הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת החוק בעניין השוויון בנטל ולהסדרת מעמדם של תלמידי הישיבות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 32, 2014-01-15 15:30

איילת שקד: צהרים טובים.

איילת שקד: אתמול, למי שלא יודע, היה דיון בבג"ץ על גיוס החרדים, כי שר הביטחון דחה את גיוס החרדים עד שנסיים את הצעת החוק.

איילת שקד: בג"ץ רק שאל מתי נסיים.

איילת שקד: אני אמרתי לכל מי שמעוניין שיבוא לכאן לדיוני הוועדה לראות שאנחנו עושים עבודה רצינית ויסודית ואני מקווה שנסיים את החוק הזה היום.

איילת שקד: אם נסיים את חוק שירות אזרחי היום הישיבה מחר תבוטל, כך שלכולם יש מוטיבציה להיות בשקט ולהיות ענייניים.

איילת שקד: כעיקרון, אני רוצה שנישאר היום עד שנסיים את הדיון בהצעת החוק.

מאיר פרוש: אפשר לדעת מה המדינה ענתה בקטע הזה, לגבי זה שאנחנו לא יודעים מתי זה יסתיים, מה קצב העבודה?

מאיר פרוש: אפשר לדעת מה המדינה ענתה בבג"ץ?

איילת שקד: אני לא יודעת, לא קראתי את הפרוטוקול.

איילת שקד: רק קראתי בתקשורת שהמדינה אמרה שהוועדה דנה ארוכות.

איילת שקד: היא הביאה להם פירוט של מספר הישיבות ואמרה שהצעת החוק נמצאת בתהליכי חקיקה מתקדמים.

<עידו בן יצחק: המדינה אמרה שהיא לא יכולה להתחייב בשם הוועדה.

מאיר פרוש: את זה אני יודע.

מאיר פרוש: השאלה אם היא אמרה שאנחנו יושבים ודנים.

<עידו בן יצחק: כן, צוין בבג"ץ מספר הישיבות, האינטנסיביוּת, העובדה שאנחנו מתכנסים היום ומחר וזה שאנחנו כבר בשלבי הצבעה על חוק השירות האזרחי.

עפר שלח: בג"ץ גם אמר שהוא לא ידון בזה בכלל.

עפר שלח: הוא אמר שלמעשה הוא עומד לקבל החלטה.

<מירי פרנקל-שור: או שהוא יקבל החלטה, או שהוא יבקש עדכונים בהמשך הדרך.

<מירי פרנקל-שור: אנחנו לא יודעים מה יקרה.

עפר שלח: אבל הוא לא ידון בזה.

איילת שקד: אנחנו מתחילים בהצבעות על סעיפים 2 ו-2א.

איילת שקד: על סעיף 2א הצבענו אז סעיף 2ב.

מאיר פרוש: לסדר, רק שאבין.

מאיר פרוש: אנחנו מדברים עכשיו על כל הצעת החוק?

איילת שקד: לא, עכשיו אנחנו מצביעים – אגיד לכם על אילו סעיפים, שתדעו.

איילת שקד: אנחנו מצביעים רק על מה שלא הצבענו עליו בישיבה הקודמת, שזה סעיף 1, סעיף 2, סעיף 5, סעיף 9, סעיף 15, סעיף 18א, סעיף 20, סעיף 25, סעיף 25א וכל תתי הסעיפים של סעיף 25.

משה גפני: מה הן ההודעות על הרוויזיות שהעברתם?

<מירי פרנקל-שור: ההודעה על הרוויזיה שהעבירו עכשיו היא הרוויזיה של חבר הכנסת שלח לסעיף 12.

איילת שקד: והרוויזיה של חבר הכנסת רוברט אילטוב – הוא לא נמצא כאן, נחכה לו קצת.

משה גפני: אז כל עוד את מחכה לו, תגידי רק מה היה נושא הרוויזיה של חבר הכנסת עפר שלח.

איילת שקד: תיכף נדבר, נגיע לסעיף 12 ונדבר על זה.

משה גפני: הייתי פשוט במליאה.

<מירי פרנקל-שור: זה מהישיבה הקודמת.

<מירי פרנקל-שור: מה שהודיעו עכשיו, שהבקשה לרוויזיה תבוא לדיון.

מאיר פרוש: הולכים לדון על סעיף 2א?

איילת שקד: אנחנו מתחילים מסעיף 2ב.

מאיר פרוש: אני רוצה לשאול שאלה על סעיף 2א.

<מירי פרנקל-שור: מה שנשאר בסעיף 2א וטרם הוצבע זה הנושא של שירות אזרחי בחוץ לארץ.

מאיר פרוש: אם הצבענו ואי אפשר לדבר על הסעיף, בסדר, אבל אני רוצה לשאול על סעיף 2א.

איילת שקד: חבר הכנסת פרוש, אני רוצה לסיים היום את ההצבעות על הצעת החוק.

איילת שקד: אפשר לשאול על סעיפים שאנחנו מדברים עליהם עכשיו.

<יואב ארבל: נשאיר את השירות האזרחי לתלמידי ישיבות בישראל ובאזור, ובסעיף שנוגע לחוץ לארץ נכתוב: "על אף האמור ...".

<יואב ארבל: נעשה סעיף על חוץ לארץ.

<מירי פרנקל-שור: כשנראה את ההסדר נחליט מה יהיה כתוב בסעיף.

<יואב ארבל: כך דובר בישיבה המקדימה.

איילת שקד: אני רוצה לעבור לסעיף 2ב.

מאיר פרוש: בסדר, לא אעכב את הוועדה, אין לי עניין לעכב.

איילת שקד: מה השאלה?

מאיר פרוש: אני מבין שעכשיו הוגשה בקשה להסתייגות מסוימת של עפר שלח.

איילת שקד: לסעיף 12.

<מירי פרנקל-שור: לא עכשיו, בישיבה הקודמת.

מאיר פרוש: עכשיו קיבלנו את המכתב.

מאיר פרוש: מכיוון שיש לי שאלה ששאלתי פעמיים בנוגע לסעיף 2א, אני שואל אם אני יכול לשאול אותה.

מאיר פרוש: אני לא רוצה סתם לעכב.

איילת שקד: בעצם אתה רוצה להגיש רוויזיה, בגלל שעל סעיף 2א הצבענו.

עפר שלח: אי אפשר לחשוד כך בכשרים.

עפר שלח: ..

איילת שקד: חבר הכנסת פרוש, זה אומר שצריך להגיש רוויזיה.

<מירי פרנקל-שור: יש לך שאלת הבהרה?

מאיר פרוש: שאלתי ואני שואל עכשיו שוב.

מאיר פרוש: אמנם הנושא הזה נדון.

מאיר פרוש: אני שואל שאלה.

מאיר פרוש: אם קבענו שזה רק 200, ואם ירצו אנשים לעסוק במסגרת השירות האזרחי בטיפול בילדים בעלי צרכים מיוחדים, כסייעים או במה שצריך לטפל בילד בחינוך מיוחד, למה אנחנו מגבילים את זה ל-200?

שלום ג'רבי: את זה ועדת פרי החליטה.

<מירי פרנקל-שור: השאלה אם זה ייפול בגדר חינוך או רווחה.

מאיר פרוש: לסייע לילד בעל צרכים מיוחדים.

שלום ג'רבי: זה ברווחה.

איילת שקד: אז זה בלי הגבלה.

שלום ג'רבי: זה ברווחה ובלי הגבלה.

שלום ג'רבי: גם עכשיו יש את זה.

איילת שקד: בסדר?

איילת שקד: יופי.

<יואב ארבל: עוד הערה קטנה.

<יואב ארבל: דיברתי קודם עם הייעוץ המשפטי לוועדה לגבי השם.

מאיר פרוש: רק דקה, עוד לא שמעת את מה שאני שאלתי.

איילת שקד: סליחה, חבר הכנסת פרוש, אסביר לך.

איילת שקד: אני אומרת לך שמה שאתה מתכוון הוא בלי הגבלה מספרית, הוא ברווחה.

מאיר פרוש: לסייע לילד בחינוך המיוחד.

<יואב ארבל: אני רוצה להבהיר, בכל אופן, חינוך מיוחד זה מונח מאוד-מאוד רחב.

<יואב ארבל: אנחנו מתייחסים לכל הקשור לבעלי מוגבלויות בתור רווחה.

<יואב ארבל: בחינוך מיוחד זה לאו דווקא בעלי מוגבלויות.

<יואב ארבל: לכן אני אומר, כל מה שקשור לתחום הרווחה, שמשרד הרווחה מטפל בו, נכנס בתחום הרווחה.

<יואב ארבל: אם יש ילדים עם דיסלקציה, עם בעיות למידה, זה לא תחום הרווחה, למרות שזה חינוך מיוחד.

<יואב ארבל: לכן אני לא רוצה לומר באופן כללי שחינוך מיוחד זה רווחה.

מאיר פרוש: ואז אני שואל, עבור אותם ילדים מסכנים, האם מפריע לנו שנאפשר בקלות לומר: כן, למה לא?

מאיר פרוש: שנאפשר לטפל באותם ילדים חריגים, שהם כן בהגדרה של חינוך ולא של רווחה, לאשר מספר גדול יותר?

מאיר פרוש: זאת השאלה שלי.

