ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 163, 2014-01-20 13:00

חיים כץ: צהריים טובים, היום יום שני בשבוע, י"ט בשבט, ה- 20 בינואר 2014.

חיים כץ: בנושא פעילות של הקרן למפעלי שיקום.

חיים כץ: דיון שני בסדרה.

חיים כץ: אנחנו ישבנו פה, קיבלנו עדכון, ראינו את המצוקה.

חיים כץ: אני מבין שנעשו שינויים.

חיים כץ: בפעם שעברה אמר לי המנכ"ל, ככה בהערה, הוא אומר – הגיע מנכ"ל חדש, הוא עושה, הוא עובד.

חיים כץ: אז קודם כל, כל הכבוד.

חיים כץ: אבל תעשה את זה עם לב וזה שאנשים לא הגיעו ואני שמעתי פה את השיחה של מה פתאום בן-אדם הגיע, זה לא בסדר.

חיים כץ: זה פשוט לא בסדר.

חיים כץ: מי שמגיע לפה, פה הדלת פתוחה, זה הבית של העם, ושום קהילה לא תגיד לאף אחד שום דבר.

חיים כץ: על פניו, שיצא מרומז, אתה יוצא ב- 1 לאפריל לפנסיה.

<יוסי סילמן: מה המשפט האחרון?

חיים כץ: אתה יוצא ב- 1 לאפריל לפנסיה.

חיים כץ: זה לא בסדר.

<ויקטור בר גיל: אתה משבש את הדברים.

חיים כץ: תסלח לי, אני אתן לך להגיב.

חיים כץ: תסלח לי, אדוני.

חיים כץ: אני לא עובד במפעלי שיקום.

חיים כץ: וזה שלא הגיעו, וזה שהודיעו למה הם לא מגיעים, זה לא בסדר.

חיים כץ: יש המון עבודה במפעלי שיקום ואתה בן-אדם ראוי ואתה יכול לעשות את זה.

חיים כץ: ואתה יכול לשקם את מפעלי שיקום.

חיים כץ: יש לך את זה.

חיים כץ: אני מכיר אותך לא מאתמול.

חיים כץ: יש לך ואתה יכול לעשות את זה בנועם הליכות, בחן.

חיים כץ: אנשים תרמו שם את כל החיים שלהם והם רוצים לעזור.

חיים כץ: אתה האיש המתאים במקום המתאים, אבל תתנהג כמו שצריך להתנהג.

חיים כץ: זה הכל.

חיים כץ: זה הכל.

חיים כץ: ברגע שאנשים שרצו להגיע לא הגיעו, רציתי להגיד – אין דיון.

חיים כץ: אבל אני לא רוצה שלא יהיה דיון.

חיים כץ: יש לך, ואתה הבן-אדם הנכון במקום הנכון.

<יוסי סילמן: רק, שנייה רגע.

חיים כץ: סליחה, סליחה.

חיים כץ: סליחה.

<יוסי סילמן: אני רוצה לתת גיבוי לוויקטור.

חיים כץ: אתה תיתן לו גיבוי.

<יוסי סילמן: לא מקובל עלי ה"זובור" שאתה עושה לו פה.

חיים כץ: תקשיב, תקשיב, אדוני.

חיים כץ: אתה בכנסת, אתה לא במשרד שלך.

חיים כץ: תקשיב, אדוני, אתה תוכל להגיב.

<יוסי סילמן: אתה לא יכול לבוא ולצעוק עליו.

חיים כץ: אתה תגיב מה שאתה רוצה.

<יוסי סילמן: עם כל הכבוד, תשמע.

חיים כץ: אתה תגיב מה שאתה רוצה ואתה לא תתפרץ פה.

<יוסי סילמן: אבל לא מקובל עלי.

חיים כץ: סלח לי, אדוני.

חיים כץ: לא מקובל?

חיים כץ: לך הביתה, אם לא מקובל.

<יוסי סילמן: אתה רוצה שכולנו נלך הביתה?

חיים כץ: תקשיב.

חיים כץ: פה אתה בכנסת ישראל.