מאיר פרוש: לי יש ילד כזה.

מאיר פרוש: אני שואל למען אותה אוכלוסייה.

מאיר פרוש: מה יש?

מאיר פרוש: תגידו רק למה לא.

מאיר פרוש: יכול להיות שיתנו לנו.

איילת שקד: זאת היתה ההחלטה של ועדת פרי.

מאיר פרוש: אבקש מעפר שלח לדבר עם פרי בשבילי, אבל אני שואל, יש ילדים בעלי צרכים מיוחדים בעייתיים.

מאיר פרוש: הלוואי שאף אחד לא יתנסה בדברים האלה.

איילת שקד: ילדים עם מוגבלויות שמוגדרות על-פי משרד הרווחה, עם פיגור או דברים כאלה, זה תחת רווחה ואין בזה הגבלה.

איילת שקד: ילדים עם דיסלקציה או קשיי למידה- - -

שלום ג'רבי: גם נוער בסיכון נכלל ברווחה.

שלום ג'רבי: אני רק מסביר, שתדע עד כמה זה רחב.

איילת שקד: זה רחב מספיק.

מאיר פרוש: אני מדבר על ילדים בעלי צרכים מיוחדים.

שלום ג'רבי: זה ה-200 שמטפלים בהם.

איילת שקד: חבר הכנסת פרוש, סיימנו.

איילת שקד: התשובה שלו בעיניי מספקת.

איילת שקד: סעיף 2ב, אני מתחילה לקרוא ונצביע על הגופים שנכללים בשירות אזרחי-ביטחוני, אז תקשיבו כי זה מעניין פה את כולם.

איילת שקד: עפר שלח ואני, לאחר התייעצות עם משרד ראש הממשלה, החלטנו שאנחנו רוצים להביא להצבעה בוועדה ש"יחידות הסמך של משרד ראש הממשלה שתכלית פעילותן היא ביטחון המדינה ותושביה" לא יהיו חלק מהשירות האזרחי-ביטחוני.

איילת שקד: זאת גם הבקשה של השר לביטחון פנים.

איילת שקד: אדם מן המגזר החרדי שרוצה להיות ביחידות האלה יכול לעשות את זה או דרך הימ"לים או להתגייס כאזרח ליחידות האלה.

איילת שקד: היום יש חרדים בודדים ביחידות האלה, אבל יש הוראה של ראשי הארגונים לקלוט חרדים.

איילת שקד: זאת אומרת, זה הוראה של ראש הארגון, שהוא רוצה בחרדים, הוא מעוניין בהם.

איילת שקד: במסגרת שירות אזרחי-ביטחוני יש בעיה בגלל השעות, הם צריכים להיות מחויבים לעבוד בלי הגבלת שעות, וגם בגלל התנאים.

איילת שקד: היחידות הללו כרגע לא בנויות להיות יחידות מופרדות.

איילת שקד: היחידות מעורבות לחלוטין ולכן זה בעייתי.

איילת שקד: ההמלצה של עפר שלח ושלי היא להוריד את זה.

מאיר פרוש: היתה לכם תת-ועדה?

איילת שקד: לא.

איילת שקד: זה המלצה שלנו.

איילת שקד: אני אומרת את ההמלצה.

איילת שקד: תיכף נצביע.

מאיר פרוש: מאחר ולא קיבלתי תשובה על סעיף 2א למה אני צריך לדבר על סעיף 2ב?

מאיר פרוש: למה הוועדה לא יכולה לטפל בילדים בעלי צרכים מיוחדים?

מאיר פרוש: אני רוצה שיירשם בפרוטוקול.

מאיר פרוש: אני פעלתי עבור ילדים.

איילת שקד: חבר הכנסת פרוש, תגיש רוויזיה.

איילת שקד: לדעתי, ואתה יודע שאני מסכימה אתך, התשובה של שר שלום ג'רבי מספקת.

איילת שקד: רובם נכללים בקטגוריית הרווחה.

מאיר פרוש: אבל יואב ארבל אמר שלא אז למה את חוזרת על האמירה הזאת?

איילת שקד: אבל הוא כן אמר.

איילת שקד: הוא אמר שמוגבלויות ונוער בסיכון כן נכללים ברווחה.

איילת שקד: אולי ילדים עם קשיי למידה או HDD לא נכללים, אבל הרוב הגדול כן נכללים, כך הוא אומר.

מאיר פרוש: ואותם מסכנים שיש להם HDD, למה הם לא יטופלו?

מאיר פרוש: מה יש?

איילת שקד: שיטופלו במסגרת מערכת החינוך, לא על-ידי שירות אזרחי.

איילת שקד: מה זה משנה?

מאיר פרוש: אבל הם לא יוכרו.

מאיר פרוש: הרי במערכת החינוך יש רק 200 משרתים.

מאיר פרוש: למה הם לא יוכרו?

מאיר פרוש: אם יש ילדים בעייתיים, מסכנים ואפשר להציל אותם בדרך הזאת, למה לא? רק שיסבירו לי למה לא.

מאיר פרוש: אחר-כך חבר הכנסת גפני ישאל הרבה שאלות, אני לא אשאל.

מאיר פרוש: למה לא?

איילת שקד: למה לילדים שהם חילונים עם הפרעות HDD אין שירות אזרחי?

איילת שקד: די, חבר הכנסת פרוש.

איילת שקד: התשובה הזאת מספקת.

איילת שקד: זה לא הגבלה של 200 באמת.

צחי הנגבי: גם אגף ים וחופים, לא רק "המשטרה הירוקה".

איילת שקד: "המשטרה הירוקה" ואגף ים וחופים.

משה גפני: לא הבנתי מה יהיה עם המוסד והשב"כ.

איילת שקד: ההצעה שלנו, של חבר הכנסת שלח ושלי, אחרי שדיברנו עם נציגים של משרד ראש הממשלה, היא שהמוסד והשב"כ לא יהיו חלק מן השירות האזרחי-ביטחוני.

איילת שקד: זה גם לבקשת השר לביטחון פנים שאומר, ובצדק מסוים, שהאטרקטיביות של המשטרה והכבאות והשב"ס, שלשם זה בעצם הוקם השירות האזרחי-ביטחוני, תרד, וגם מכיוון שהארגונים האלה לא יכולים להבטיח כרגע סביבה מופרדת.

איילת שקד: סביבת העבודה שם לגמרי מעורבת.

איילת שקד: אנחנו חושבים שכדאי לא לכלול אותם תחת שירות אזרחי-ביטחוני.

משה גפני: אני מבקש להתייחס לעניין הזה.

משה גפני: אני מתנגד לחוק ולכן ההחלטה שלכם מצוינת.

משה גפני: אם אתם יכולים למחוק עוד גופים, תמחקו.

משה גפני: אבל אם חס וחלילה הייתי חילוני והייתי רוצה שהחוק הזה יבוצע, הייתי נותן לחרדים גאווה, שבשירות האזרחי הם נמצאים גם במוסד ובשב"כ.

משה גפני: זה היה נותן אווירה כזאת, אווירה נכונה, שלא הולכים לעשות אותם חוטבי עצים ושואבי מים.

משה גפני: כן, הם יהיו בשב"ס, כל הכבוד.

משה גפני: בסדר, אני מעריך מאוד את השב"ס בגלל שכל חבר כנסת בפוטנציאל אמור להגיע לשם, אז אני בעד השב"ס, אבל אתם הולכים לעשות את החרדים חוטבי עצים ושואבי מים.

משה גפני: אתם דואגים לסביבה שלהם.

משה גפני: הם יודעים לדאוג לעצמם.

משה גפני: אין דבר כזה בעולם, האמיני לי, אני מכיר את המערכות, אני מכיר מתפקידיי הקודמים.

משה גפני: המציאות היא שלא רוצים לכלול את המוסד והשב"כ בגלל שהחרדים הם ברמה נמוכה יותר מאשר אזרח רגיל.

איילת שקד: חבר הכנסת גפני, הוספת השב"כ והמוסד – זה היה רעיון של עפר שלח ושלי באחד הדיונים פה.

איילת שקד: זה לא היה בהצעת החוק הממשלתית.

משה גפני: אין לי טענות, אני נגד החוק, ואתם צודקים שצריך להוריד את זה, ואם אפשר להוריד עוד הרבה דברים תורידו.

משה גפני: אני תומך בכם, אבל אם אתם מתכוונים ברצינות ואתם רוצים שהחרדים יהיו חלק מן העניין, המוסד והשב"כ הם מוסדות יוקרתיים, שאם יהיו שם חרדים – הם יהיו.

משה גפני: כחרדי אני מקווה שלא יהיו, אבל כחילוני אם יהיו זה נותן גאווה לאנשים שהם יכולים להיות גם במקומות אחרים.

משה גפני: אם מתנגדים לקחת חרדים בגלל הסביבה – אף אחד מכם לא מתכוון ברצינות לחוק הזה, אתם מתכוונים רק לעשות רוח: "בסדר, שחרדים ישתלבו".

משה גפני: אתם לא רוצים שהחרדים ישתלבו, אתם רוצים שמקסימום הם יהיו חוטבי עצים ושואבי מים, מקסימום, וגם זה לא בכל הארגונים.

משה גפני: חבר הכנסת פרוש צודק בהערה שלו.