<יוסי סילמן: אז אני מבקש לשמור על כבודו.

חיים כץ: ואתה תתנהג, תסלח לי, אדוני.

<יוסי סילמן: תשמור על כבודו, זה הכל.

חיים כץ: מאה אחוז.

<יוסי סילמן: מצטער מאוד.

<יוסי סילמן: אני לא באתי לפה, כדי שתיקח לי מנכ"ל ותבזה אותו.

חיים כץ: אני לא רוצה לבזות אותו.

<יוסי סילמן: אתה רוצה?

<יוסי סילמן: קח בשיחה בארבע עיניים, תברר את הפרטים.

חיים כץ: תקשיב, תקשיב.

חיים כץ: קודם כל, אני מודה לך שאתה מחנך אותי.

<יוסי סילמן: אתה מחנך אותנו כבר חצי שעה.

חיים כץ: בסדר גמור.

<יוסי סילמן: לא, תשמע.

חיים כץ: אל תבחר בי.

<יוסי סילמן: אדוני, חבר הכנסת, אל"ף, אני אשקול את זה.

חיים כץ: מאה אחוז.

<יוסי סילמן: ודבר שני, יש, ויקטור אדם ראוי ביותר.

חיים כץ: נכון.

<יוסי סילמן: אם אתה רוצה לעשות לו, אם יש לך שיחת הבהרה, בוא נלך לחדר צדדי ותעשה לו שיחת הבהרה, עם כל הכבוד.

<יוסי סילמן: אני לא יכול לשבת פה, מצטער מאוד.

חיים כץ: אני לא רוצה, הוא לא, בוא תקשיב, הוא לא עובד אצלי.

<יוסי סילמן: הוא עובד אצלי.

חיים כץ: הוא לא עובד אצלי ואני לא צריך לעשות לו שיחת הבהרה.

<יוסי סילמן: לא, זה לא.

חיים כץ: בסדר, אמרת.

חיים כץ: וגם נרשם בפרוטוקול.

<יוסי סילמן: אוקיי.

חיים כץ: ואני לא צריך לעשות לו שיחת הבהרה.

חיים כץ: אבל לא יכול להיות שאנשים יצלצלו, יגידו – אנחנו לא באים בגלל שאנחנו מאוימים.

<יוסי סילמן: אוי, באמת.

<ויקטור בר גיל: אני יכול להתייחס, אדוני?

חיים כץ: אני אתן לך להתייחס.

<ויקטור בר גיל: כן.

<ויקטור בר גיל: אני חושב שאתה משמיץ אותי בצורה הכי חמורה שיכול לקרות.

חיים כץ: אני אתן לך להתייחס.

<ויקטור בר גיל: ואני לא אתן לך שזה יקרה.

חיים כץ: אני אתן לך להתייחס.

<ויקטור בר גיל: בבקשה.

<ויקטור בר גיל: אנחנו לא מתנהלים כמו שאתה חושב שאני מתנהל.

חיים כץ: אני אתן לך להתייחס ואתה תוכל להתייחס.

<יוסי סילמן: אבל למה זה הכרחי עכשיו?

חיים כץ: הוא רוצה להגיב, אני אתן לו להגיב.

<יוסי סילמן: לא, אבל אתה גם חרצת את דינו, לא שמעת.

<ויקטור בר גיל: השמצת.

חיים כץ: נראה לי שאתה מגזים, לא חרצתי כלום.

חיים כץ: אני חושב שאתה מגזים.

חיים כץ: אני חושב שאתה מגזים, לא חרצתי כלום.

חיים כץ: אמרתי את מה שאמרתי והוא ביקש להגיב ואמרתי שהוא יגיב והוא יגיב.

חיים כץ: בבקשה, אדוני, תגיב.

חיים כץ: לפרוטוקול, רק שם ותפקיד.

<ויקטור בר גיל: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאתה פגעת עכשיו בעובד ציבור.

חיים כץ: לפרוטוקול, תציג את עצמך.

<ויקטור בר גיל: אני ויקטור בר גיל, מנכ"ל הקרן.