משה גפני: לא רלוונטי כל העניין.

משה גפני: אנחנו מדברים על שלבים.

משה גפני: אל תגידי מה חילוני יעשה עם הילד.

משה גפני: אפשר להגיד עוד הרבה דברים.

משה גפני: הרי אתם רוצים להוציא אנשים שלא היו עד עכשיו, שיהיו.

משה גפני: אני מסכים אתכם לגמרי, אל תכניסו את המוסד והשב"כ.

משה גפני: אם אפשר תוציאו גם את המשרד לביטחון פנים ואת מערכת החינוך.

משה גפני: אל תעשו טובות לחרדים, הם יסתדרו בלעדיכם.

משה גפני: אם כנים דבריכם ואתם לא צבועים, המוסד והשב"כ צריכים להיות בפנים.

משה גפני: אבל אני נגד.

משה גפני: החרדים יהיו חוטבי עצים ושואבי מים, הם לא יהיו במקומות יוקרתיים.

משה גפני: הרי צריך לעבור תהליך.

משה גפני: מה אתה שואל על ילד חילוני?

איילת שקד: חבר הכנסת גפני, הם יכולים להתגייס וללכת בימ"לים למסגרת השב"כ.

משה גפני: גם לא ילד חילוני, האמיני לי.

משה גפני: היתה הצעת חוק של חבר הכנסת יוני שטבון, ששר החינוך הגיש עליה ערר לממשלה, שאתם גם לא מטפלים במשתמטים.

משה גפני: הרי כולנו רצינו להצביע בעד.

משה גפני: הכול צביעות.

משה גפני: זה הבניין הכי צבוע במזרח התיכון.

איילת שקד: חבר הכנסת גפני, סיימנו את נושא המוסד והשב"כ.

משה גפני: למה?

איילת שקד: סיימנו את הדיון.

איילת שקד: עוד מישהו מחברי הכנסת רוצה להגיד משהו?

עמר בר-לב: אני מסכים עם חבר הכנסת גפני.

עמר בר-לב: אם הגופים האלה לא יהיו ערוכים לקליטת חרדים אז המינהלת לא תאשר, אז בכלל זה רק עניין הצהרתי של גאווה וכן הלאה.

עמר בר-לב: אני לא רואה בזה בעיה.

עמר בר-לב: מצד שני, אני חושב שעם השנים גם הגופים האלה, כפי שצה"ל היום מתארגן, יצטרכו להתארגן.

עמר בר-לב: אז אני לא חושב שנכון לחייב אותם ברגע זה אבל אני לא רואה סיבה להוציא אותם.

<אחז בן ארי: אגב, ההוראות האלה הן לא של חיוב אלא של אפשרות.

איילת שקד: כן, זה אפשרות, זה לא חיוב, ברור.

משה גפני: אבל בעיקרון אי אפשר לעשות את החרדים כמו כולם.

משה גפני: צריך שהם יהיו חוטבי עצים ושואבי מים גם בעיקרון.

משה גפני: הרי זה לא חיוב, יכולים לא לקבל אותם.

משה גפני: גם לא בטוח שהם הולכים לשם.

משה גפני: אבל זה בסדר, אני בעד ההצעה של יושבת-ראש הוועדה ושל עפר שלח.

עמר בר-לב: אני הסכמתי אתך.

משה גפני: בתור חילוני אני אתך, בתור חרדי אני נגד.

איילת שקד: נעבור לדבר על "מגן דוד אדום".

צחי הנגבי: על זה נצביע עכשיו?

איילת שקד: תיכף נצביע על כל סעיף 2ב, כאשר נסיים את הדיון.

איילת שקד: בואו נעבור לדבר על "מגן דוד אדום" ועל ארגוני הצלה.

איילת שקד: "מגן דוד אדום" וארגוני הצלה, ברור שהם צריכים ללכת ביחד.

איילת שקד: הדילמה היא האם הם צריכים להיות בשירות אזרחי-ביטחוני או בשירות אזרחי.

איילת שקד: אחד הרעיונות שעלה בוועדה הוא לקבוע מכסה לגביהם על מנת שהם יישארו בשירות האזרחי-ביטחוני.

איילת שקד: מכיוון שאנחנו כן רוצים, כפי שאמרתי קודם, לתת עדיפות לשב"ס ולמשטרה ולכבאות והארגונים האלה סך הכול הם אטרקטיביים, כבר היום הם מעסיקים חרדים, ואם הם יהיו בשירות האזרחי-ביטחוני בלי מכסה- - -

משה גפני: קשה להיות חרדי בישראל.

איילת שקד: חבר הכנסת גפני, בסוף כולם יכולים להתגייס, אם הם רוצים.

משה גפני: אבל אתם לא רוצים אותם.

איילת שקד: רוצים, מאוד רוצים.

משה גפני: מה פתאום?

משה גפני: זאת הצגה.

איילת שקד: תראה איזו מריבה יש בין משרדי הממשלה על כוח האדם החרדי.

משה גפני: הכול הצגה.

משה גפני: רק לגו.

משה גפני: בישיבה הקודמת ביקשת מחבר הכנסת אטיאס להביא איזה נוסח.

איילת שקד: הוא הביא.

איילת שקד: תיכף.

איילת שקד: השאלה שעומדת כאן בפני הוועדה עכשיו היא האם מד"א וארגוני ההצלה יישארו בשירות האזרחי-ביטחוני, אולי תיכף נדבר על איזו מכסה, או הם יהיו תחת השירות האזרחי.

איילת שקד: זה מה שצריך להחליט עכשיו.

מאיר פרוש: מה הדילמה?

איילת שקד: אני מסבירה: האם להשאיר אותם בשירות האזרחי-ביטחוני או שהם יהיו תחת השירות האזרחי.

מאיר פרוש: את זה הבנתי, אבל הדילמה כאן, למה אם את מייצגת עמדה שזה צריך להיות בשירות אזרחי-ביטחוני את שוקלת להעביר את זה לשירות אזרחי?

איילת שקד: אסביר.

איילת שקד: הרציונל לשים אותם בשירות אזרחי ולא בשירות אזרחי-ביטחוני, כי השירות האזרחי-ביטחוני "נתפר" על מנת לעודד חרדים להגיע למשטרה, לשירות בתי-הסוהר ולשירותי הכבאות, זה היה הרעיון.

איילת שקד: אם הארגונים האלה, אם ארגון הצלה יהיה שווה בתנאים למשטרה סביר להניח שהרבה יותר אנשים יגיעו לארגון הצלה והמשטרה לא תצליח למשוך אליה אנשים.

איילת שקד: יש שתי אופציות.

מאיר פרוש: אבל אם ארגון ההצלה הוא שירות אזרחי אז מה משנה לי אם הוא עשה את זה בהצלה ולא הלך למשטרה?

<קריאה: אם זה יהיה שירות אזרחי זה בסדר.

איילת שקד: שירות אזרחי זה בסדר, אין בעיה לשים את זה בשירות אזרחי.

מאיר פרוש: אם כך, למה צריך לפעול כדי שיעבור למשטרה ולא יישאר בארגון הצלה?

איילת שקד: אם אדם רוצה ללכת לשירות אזרחי בהצלה, אין בעיה, אז המשרד לביטחון פנים ביקש שארגון ההצלה יהיה תחת שירות אזרחי ולא אזרחי-ביטחוני.

איילת שקד: אני שואלת אתכם באמת מה אתם מעדיפים, ש"איחוד הצלה" ו"מגן דוד אדום" יהיו תחת שירות אזרחי?

מאיר פרוש: מה "איחוד הצלה" אומר?

איילת שקד: תיכף נשאל.

איילת שקד: או ש"איחוד הצלה" ו"מגן דוד אדום" יהיו לדוגמה עם מכסה של 100 איש – דיברתי איתם, זה מקובל עליהם – ויישארו תחת שירות אזרחי-ביטחוני.

משה גפני: אני בעד להוציא את ארגוני ההצלה מן החוק.

משה גפני: אני גם בעד להוציא משם את מד"א וגם את השב"ס, כבר אמרתי.

משה גפני: אבל אילו הייתי חילוני חס וחלילה- - -

אלעזר שטרן: בסוף לא נדע מה העמדה האמיתית שלך.

אלעזר שטרן: אולי נוכל לסדר לך להיות חילוני אם אתה כל-כך רוצה.

משה גפני: אל תסדר לי.

משה גפני: אם אני כבר בא לסידור עם חילונים אז עם חילונים ממש, לא עם כאלה.

אלעזר שטרן: שמעת מה עפר שלח שואל?

אלעזר שטרן: הוא שואל מה היה קורה אם היית חרדי.

אלעזר שטרן: ..

עפר שלח: מה היה קורה לו היית חרדי, גפני, זאת השאלה שלנו.

עפר שלח: ..

משה גפני: כל הטענות נגד הציבור החרדי היו, הרי אני התווכחתי תמיד, אמרתי: אבל אנחנו מתנדבים יותר מכל אחד אחר בארגוני הצלה שהם ביטחוניים.

משה גפני: אנחנו נמצאים ב"איחוד הצלה" ויש מתנדבים חרדים שנמצאים במד"א ובזק"א.

משה גפני: רואים אותם באירועים הביטחוניים כשמגיעה המשטרה, כשמגיעים כוחות ההצלה ומגיעים כולם מגיעים גם החרדים, כולם רואים את זה, זה לא סוד.