<ויקטור בר גיל: אתה ברגע זה פגעת בעובד ציבור שעושה עבודתו נאמנה בתוך קרן שאתה יודע מה היא היתה ומה היא הולכת להיות.

<ויקטור בר גיל: כל מי שהוזמן על-ידך, כל מי שהוזמן על-ידך, הפקידה שלי לידי, הודיעה לכולם, מי שהוזמן על-ידי הכנסת, מתבקש להגיע לכנסת.

<ויקטור בר גיל: אף אחד לא נאסר עליו לא להגיע לכנסת.

<ויקטור בר גיל: עם כל הכבוד, אני עבדתי 40 שנה במקום ציבורי ואני יודע בדיוק מה הכללים.

<ויקטור בר גיל: אף אחד לא רשאי לבטל מישהו לא לבוא לכנסת.

<ויקטור בר גיל: אז אם עדיין הרכילות מגיעה אליך מאחורי הקלעים, אז אני מציע שלפני שאתה משמיץ, בוא תאמת אותה ואחרי שתאמת אותה, תבין בדיוק מה הדברים.

<ויקטור בר גיל: אתה חושב שאני ה"עבדאי" של המדינה, שלא מאפשר לאבראהים להגיע?

חיים כץ: לא, הוא הגיע.

<ויקטור בר גיל: הוא הגיע.

חיים כץ: לא מדבר עליו, אלא על אלה שלא הגיעו.

<ויקטור בר גיל: שאלו אותו בצורה מנומסת, לא אני, שהוא מסיים באפריל את העבודה.

<ויקטור בר גיל: שיוצא לפנסיה.

<ויקטור בר גיל: אז הוא אמר – נכון, אני מסיים את העבודה, הולך לפתוח תחנת דלק, הולך לפתוח זה, הולך לפתוח זה, מה קרה?

<ויקטור בר גיל: זה שיחת חולין ביני לבין, בין אנשים.

<ויקטור בר גיל: אפילו לא שאלתי אותו כי אני יודע מתי הוא עוזב.

אורלי לוי אבקסיס: לא, אבל השאלה היא אחרת.

חיים כץ: אורלי, אני אמרתי את מה שאמרתי, את לא היית.

חיים כץ: תני לו להגיב.

<ויקטור בר גיל: אני מציע, תאמת את הדברים לפני שאתה מגיב.

חיים כץ: מאה אחוז.

<ויקטור בר גיל: בוא תראה מה עשינו בחודשיים האלה.

חיים כץ: עוד מעט אני אקבל פה סקירה.

<ויקטור בר גיל: מה עשינו, ואחרי זה תבוא תדבר אתי על איך מנהלים מקום עבודה.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: תודה רבה.

<יוסי סילמן: בלה, יושב-ראש הוועד.

<יוסי סילמן: אתה מנהל, סליחה, הגזמתי.

חיים כץ: לא, נראה לי, אתה.

<יוסי סילמן: סליחה, סליחה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה לא היית פה הרבה אני מבינה.

חיים כץ: כן, גברתי.

חיים כץ: לפרוטוקול, שם ותפקיד.

<בלה מאיס: שלום, מאיס בלה, יושבת-ראש ועד עובדי הקרן למפעלי שיקום.

<בלה מאיס: אנחנו מברכים על ההזמנה שהזמנת וכפי שידוע לי, כל מי שביקש להגיע, לא שמו בפניו מחסומים.

<בלה מאיס: אבל אני רוצה בהזדמנות הזאת לברך את מנכ"ל משרד הרווחה, את מר סילמן יוסי, שלקח על עצמו את האחריות על הקרן, ועל המינוי של ויקטור בר גיל שבחודשים הספורים שהוא נמצא, התחלנו לראות את האור בקצה המנהרה ואנחנו מברכים על כך.

חיים כץ: אדם עם יכולות, אין ספק.

<בלה מאיס: יש עוד הרבה בעיות, יש עוד הרבה בעיות, זה לא שהכל נפתר.