משה גפני: אמרתי: אנחנו מתנדבים יותר מאשר חלקנו היחסי באוכלוסייה.

משה גפני: אמרו: בסדר, אבל אתם לא ממוסדים, אתם לא בתוך העניין, זה צריך להיות תחת המינהלת.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הייתי בטוח, בכל אופן עוד נשארה בי תמימות אפילו שאני נמצא פה שנים רבות, הייתי בטוח שברגע שיגיע חוק שירות אזרחי הארגונים החרדיים האלה, שעוסקים בהצלת חיים בשעת חירום וברגיעה ובכל הדברים שעומדים שכולנו מכירים אותם, הראשונים שייכנסו אל תוך המערכת של השירות האזרחי הביטחוני יהיו "איחוד הצלה" וזק"א, הייתי בטוח.

משה גפני: כבר הכנתי נאום למה אני מתנגד.

משה גפני: פתאום הגעתם בישיבה הקודמת עם טיעונים – פשוט לא להאמין שהדיונים האלה מתקיימים.

משה גפני: במה זק"א הוא לא שירות אזרחי-ביטחוני?

משה גפני: במה?

משה גפני: מה הוא שירות אזרחי-ביטחוני, השב"ס?

משה גפני: מה הוא שירות אזרחי-ביטחוני?

משה גפני: האזרחים לא רואים את זה?

משה גפני: במה "איחוד הצלה" הוא לא שירות אזרחי-ביטחוני ואלו הרשות להגנת עדים היא כן שירות אזרחי-ביטחוני?

משה גפני: במה?

משה גפני: שמישהו יסביר לי.

משה גפני: אני למדתי בישיבה, לא למדתי לימודי ליבה, אבל שכל ישר נתנו לי.

משה גפני: שמישהו יגיד לי.

משה גפני: זו צביעות.

משה גפני: בגלל שזה חרדים לא רוצים לשלב אותם, רוצים לעשות מהם פרופגנדה.

איילת שקד: להיפך, רוצים לשלב אותם גם במקומות בהם הם לא נמצאים.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: יש את השירות האזרחי, כבר דיברנו עליו.

משה גפני: למה זה שונה מאשר הרשות להגנת עדים?

משה גפני: במה זה שונה מאשר השב"ס שיש שם איזה חרדי ייצוגי?

משה גפני: מה זה שונה כשמגיע מתנדב- - -

איילת שקד: אני שואלת את חברי הוועדה.

משה גפני: רגע, תני לי לסיים.

איילת שקד: די, חבר הכנסת גפני.

איילת שקד: אנחנו צריכים לסיים היום את הדיון בהצעת החוק.

משה גפני: אם הייתי חילוני היית נותנת לי להמשיך?

איילת שקד: הייתי קוטעת אותך עוד קודם.

איילת שקד: ..

משה גפני: אי אפשר עליך, אבל דעי לך שאני צודק.

איילת שקד: חברי הוועדה, נראית לכם הגיונית ההצעה שהם יישארו בשירות אזרחי-ביטחוני, מכסה של 100?

עמר בר-לב: שתי האפשרויות טובות בעיניי.

עמר בר-לב: אם זה בשירות האזרחי-ביטחוני זה חייב להיות עם מכסה, ועם זה בשירות האזרחי זה יכול להיות פתוח.

עמר בר-לב: לכן מבחינתי איך שנוח לחבר הכנסת גפני ואיך שנוח לארגונים עצמם.

אריאל אטיאס: אבל מי אמר את המספר 100?

איילת שקד: דיברתי איתם.

איילת שקד: פשוט זה מספר ריאלי.

אריאל אטיאס: על כל ארגון או על שניהם?

<גיל מושקוביץ: אף אחד לא דיבר אתנו על הגבלה מספרית.

<גיל מושקוביץ: אנחנו לא מכירים הגבלה כזאת ואני גם לא מבין מה הקשר בין- - -

איילת שקד: כמה מתנדבים היום בשירות האזרחי יש לכם?

<גיל מושקוביץ: במד"א – מעט מאוד, ממש בודדים.

שלום ג'רבי: יש 14 מתנדבים.

<גיל מושקוביץ: כי יותר נוח להם ללכת לכל מיני עמותות, שאני די בספק לגבי התרומה האמיתית שלהם שם.

משה גפני: זה לא הדיון, עם כל הכבוד.

איילת שקד: יש לי שאלה לארגון מד"א.

<גיל מושקוביץ: מד"א הוא ארגון הצלה לאומי.

משה גפני: מה הדבר הזה?

איילת שקד: יש לי שאלה.

איילת שקד: בתור נציג של מד"א תענה לי על השאלה.

איילת שקד: מה אתה מעדיף, מד"א בשירות אזרחי או בשירות אזרחי-ביטחוני עם מכסה של 100?

<גיל מושקוביץ: מד"א בשירות אזרחי-ביטחוני, אם המכסה היא למד"א.

<גיל מושקוביץ: החשש הוא שברגע שמחברים- - -

משה גפני: משי-זהב לא מתנדב?

משה גפני: רק מי שנמצא במד"א הוא מתנדב?

<גיל מושקוביץ: ברגע שמחברים את מד"א ביחד עם העמותות של החרדים, יש 15 עמותות חרדיות, מן הסתם הדבק יפעל, החרדים ילכו לאותן עמותות ולא יפעלו באמת בתחנות מד"א.

משה גפני: אין בעיה.

משה גפני: כמה אנשי מד"א יש פה?

<גיל מושקוביץ: יש לנו כוונה- - -

אריאל אטיאס: זה 100 לכולם ביחד, כולל מד"א?

איילת שקד: לא, מד"א 100 וגופי הצלה 100.

איילת שקד: בסדר, תודה.

איילת שקד: כמה גופי הצלה בפריסה ארצית יש?

<גיל מושקוביץ: יש 16 ארגוני הצלה.

<זאב קשש: בפריסה ארצית יש שני ארגונים, "איחוד הצלה" ומד"א, ויש את זק"א.

איילת שקד: שר שלום ג'רבי, יש עוד ארגוני הצלה בשירות האזרחי?

שלום ג'רבי: יש, אבל לא בפריסה ארצית.

שלום ג'רבי: בפריסה ארצית יש רק שניים.

<זאב קשש: הם לא בפריסה ארצית והם לא ארגונים עצמאיים, עם כל הכבוד.

<גיל מושקוביץ: יש כמה ארגונים בפריסה ארצית, עם סניפים באשקלון ובאלעד.

איילת שקד: זה לא ארצי.

<גיל מושקוביץ: אחרי גוש דן יש מתנדבים ב- - - ויש מתנדבים באלעד ויש מתנדבים בירושלים.

איילת שקד: חברים, מכיוון שאני יודעת שיש סכסוכים ועוינות בין מד"א ל"איחוד הצלה" אני לא מתכוונת להיכנס לזה כאן בוועדה.

איילת שקד: חברי הוועדה, ההצעה שלי, שיישארו בשירות אזרחי-ביטחוני אבל עם מכסה של 100.

איילת שקד: 100 למד"א ו-100 לארגוני הצלה.

איילת שקד: מקובל עליכם?

אריאל אטיאס: כלומר, יהיו 200.

עפר שלח: הבעיה פה היא לא המספר.

שלום ג'רבי: מה שאפשר לעשות, אם מותר לי, 100 בביטחוני אזרחי, ואם יהיו יותר הם יהיו בשירות אזרחי רגיל.

אריאל אטיאס: את זה אף פעם לא מגבילים, זה ברור.

איילת שקד: את זה אתה יכול לעשות, בזה אין בעיה.

עפר שלח: את זה לא תוכל לעשות, זה בדיוק העניין.

עפר שלח: אם אתה קובע בזה מכסה בשירות האזרחי-ביטחוני איך תסביר את ההבדלים?

שלום ג'רבי: אגיד לך את ההסבר: כל הקודם זוכה.

שלום ג'רבי: אין לי ברירה אחרת.

שלום ג'רבי: נכון שלא טוב לעשות את זה.

עפר שלח: לכן אין בזה היגיון.

שלום ג'רבי: אתה אומר שיש מכסה של 100.

שלום ג'רבי: אין לי כלל אחר.

שלום ג'רבי: כל הקודם זוכה.

שלום ג'רבי: אבל אם פתאום ירצו 200 לבוא למד"א, שיבואו.

עפר שלח: אין בזה היגיון.

עפר שלח: אי אפשר יהיה לאורך זמן לשים על זה מכסה מפני שלא תוכלי להפריד בין אלה שהם בשירות האזרחי-ביטחוני ובין אלה שהם בשירות האזרחי הרגיל.

עפר שלח: מה גם שיש פה את הנקודה שלא נגענו בה, צורת השירות.

עפר שלח: זה מה שמבדיל את הארגונים האלה מהארגונים האחרים, מהמשטרה או משב"ס, מהארגונים שאנחנו מדברים עליהם בתוך השירות האזרחי-ביטחוני.

עפר שלח: צורת השירות בארגונים האלה היא בעיקרה כוננות.

איילת שקד: אבל הם לא עושים את הכוננות מהבית או מהישיבה.

איילת שקד: הוא הסביר שהם עושים את הכוננות מתחנת האמבולנס במד"א או מזק"א.