<בלה מאיס: עדיין לא ראינו את כל הכסף ממשרד הרווחה ועדיין לא פתרו את הבעיות ועדיין יש הרבה חובות ויש הבטחה של יוסי סילמן שיכסו את החובות.

<בלה מאיס: אנחנו בינתיים, עדיין לא רואים את זה.

<בלה מאיס: אבל אנחנו מברכים על השינוי שעברנו בחודשיים-שלושה האחרונים, כאשר ויקטור נכנס ומבצע את הדברים בצורה ישרה, ישירה ונכונה.

<בלה מאיס: תודה.

חיים כץ: מאה אחוז, תודה רבה.

חיים כץ: בבקשה, אדוני.

<יוסי סילמן: ברשותך.

<יוסי סילמן: אל"ף, באמת אני יכול להגיד שלא שיערתי ולא פיללתי מה אפשר לעשות בחודשיים בקרן ואין אומרים שבחו של אדם בפניו.

חיים כץ: מותר, במקצת.

<יוסי סילמן: אבל ויקטור, בחודשיים האחרונים, לקח גם את בלה, עם כל ועד העובדים, וגם את מנהלי מפעלי שיקום המוגנים, ואני כבר יכול להגיד, וראה זה פלא, אנחנו מאוזנים.

<יוסי סילמן: קיצץ בשומנים, שלח אנשים הביתה, קיצצנו במפעלים מוגנים מ- 1,200 מ"ר פתאום ל- 400 מ"ר, כי זה מה שהיה צריך ואני אומר לך, אני אישרתי תוכניות לקרן בשבוע שעבר.

<יוסי סילמן: הם הציגו, עשו עבודת מטה.

<יוסי סילמן: מה הכיוונים?

<יוסי סילמן: אל"ף, אני אומר לך, אנחנו, ההתנהלות היא ישרה ו-ויקטור הוא מנהיג ואני רוצה את ויקטור לידי, ככל האפשר.

<יוסי סילמן: מה הכיוונים הכלליים?

<יוסי סילמן: אל"ף, באמת, אנחנו הולכים לבצע כמה מהלכים ב- 2014.

<יוסי סילמן: המהלך הראשון זה פיתוח מודל והתכנסות במפעלים המוגנים שאני הבטחתי לקרן שיהיה יותר הפניות.

<יוסי סילמן: יהיה יותר הפניות, למפעלים המוגנים, המפעלים המוגנים קיבלו אצלנו במשרד, מאיר נתן את הדגש שזה סדר עדיפות ראשון, כי תזכור שיש נכים ברמת קושי שבבית, שאם לא נוציא אותם למפעל המוגן, זה אסון.

<יוסי סילמן: אז זה נושא אחד.

<יוסי סילמן: ויש פה תוכנית, החזון של ויקטור זה להפוך גם את המפעלים האלו מסופרי חרוזים להכניס טכנולוגיות ולעשות דברים הרבה יותר.

<יוסי סילמן: דרך אגב, הערת אגב, מסתבר לי שאין להם ארוחת צהריים, במפעלים מוגנים.

<יוסי סילמן: אני חייב להודות, הפתעה אסטרטגית.

חיים כץ: בפעם שעברה נאמר שלא היה להם גם נייר טואלט.

<יוסי סילמן: אז בגלל זה לא נתנו ארוחת צהריים?

אורלי לוי אבקסיס: זה או זה או זה?

<יוסי סילמן: לא, כדי שלא יצטרכו.

חיים כץ: לא אוכלים, בשביל שלא יהיה צורך.

<יוסי סילמן: אבל היות ועכשיו כבר יש נייר טואלט, החלטנו גם להשקיע בארוחות צהריים ואני חושב שזה דבר ראוי, הביטחון התזונתי, ואנחנו נכניס בקרוב גם ארוחות חמות למפעלים.

<יוסי סילמן: אבל אני אומר, המפעלים הולכים לעבור רפורמה אמיתית.

<יוסי סילמן: הנושא השני זה כל מרכזי השיקום, כל מרכזי השיקום, האבחון והשיקום התעסוקתי, אנחנו הגענו להבנה, כנראה נצטרך לפטר 50 עובדים, שאין מה לעשות.