איילת שקד: הם יושבים במקום.

<קריאה: כך זה עובד היום.

שלום ג'רבי: לא רק במקום.

שלום ג'רבי: אני רוצה להדגיש, שיהיה ברור לוועדה ולפרוטוקול.

שלום ג'רבי: ארגון זק"א פנה אליי בזמנו בבקשה שכל המתנדבים שיש להם ביפרים יוכלו לעשות שירות אזרחי ובעת ההמתנה יישבו בבית-מדרש.

שלום ג'רבי: אמרתי לו חד-משמעית: אם לא יהיה חדר המתנה שבו נמצאים רק מתנדבי השירות האזרחי, שמגיע המפקח שלי ובודק מי בדיוק שם, הם לא יקבלו.

שלום ג'רבי: הוא לא קיבל את זה, לכן אין לו הכרה בשירות האזרחי לחבר'ה עם הביפרים, רק במטה שלו בנקודה יש הכרה.

שלום ג'רבי: אשר על כן, בכל מקום שיקבל אישור יהיה חדר המתנה שמיועד לחרדים, כפי שחייבתי את מד"א שיהיה חדר המתנה לטובת חרדים, לא חדר רגיל.

<יהודה משי-זהב: רק מי שיושב בנקודת ההזנקה.

עפר שלח: כמה אנשים בשירות האזרחי יש היום שמתנדבים בזק"א?

שלום ג'רבי: בשירות האזרחי היום יש לנו 10-11 חבר'ה שנמצאים בנקודת ההזנקה בזק"א, לא בבית-מדרש עם ביפר, אין דבר כזה אצלנו.

שלום ג'רבי: זה שיש להם ביפרים לא הופך אותם למתנדבים בשירות האזרחי.

משה גפני: לא רק בבית-המדרש, גם במקום העבודה.

שלום ג'רבי: גם במקום העבודה.

משה גפני: אפשר לחשוב שבבית-המדרש יושבים עם ביפרים.

שלום ג'רבי: אם מצילים בני אדם.

משה גפני: כן, מצילים, אבל לרוב אין ביפרים.

עפר שלח: אם במד"א יש 14 מתנדבים ובזק"א יש 10 מתנדבים, למה אנחנו צריכים לקבוע 100 ועוד 100?

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, את יכולה לדבר איתם, אבל אני מציע שתבקשי ממר משי-זהב שייתן סקירה של דקה על זק"א, שאנשים יבינו על מה מדובר.

משה גפני: אתה מייצג גם את "איחוד הצלה" עכשיו.

איילת שקד: בבקשה.

<יהודה משי-זהב: יש פה איזשהו אבסורד.

<יהודה משי-זהב: מצד אחד, תוקפים אותנו, כפי שחבר הכנסת גפני אמר, מהבית, על זה שהפכנו להיות "הציונים", מנקבים את הצמיגים של האמבולנסים והאופנועים שלנו, אומרים: אתם התחברתם לשלטונות, לכוחות הביטחון, כותבים פאשקעווילים.

<יהודה משי-זהב: כולם מכירים את כל מה שעברנו.

משה גפני: ועוד הדלקת משואה ביום העצמאות.

<יהודה משי-זהב: וביום-יום הרי אין אירוע שרואים בו מד"א, משטרה, כיבוי אש ולא רואים את מתנדבי ארגוני ההצלה.

<יהודה משי-זהב: אנחנו פעילים מסביב לשעון.

<יהודה משי-זהב: אנחנו רצים לאותה נקודה שמד"א והארגונים האחרים רצים.

<יהודה משי-זהב: עכשיו באים לפה ואומרים: לא, אתם לא תיקראו שירות ביטחוני-אזרחי.

<יהודה משי-זהב: אנחנו הוכרזנו כארגון עזר לשר הביטחון, מרתקים אותנו בכל התרגילים בהיערכויות לשעת חירום, אין אירוע חירום ב-23 השנים האחרונות שלא היינו מעורבים בו, והיינו הראשונים והצלנו וטיפלנו בהצלת חיים או בכבוד המת.

אריאל אטיאס: כולל בחוץ לארץ.

מאיר פרוש: במומביי היית?

<יהודה משי-זהב: היינו במומביי, היינו לאחרונה בפיליפינים.

<יהודה משי-זהב: מדינת ישראל, משרד החוץ שולח אותנו כארגון שמוכר על-ידי האו"ם כי אנחנו יכולים להגיע למקומות שמדינת ישראל לא יכולה להגיע אליהם.

<יהודה משי-זהב: אין שבוע בלי סיפור על יהודי או ישראלי בקצה העולם, שהשגריר או הקונסול אסור לו להתערב מעבר לפורמליות במדינה זרה, שמשרד החוץ לא פונה אלינו ואנחנו מפעילים אנשים ומביאים לתוצאות ביותר מ-90% מהמקרים.

<יהודה משי-זהב: ופתאום פה יזרקו אותנו, יגידו: אתם לא שירות ביטחוני אזרחי.

<יהודה משי-זהב: הרי מי יביא את האנשים לשירות במשרד לביטחון פנים?

<יהודה משי-זהב: אנחנו נביא.

<יהודה משי-זהב: אנחנו הרי הגופים היחידים שהוכחנו שהצלחנו להביא אלפי מתנדבים למעגל העשייה וההתנדבות במקומות שאף אחד אחר לא הצליח.

אריאל אטיאס: אני יכול להתייחס למה שקורה פה?

אריאל אטיאס: אני חושב שיש כאן איזה אבסורד.

מאיר פרוש: למה יש רק 14 מתנדבים?

אריאל אטיאס: 14 זה אנשים שמרותקים אצלו.

אריאל אטיאס: הוא לא צריך את זה.

אריאל אטיאס: בשוטף אין לו בעיה שהם בבית.

אריאל אטיאס: אבל בגלל ההנחיות של שר שלום ג'רבי, הוא אומר: אני לא מסכים שמהבית יעשו את זה, אז עכשיו הוא יקבל יותר.

אריאל אטיאס: אני רוצה להתייחס בשתי מילים למה שקורה פה עכשיו.

אריאל אטיאס: אני רוצה להחזיר את הוועדה הזאת לדיון שהיה לנו על שירות אזרחי-ביטחוני ב"משטרה הירוקה", שאנחנו תמכנו בזה והוועדה תמכה בזה.

אריאל אטיאס: "המשטרה הירוקה", עם כל הכבוד, לא מצילה חיים באופן ישיר כפי שעושים ארגוני ההצלה האלה.

אריאל אטיאס: אני חושב שלא צריך להפלות בין דם לדם.

אריאל אטיאס: אבל יש כאן דבר אבסורדי מאוד.

אריאל אטיאס: הכול מגיע מתפיסה שכאילו המשרד לביטחון פנים, בראייה שלו בצדק, רוצה את כוח האדם האיכותי הזה, אפילו אגיד: שלא עולה לו כסף כי הוא מתוקצב בנפרד, כדי לעבות את המערכת שלו, וזה בסדר גמור.

אריאל אטיאס: אני לא אומר לפסול את זה, אבל לקחת את כל העוגה, שבסוף זה לא עוגה בכלל?

אריאל אטיאס: במי אנחנו עוסקים?

אריאל אטיאס: אנחנו עוסקים באנשים שאנחנו רוצים לשלב אותם פנימה, שאנחנו רוצים לתת להם תחושה שהם יכולים לתרום גם בקהילה שלהם ולא רק בקהילה אחרת.

אריאל אטיאס: אנחנו לא פוסלים את המשטרה או את שב"ס או את כיבוי אש.

אריאל אטיאס: אנשים שמצילים חיים בתוך הקהילה שלהם – אנחנו נפסול אותם עכשיו ונגיד שזה לא ביטחוני בגלל שזה עולה עוד 1,000 שקל?

אריאל אטיאס: ואם זה בשב"ס זה כן ביטחוני?

אריאל אטיאס: הרי מה זה ביטחון?

אריאל אטיאס: בסוף ביטחון זה לשמור על חיי האדם, זה ההגדרה של ביטחון.

אריאל אטיאס: "המשטרה הירוקה", אם היא נקראת ביטחון זה בגלל משהו של כדור הארץ בכלל.

אריאל אטיאס: אז עכשיו אנחנו מדברים על דבר כזה ובכלל יש על זה ויכוח.

אריאל אטיאס: אני מרגיש באופן אישי נעלב כמעט.

אריאל אטיאס: כמעט, כי קשה לי להיעלב, אבל אני קצת נעלב מהדבר הזה, שאומרים לנו: אנשים מן הקהילה שלכם שמצילים חיי אדם בפועל – לא צריך את הטלוויזיה בשביל זה, רואים את זה – אומרים להם: "אתם לא, את זה ממילא אתם עושים".

אריאל אטיאס: עכשיו לשאלת המספרים.

אריאל אטיאס: למה יש היום 11 או 14 אצלם?

אריאל אטיאס: בגלל שהיום אף אחד לא מחייב אותם לשבת ולהיות מרותקים לאיזה משרד או לאיזו נקודת הזנקה.

אריאל אטיאס: אדם יכול להיות במקום העבודה שלו, בבית-המדרש שלו, וכאשר יש עניין של הצלה הראשונים שמגיעים – וסליחה ממד"א – עוד לפני מד"א, בוודאי בריכוזים החרדיים, זה כוחות ההצלה שנמצאים מפוזרים בתוך המקום.