<יוסי סילמן: נצטרך לפטר 50 עובדים, זה מקובל על ועד העובדים.

אורלי לוי אבקסיס: והשירות לא ייפגע?

<יוסי סילמן: ממש לא.

אורלי לוי אבקסיס: בפיטורים?

חיים כץ: 50 מתוך כמה?

<יוסי סילמן: מתוך 500.

<ויקטור בר גיל: מתוך 450.

<יוסי סילמן: מתוך 450.

חיים כץ: זאת אומרת 12%.

<יוסי סילמן: כן.

חיים כץ: מה זה לפטר?

חיים כץ: זה פרישות מוקדמות?

<יוסי סילמן: לא, עם פיצויים.

<יוסי סילמן: יש לנו הסכם עם ההסתדרות, זה מעוגן עם פיצוי, 150%.

חיים כץ: איזה הסתדרות?

<יוסי סילמן: הסתדרות העובדים.

<בלה מאיס: הסתדרות המעוף מייצגת אותנו, מול המעסיק, ויש לנו הסדר וחתמנו על הסכם קיבוצי להפסקת עבודתם של 112 עובדים.

אורלי לוי אבקסיס: אז לא 50?

<בלה מאיס: 50 כבר הלכו.

<בלה מאיס: הלכו כבר מרצון, פרישה מרצון, ו- 50 הנותרים, בהסדר מיוחד.

אורלי לוי אבקסיס: אז זאת אומרת זה כבר 20%.

<יוסי סילמן: מההתחלה.

<יוסי סילמן: כן.

אורלי לוי אבקסיס: מהצוות המקורי.

אורלי לוי אבקסיס: זה המון.

<יוסי סילמן: זה המון, יחסית למה?

אורלי לוי אבקסיס: לא, השאלה אם אותו נכה עדיין יקבל את השירות, הנגישות, את הליווי.

<יוסי סילמן: אני חושב שהוא יקבל יותר.

אורלי לוי אבקסיס: מה שאנחנו רוצים להבטיח זה שהנכים יקבלו גם את מקום העבודה בצורה כזאת, אבל גם את כל מה שנלווה לזה.

<יוסי סילמן: אורלי, אנחנו בדקנו, לא ייפגע ונהפוך הוא, יהיה לנו יותר כסף להשקיע בנכה.

אורלי לוי אבקסיס: אוקיי.

<יוסי סילמן: כי כרגע בתזרים, כמו שזה נראה, אנחנו נכסה כמדינה שמונה מיליון שקלים שיש שם חובות, יש לנו כן כיוון ללכת ולשנות את השטר.

<יוסי סילמן: בסוף 2014, בהסכמה, כמובן עם הקרן.

<בלה מאיס: לא בהסכמה.

חיים כץ: גברתי.

<יוסי סילמן: שנייה, בלה.

חיים כץ: הסכמה אחת נתת.

<יוסי סילמן: בלה, מתי את פורשת?

<בלה מאיס: אני אתן לך את התאריך המדויק אחר-כך.

<יוסי סילמן: לא משנה.

<יוסי סילמן: הכוונה שלנו, לשנות את השטר.

<יוסי סילמן: כרגע, כמו שאנחנו רואים, הקרן תסיים ביתרות חיוביות של בין ארבעה לחמישה מיליון והכל יושקע פנימה.

חיים כץ: בכמה אנשים הם מטפלים היום?

<יוסי סילמן: מספרים מדויקים – ויקטור.

<ויקטור בר גיל: אני אגיד לך.

<ויקטור בר גיל: ב- 2013 טיפלנו ב- 9,945.

<יוסי סילמן: אני רק רוצה לציין פה, אני לא יודע אם אתה יודע, חיים.

חיים כץ: לא יודע כלום, אני רוצה לראות.

<יוסי סילמן: יש לנו גם בתי-ספר.

חיים כץ: כן.

<יוסי סילמן: יש לנו ארבעה בדיוק, ארבעה בתי ספר של ילדים שבאמת בקצה הרצף שלא נקלטו בשום מקום ואני דווקא נותן פה רוח גבית לוויקטור, לפתח עוד בתי-ספר, לאותם אומללים שבאמת לא נקלטים בשום מקום וזה יאפשר לנו, אנחנו נעבוד על מודל כלכלי ממשרד החינוך, אבל זה החזון של ויקטור ואני תומך בזה, ללכת ולהתפתח יותר בבתי-הספר של קצה הרצף.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, זה ההכשרות המקצועיות בתוך המסגרות החוץ ביתיות, שהיה תחת הכלכלה ולא העבירו את הכסף וגם לא נתנו את ההרשאה?

<יוסי סילמן: אני רוצה להגיד לך, את עושה שיעורי בית,היא בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: לא, לכל השנה האחרונה, דרך אגב, לא היו הכשרות.

<יוסי סילמן: לגבי ההכשרות המקצועיות, היום ההכשרות המקצועיות מתבצעות דרך הביטוח הלאומי ויש פה את כרמל.

<יוסי סילמן: היא מערכת מסודרת.

<יוסי סילמן: זה נכון שישנן אוכלוסיות בקצה הרצף, שמגיעות לקרן, והם לא יכולים להגיע להכשרה מקצועית.

<יוסי סילמן: הקרן מפתחת היום מודל שנקרא סביבת עבודה, סביבת עבודה?

<יוסי סילמן: אמרתי נכון?

<יוסי סילמן: שבו בעצם עושים הכשרה On the Job Training.

<יוסי סילמן: דהיינו, הם גם עוברים אבחון, אבל זה משהו יותר רך, ויותר מעשי ולכן היו לנו שני מודלים.

<יוסי סילמן: בשורה התחתונה, התמ"ת לא העביר.

<יוסי סילמן: אנחנו רואים את זה, התמ"ת גם לא מעביר לנו לחסות הנוער כסף להכשרות מקצועיות, הוא הפסיק להעביר לקרן.

אורלי לוי אבקסיס: הוא מתוקצב, אבל הוא לא הפעיל את ההכשרות, הוא לא מעביר את הכסף.

חיים כץ: שנייה, אורלי.

חיים כץ: שנייה.

חיים כץ: תקשיב.

חיים כץ: מה שאני מצפה שתבוא לוועדה, אנחנו נפגשנו פה לפני חודשיים.

חיים כץ: שים תמונת מצב מה היה, בתי-ספר, כמויות, אנשים, מה המצב היום, מה המצב עם מה אנחנו נפגשים, עם מה אנחנו נפגשים בעוד שלושה חודשים.

<יוסי סילמן: קיבלתם פה תוכנית עבודה.

<יוסי סילמן: עם זה אתה נפגש במהלך 2014.

חיים כץ: תקשיב, אתה בא לכנסת.

חיים כץ: אני לא מבין את ההתנהלות שלך, בוא, אני אומר לך את האמת.

חיים כץ: אתה בא, כאילו אנחנו חברים.

חיים כץ: אנחנו לא חברים.

חיים כץ: אתה בא למשרד ממשלתי, לגוף ממשלתי, תציג את הדברים.

חיים כץ: אנחנו לא בשכונה.

חיים כץ: עם כל הכבוד לך, אני אומר לך.

חיים כץ: אני בא, מנהל פה ישיבות, אני רואה.

חיים כץ: תבוא, תשים את המצב, זה מה יש, זה מה אין, זה היעדים, לפה אנחנו הולכים להגיע ותיתן סקירה כמו שנותנים סקירה.

חיים כץ: מה שאתה אמרת עד עכשיו, לא אמרת כלום.

חיים כץ: תן סקירה על הלוח, תמונת מצב, יעדים של מפעלי שיקום, מה קורה, כמה אנשים, כמה הכשרות, קח מצגת, תשים מצגת.

<יוסי סילמן: לא לא לא.

חיים כץ: מה זה לא לא?

<יוסי סילמן: אל"ף.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.