אריאל אטיאס: אם שירות אזרחי-ביטחוני זה הביטחון להגן על חיי האדם של אזרחים אז פעם זה הגנה דרך הצבא, פעם שנייה זה הגנה דרך המשטרה ופעם שלישית זה הגנה דרך הצלה.

אריאל אטיאס: לכן אם אנחנו מורידים את הצביעות ואת הציניות מתוך כל התהליך הזה אני חושב שצריך לתמוך בזה.

אריאל אטיאס: אם התנאי המרכזי של המשרד לביטחון פנים הוא שאם יכניסו את זה באופן גורף אז הם ימשכו את הצעת החוק, אנחנו צריכים בגלל זה להתפשר?

אריאל אטיאס: אז נתפשר על מספרים, אבל לא על העיקרון.

אריאל אטיאס: על העיקרון אסור לנו להתפשר.

<יהודה משי-זהב: כאילו שאנחנו מצילים רק דתיים.

איילת שקד: לא, מה פתאום.

אריאל אטיאס: זה ברור, זה לא נאמר אף פעם אבל זה נעשה כך מאז ומעולם, שהם רוצים את כל הכוח אצלם.

אריאל אטיאס: זה הכול.

<רותם פלג: ממש לא נכון שאנחנו רוצים את כל הכוח אצלנו.

<רותם פלג: האמירה של חבר הכנסת גפני בהתחלה, שהגופים שלנו לא אטרקטיביים ולא יוקרתיים, גם עליה אני מוחה.

<רותם פלג: אני חושב שהגופים שלנו מספיק אטרקטיביים.

אריאל אטיאס: סליחה, רק תנמק לנו למה אתה מתנגד לקביעת מספר מסוים של מי שמציל חיי אדם.

אריאל אטיאס: רק בנקודה הזאת תיגע.

משה גפני: אמרתי שהשירות בשב"כ יוקרתי מאוד.

<רותם פלג: אמרת ששולחים אותם להיות חוטבי עצים ושואבי מים.

<רותם פלג: אתה אמרת.

אריאל אטיאס: עזוב, אתם יוקרתיים, הכול בסדר.

אריאל אטיאס: ברשותך, רק תתייחס לשאלה למה אתם מתנגדים לקביעת מספר.

<רותם פלג: קודם כול, אגיד למה אני מתנגד באופן עקרוני להכניס גופים נוספים, בטח ובטח גופים שאינם ממשלתיים, שבהם זה לא עבודה סדורה וקבועה.

<רותם פלג: בסוף ההשוואה הזאת היא השוואה לא הוגנת.

<רותם פלג: להשוות מישהו שעכשיו יבוא לשירות במשטרה, על כל המשתמע מכך, על כל הסמכויות שהוא יקבל ומה שהוא אמור להפעיל בפועל וההיררכיה הארגונית שבה הוא נמצא והדין המשמעתי שחל עליו, להגיד שהוא דומה לשירות במד"א או שירות ב"איחוד הצלה" או שירות בזק"א – זה לא השוואה הוגנת.

אריאל אטיאס: ו"המשטרה הירוקה" זה בסדר?

<רותם פלג: "המשטרה הירוקה" – זה החלטת הממשלה.

<רותם פלג: אני לא יכול להתייחס לזה.

אריאל אטיאס: ברגע שהתקבלה כבר ההרחבה הזאת, שנכללת גם "המשטרה הירוקה", צריך להרחיב.

<רותם פלג: לפחות זה גוף ממשלתי שיש בו את המשמעת הממשלתית ואת סידור העבודה הממשלתי ואת הכללים הממשלתיים שחלים בו.

<רותם פלג: להגיד אותו דבר על הגופים האחרים פשוט שם את הכול בקונטקסט לא נכון.

משה גפני: למה אתם כל-כך נלחמים נגד זה?

<רותם פלג: בסוף, הסיבה שהמסלול הזה נוצר היא לייצר אטרקטיביות בגופים שכולם הבינו, כולל הממשלה, שהם פחות אטרקטיביים.

<רותם פלג: לא כי הם יותר אטרקטיביים.

<רותם פלג: המסלול הזה לא נבנה כי הגופים האלה אטרקטיביים יותר.

<רותם פלג: הוא נבנה כי הגופים האלה אטרקטיביים פחות, כי ברור לכולם שהם אטרקטיביים פחות.

<רותם פלג: לשים אותם באותה חבילה פשוט שם אותם בקונטקסט שאי אפשר אחרי כן להפעיל אותם.

<רותם פלג: אפשר להחליט בסוף שגופי המשרד לביטחון פנים בחוץ.

<רותם פלג: זאת החלטה לגיטימית שהוועדה הזאת יכולה לקבל.

משה גפני: למה?

משה גפני: למה נהיית קיצוני?

משה גפני: כמו גפני אתה...

<רותם פלג: כי אתה שם אותי בקונטקסט לא הוגן.

משה גפני: לא שמים אותך בשום מקום.

<רותם פלג: במקום שאני לא יכול להתחרות בו באמת.

<רותם פלג: המסלול הזה נבנה כי היתה הבנה ברורה שהגופים האלה פחות אטרקטיביים, שהם יותר מורכבים לפעילות בהם, לא להיפך.

<רותם פלג: לא סתם הממשלה בנתה את המסלול הזה.

<רותם פלג: היא בנתה אותו בשביל זה, כדי להסדיר אותם באופן שוויוני לגופים אחרים.

<רותם פלג: התיעדוף הוא כדי להפוך אותם לשוויוניים.

משה גפני: עם כל הכבוד, לא יבואו אליכם אנשים.

משה גפני: אם לא יהיו ארגוני ההצלה החרדים בתוך המערכת הזאת אני באופן אישי אצא לציבור ואומר לו: אל תתגייס לשום מקום כזה בגלל שלא רוצים אתכם.

משה גפני: אין שום סיבה.

משה גפני: הממשלה קיבלה החלטה – היא בכלל ממשלה חילונית, היא לא מכירה בכלל חרדים.

משה גפני: אז הממשלה קיבלה החלטה.

משה גפני: אני חולק על הממשלה.

<רותם פלג: לדיון הזה אני בטח לא אכנס.

משה גפני: אל תיכנס.

משה גפני: אז תעזוב את החלטת הממשלה.

<רותם פלג: רק להזכיר שמה שאנחנו מדברים עליו הוא כבר לא התנדבות.

משה גפני: זה התנדבות ועוד איך.

<רותם פלג: לא.

משה גפני: זה הפירוש כשאומרים שהחרדים הם חוטבי עצים ושואבי מים.

רוברט אילטוב: אני רוצה לשמוע מה הפשרה שמוצעת כאן בוועדה, גם כדי שגפני לא יעשה פרופגנדה אצלו שלא יבואו לשרת.

איילת שקד: בסדר, אני אסכם.

איילת שקד: אנחנו הולכים עכשיו להצבעה סעיף-סעיף.

איילת שקד: קודם כול, בעניין יחידות הסמך של משרד ראש הממשלה, כפי שאמרתי, בגלל שאין שם כרגע תנאים לקליטת חרדים, והם כן רוצים לקלוט חרדים- - -

משה גפני: ואם יהיה חרדי שיסכים ללכת בלי תנאים?

איילת שקד: אז הוא הולך.

איילת שקד: יש שם כמה חרדים היום.

מאיר פרוש: אני לא מבין, מה זאת אומרת "אין תנאים"?

מאיר פרוש: איפה יש כבר תנאים?

מאיר פרוש: איפה ארגנו את התנאים?

משה גפני: איפה יש תנאים?

משה גפני: בשב"ס?

משה גפני: בחייכם, חוץ מזה שאתם מפרידים בין אסירים גברים לבין אסירות נשים.

איילת שקד: צריך כאן להבין.

איילת שקד: העניין של המוסד והשב"כ היה דבר שאנחנו, חברי הוועדה, הכנסנו, בדיוק מן המחשבה לפתוח בפני החרדים הכול.

איילת שקד: אבל אחרי דיונים עם משרד ראש הממשלה עלו כמה נקודות.

איילת שקד: אחת, שההכשרה והתחקיר הביטחוני אורכים לפחות חצי שנה ולכן מתוך שירות אזרחי-ביטחוני של שנתיים לא נשאר זמן רב.

איילת שקד: שתיים, שזה סביבה מעורבת.

איילת שקד: שלוש, שחרדים יכולים להגיע דרך הימ"לים.

איילת שקד: ארבע, ששעות העבודה הן לא 8 שעות ביום, הן ללא הגבלה, אבל לגבי זה נגיד אפשר שאדם יחתום שהוא מוכן.

משה גפני: אם לא ילכו אז לא ילכו, זה בסדר.

משה גפני: אגב, ברשות להגנת עדים יש הפרדה בין גברים ונשים?

משה גפני: רק שאדע, אני לא כל-כך מכיר את המדינה.

מאיר פרוש: והעבודה שם היא ללא הגבלה?

משה גפני: ברשות להגנת עדים יש הפרדה בין חוקרים וחוקרות ובין גברים ונשים?

משה גפני: רק שאדע.

איילת שקד: סיימנו את הדיון.

<יואל הדר: הרב גפני, אנחנו נוודא שיוכלו לקיים עד הסוף את כל מצוות הדת ברשות להגנת עדים.

משה גפני: זה בסדר גמור, זה מצוין.

משה גפני: אבל השב"כ והמוסד הם כאלה אינפנטילים שהם לא יודעים לעשות את מה שאתם עושים?

<יואל הדר: יש להם כנראה בעיה מבצעית לעשות את זה, להבדיל מאתנו שאין לנו בעיה מבצעית.

משה גפני: מבצעית?

משה גפני: אם היית מדבר עכשיו לטירונים זה בסדר, אבל מה לעשות, אנחנו מכירים.

איילת שקד: אני מתחילה בהצבעות.

איילת שקד: סעיף 2ב(א), פסקה (1).

<עידו בן יצחק: "יחידות הסמך של משרד ראש הממשלה שתכלית פעילותן היא ביטחון המדינה ותושביה".

<מירי פרנקל-שור: אני רוצה לומר משהו על ההצבעה.

<מירי פרנקל-שור: הסעיף לא היה בהצעת החוק הממשלתית.

<מירי פרנקל-שור: אם חברי הכנסת רוצים שפסקה מסוימת תתקבל ותהיה חלק מהצעת החוק – חייב להיות רוב.

<מירי פרנקל-שור: אם יש מספר קולות שווה בהצבעה הסעיף אינו מתקבל.

אריאל אטיאס: אז החלטת הממשלה גוברת.

<מירי פרנקל-שור: אז חוזרים לנוסח הצעת החוק הממשלתית, ובהצעת החוק הממשלתית הסעיף לא היה, לכן לא יהיה.

<מירי פרנקל-שור: עכשיו יצביעו פסקה-פסקה.

אריאל אטיאס: בהצעת הממשלה היו המוסד והשב"כ?

<מירי פרנקל-שור: לא.

איילת שקד: לא, זה היה המצאה שלנו, אנחנו הוספנו את זה.

משה גפני: אתם עושים טעות גדולה, אבל בסדר, תעשו טעויות.

אריאל אטיאס: זה לא הטעות היחידה.

<מירי פרנקל-שור: צריך להבין שעם הורדת הסעיף גם חרדי שיהיה מעוניין לשרת בשב"כ או במוסד - -

אריאל אטיאס: 30 שעות – לא יקבלו אותו.

אריאל אטיאס: זה חמור מאוד.

<מירי פרנקל-שור: - -ללא הפרדה – זה לא יהיה אפשרי.

<מירי פרנקל-שור: מה המשמעות של מחיקת הסעיף?

<מירי פרנקל-שור: לא יהיה שירות אזרחי-ביטחוני בשב"כ ובמוסד.

<מירי פרנקל-שור: זאת אומרת, שאם יש חרדי שאומר שהוא מוכן לשרת- - -

אריאל אטיאס: ללא מגבלות, וללא מגבלת שעות גם.

אריאל אטיאס: זאת אומרת, להוריד את כל התירוצים של השב"כ ושל המוסד.

אריאל אטיאס: זה עדיין לא יהיה.

מאיר פרוש: גם אם הוא רוצה לעבוד בשבת.

אריאל אטיאס: זה לא יהיה.

איילת שקד: הוא יוכל להיות רק דרך הימ"לים.

אריאל אטיאס: ולכן דובר כאן על חוטבי עצים ושואבי מים.

מאיר פרוש: לכן היתה רק תת-ועדה שהלכה להיפגש איתם ולא כולנו.

משה גפני: יכול להיות שבמוסד לא סומכים על הנאמנות של החרדים?

איילת שקד: לא, יש אצלם חרדים, רק שהם מתגייסים כמו כל אזרח.

משה גפני: אבל כאלה שלא מבקשים הפרדה.

איילת שקד: הם התגייסו ליחידה טכנולוגית, כמו כל אזרח שמתגייס.

משה גפני: אבל המשמעות של העניין, שחרדים לא- - -

איילת שקד: רק שזה לא בשירות האזרחי.

אריאל אטיאס: יש לי הצעה, ובזאת תיבחנו, זה יראה האם האמת היא שיש מגבלות או האמת היא שלא רוצים אותם.

אריאל אטיאס: אני אומר שנשאיר את השב"כ והמוסד ותהיה כתובה שורה נוספת שאומרת שעל השב"כ והמוסד לא יחולו המגבלות הקיימות של שעות השירות האזרחי.

אריאל אטיאס: זה הכול.

אריאל אטיאס: כאילו הם מקבלים פורמט נפרד.

אריאל אטיאס: אם הם מתנגדים גם לזה, המשמעות שהם לא רוצים חרדים בהגדרה, כי הלך להם התירוץ.

אריאל אטיאס: יותר מזה אני אומר, הרי אין פה כפייה.

אריאל אטיאס: המשמעות של הצעת החוק, שזה חייב להיות בהסכמת שני הצדדים, המגייס והמגויס.

אריאל אטיאס: אם זה לא בכפייה, האם השב"כ והמוסד מפחדים שתהיה להם שורה, שימדדו אותם בעוד שנתיים ויגידו שהם לא לקחו אף אחד?

אריאל אטיאס: מה הבעיה בזה?

אריאל אטיאס: ולמה הוועדה הנכבדה צריכה לתת לזה יד?

אריאל אטיאס: הרי המשמעות של מה שהם עושים עכשיו, שאומרים שהם לא רוצים את הכוח האיכותי הזה אצלם והם לא רוצים בכלל לעמוד במבחן, שהוועדה לא תבדוק האם בכלל רצו את החרדים או לא.

אריאל אטיאס: אני מציע שנצביע על זה.

אלעזר שטרן: לא הייתי בפגישה המדוברת, לא יכולתי להגיע.

אלעזר שטרן: אני חושב שעלינו להיות רגישים רק להוצאה שלהם.

אלעזר שטרן: אני מקבל את זה ברוח הפשרה.

אלעזר שטרן: אני לא יודע מה אמר אריאל אטיאס, אם בדיוק כך זה יהיה, אבל אני חושב שלהגיד שהם מחוץ ל...

אלעזר שטרן: בהקשר הזה- -

אריאל אטיאס: שתהיה אופציה לפחות.

אלעזר שטרן: - -מזה אנחנו צריכים להימנע.

אלעזר שטרן: לא יכתיבו תנאים ולא כלום ובסוף יהיו שם דרכי פעולה שאף אחד לא יאכוף אותן.

אלעזר שטרן: אי אפשר ללכת מסביב ולהמציא.

אלעזר שטרן: אני אומר לכם את האמת, גם אם הילדים שלי ירצו הם לא מוכרחים לקבל אותם.

אלעזר שטרן: אני חושב שאפשר לקבוע סוג של החרגה, כי בצבא כן מוכרחים לקבל אותם ושם לא.

אלעזר שטרן: לכן אני חושב שאם, מצד אחד, לא כופים עליהם, לא קובעים מכסות, משהו ברוח הדברים הללו- - -

<רותם פלג: בהיבט הזה, אז שיורידו גם את המגבלות שחלות עלינו.

<רותם פלג: אם רוצים להוריד שם מגבלות, שיורידו גם לגבינו.

<רותם פלג: את שעות העבודה ודברים אחרים, ושבתות וחגים – שיורידו גם אצלנו.

<רותם פלג: למה שם כן ואצלנו לא?

איילת שקד: מי בעד לכלול את יחידות הסמך של משרד ראש הממשלה שתכלית פעילותן היא ביטחון המדינה ותושביה, ללא הגבלת שעות?

אלעזר שטרן: סליחה, זה לא רק הגבלת שעות.

אלעזר שטרן: אני אומר עוד פעם, צריך לראות.

אריאל אטיאס: בתנאים שיקבעו השב"כ והמוסד.

איילת שקד: בכל מקרה הם קובעים את התנאים.

<קריאה: זה קורה גם היום.

שלום ג'רבי: אם יחייבו את המשרתים להיות בשבתות הם לא ילכו לשם.

שלום ג'רבי: אתה לא מבין?

איילת שקד: מי בעד הסעיף?

איילת שקד: ירים את ידו.

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – פה אחד פסקה 2ב(א)(1) נתקבלה.

איילת שקד: כולם בעד.

אריאל אטיאס: בפעם הבאה שיזמינו אותנו לפגישות.

איילת שקד: מי בעד משטרת ישראל?

איילת שקד: ירים את ידו.

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – פה אחד פסקה 2ב(א)(2) נתקבלה.

איילת שקד: אושר פה אחד.

איילת שקד: מי בעד שירות בתי-הסוהר?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – פה אחד פסקה 2ב(א)(3) נתקבלה.

איילת שקד: אושר פה אחד.

איילת שקד: הרשות הארצית לכבאות והצלה.

איילת שקד: מי בעד?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – פה אחד פסקה 2ב(א)(4) נתקבלה.

איילת שקד: אושר פה אחד.

איילת שקד: תראו איזו ועדה מגובשת.

איילת שקד: הרשות להגנה על עדים.

איילת שקד: מי בעד?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – פה אחד פסקה 2ב(א)(5) נתקבלה.

איילת שקד: אושר פה אחד.

איילת שקד: משרד הביטחון.

איילת שקד: אמרנו שתהיה מכסה במשרד הביטחון ובמשרד לביטחון פנים.

<רותם פלג: 50 אנשים.

משה גפני: אתם מסכימים למכסה כזאת?

<אחז בן ארי: בשום פנים ואופן לא.

<אחז בן ארי: זה עניין של הממשלה.

<אחז בן ארי: אני מציע לכם לא להיכנס לעניין המכסות.

<אחז בן ארי: בשביל זה יש שרים, בשביל זה יש ממשלה.

<אחז בן ארי: יש מספיק מתחים.

<יואל הדר: אם זה עניין של הממשלה אז הממשלה לא הכניסה את זה מלכתחילה.

<יואל הדר: מלכתחילה משרד הביטחון לא היה בפנים.

<מירי פרנקל-שור: מה העניין של הממשלה?

<מירי פרנקל-שור: זה עניין של החלטת הכנסת, שמחליטה שבמשרד הביטחון ובמשרד לביטחון פנים יהיה מספר מוגבל של מתנדבים בשירות האזרחי-ביטחוני.

<מירי פרנקל-שור: אפשר לשרת בשירות האזרחי הרגיל.

<אחז בן ארי: זה עניין של הרשות המבצעת.

<יואל הדר: מאה אחוז, אז הרשות המבצעת החליטה שמשרד הביטחון בחוץ.

<יואל הדר: היא מלכתחילה לא הכניסה אתכם.

משה גפני: את זה הכנסת מכניסה.

שלום ג'רבי: מי שעובד בחשבות במשרד לביטחון פנים הוא לא בשירות אזרחי-ביטחוני.

<יואל הדר: אחז בן ארי, מצד אחד, אתה אומר שצריך להכניס אותם.

<יואל הדר: הממשלה לא הכניסה אותם.

<יואל הדר: מצד שני, אתה אומר שהממשלה תקבע.

<מירי פרנקל-שור: בשירות האזרחי-ביטחוני זה רק ביחידות ובתפקידים מסוימים.

איילת שקד: משרד הביטחון והמשרד לביטחון פנים, במכסות של 50 בכל אחד מהם.

<קריאה: לא, 50 ביחד.

איילת שקד: בשירות האזרחי-ביטחוני תהיה מכסה של 50 בכל אחד מן המשרדים.

<אחז בן ארי: המטרות של השירות האזרחי הרגיל, שם אין לנו בעיה.

<קריאה: אפשר להכניס אותם לשם.

<קריאה: אין לנו בעיה.

<אחז בן ארי: אני בעד שנקבל הכי הרבה שאפשר.

<אחז בן ארי: אני באמת מקווה שיבואו הרבה אנשים לשירות במשטרה, אבל אני חושב שזה לא עניין של הוועדה.

משה גפני: איילת שקד, למה את לא יכולה להציע – אני לא מסכים לזה – שתהיה למשרד הביטחון מכסה של 50, אלא אם כן הממשלה החליטה אחרת?

אריאל אטיאס: לא הממשלה.

אריאל אטיאס: השר, בתקנות.

אריאל אטיאס: בכל המכסות זה יהיה כך.

אריאל אטיאס: זה המשמעות.

<מירי פרנקל-שור: השר, לא הממשלה, השר שממונה על המינהלת.

אריאל אטיאס: פעם כשתהיה שר תבין למה כתוב "השר".

משה גפני: בסדר, אני לא אהיה שר.

אריאל אטיאס: לך תדע, גם אתם ברפורמות עכשיו.

משה גפני: לא, שום רפורמות.

משה גפני: אני לא אהיה שר.

איילת שקד: יש שירות במשרד לביטחון פנים גם בשירות האזרחי.

איילת שקד: שם אין הגבלה.

שלום ג'רבי: אין הגבלה?

שלום ג'רבי: זה מה שרציתי לדעת.

אריאל אטיאס: נקבע הגבלה, ונאפשר לשר לשנות.

שלום ג'רבי: התחלתי להתבלבל כבר.

אריאל אטיאס: עוזרים לך.

אריאל אטיאס: יש הגבלה, אבל השר יכול לפתוח אותה.

שלום ג'רבי: במשרד לביטחון פנים יש לי עכשיו 220 מתנדבים בפרויקטים האזרחיים, בלי הגבלה.

איילת שקד: זה בסדר.

משה גפני: אם משרד הביטחון רואה שיש לו יותר מ-50, יפנה לשר הממונה ויבקש להגדיל את המספר.

איילת שקד: אני אומרת על מה אנחנו רוצים להצביע.

איילת שקד: אנחנו רוצים שבמשרד הביטחון "ביחידות ובתפקידים שתכלית פעילותם היא ביטחון המדינה ותושביה, שקבע שר הביטחון, בצו, בהסכמת השר ובאישור הוועדה" – על זה תהיה מכסה של 50, שהשר, באישור הוועדה, יכול אחר-כך לשנות אם הוא רוצה.

<קריאה: אז אין משמעות למכסה.

אריאל אטיאס: בטח יש משמעות.

אריאל אטיאס: זה באישור הוועדה.

<יואב ארבל: גם בחינוך עשינו את כל הפרוצדורה.

<מלכיאל דהן: יכולים להיות יותר מ- - -

שלום ג'רבי: בשירות האזרחי, בשונה מן השירות הלאומי, השירות הלאומי מתחיל ב-1 בספטמבר ומסתיים ב-31 באוקטובר.

שלום ג'רבי: אצל החרדים בכל 1 בחודש יש גיוס.

שלום ג'רבי: אגב, לידיעת הוועדה, היום התגייסו 50 אנשים ביום אחד.

שלום ג'רבי: במשך שנה יופנו, כמו בחינוך.

<מירי פרנקל-שור: אותו דבר כמו בסעיף קטן (ב).

איילת שקד: בסדר, 50 בשנה.

<הילה ארליך: אני מבקשת לדבר.

<הילה ארליך: אני סגנית היועץ המשפטי במשרד הביטחון.

<הילה ארליך: דבר ראשון, הגענו אתמול אל חברת הכנסת שקד וביקשתם מאתנו להגיד מה הצרכים שלנו, לומר אותם לחברי הוועדה.

<הילה ארליך: הצרכים שלנו הם 350-400 עובדים משרתי שירות אזרחי במשרד הביטחון.

<הילה ארליך: נערכה עבודה רצינית במשרד הביטחון בעניין הזה ויש לנו באמת צרכים כאלה.

<הילה ארליך: אין לנו דרך אחרת להתמודד עם המשימות הלאומיות שמטילה עלינו המדינה.

משה גפני: אתם רוצים חרדים?

אריאל אטיאס: הרב גפני, אנחנו נצטרך פה עשרות אלפים בסוף.

אריאל אטיאס: תראה איזה כמויות הולכות, אילו ביקושים – 350, 200, 500, 700.

אריאל אטיאס: בואו נבנה איזו התנחלות בשבילם...

עפר שלח: חבר הכנסת גפני, אני שומע שהילודה אצלכם יורדת, אני חושש.

<הילה ארליך: אנחנו מקווים מאוד שפוטנציאל הגיוס בשירות האזרחי יהיה בסביבות 2,000 אנשים בשנה ויותר, אם אני מחשבת את זה נכון לפי נתוני הגיוס שאני מכירה.

<הילה ארליך: אנחנו מקווים מאוד שיהיו יותר מ-2,000 אנשים שיופנו לשירות אזרחי, ויש מקום לכולם.

<הילה ארליך: עינינו לא צרה, לא במשרד לביטחון פנים, לא במשטרה, לא באף גוף אחר.

<הילה ארליך: אנחנו נזקקים לאנשים האלה אצלנו ואנחנו מבקשים שזה יישאר בשירות אזרחי-ביטחוני בלי מגבלה.

<הילה ארליך: ואם בכל זאת תיקבע מגבלת פריסה אז לפחות שתהיה קרובה לצרכים של מערכת הביטחון כפי שהועברו לוועדה אתמול.

<הילה ארליך: העסק הזה של "תמות נפשי עם פלישתים", לא במשטרה ולא בגופים אחרים, בלתי אפשרי.

<רותם פלג: צריך לזכור, משרד הביטחון, כל חיילי החובה אצלו, כל המכסות של חיילי החובה של החרדים אצלו.

<רותם פלג: מה לעשות, הכול בשליטתם.

<רותם פלג: לבוא פה עם 350 אנשים למשרד הביטחון עצמו, עם מספר העובדים שיש לו ועם תקציב הביטחון שלו?

<רותם פלג: באמת, באמת יש גבול.

<הילה ארליך: משרד הביטחון המטלות שלו הולכות וגדלות.

<יואל הדר: אז תגייסו כוח אדם רגיל.

<יואל הדר: יש לכם כסף, יש לכם תקציב.

<הילה ארליך: לוויית ראש הממשלה אריאל שרון נעשתה על-ידי משרד הביטחון, לא כי קבוע באיזה מקום שמשרד הביטחון אחראי מתקציבו להסדיר הלוויות לראשי ממשלה לשעבר.

<הילה ארליך: יש אין-ספור משימות שמוטלות על משרד הביטחון, החל מן המעברים וכלה בלוויות ראשי ממשלה לשעבר וצריך לעשות את מה שצריך כדי למלא את המשימות.

איילת שקד: תודה.

איילת שקד: חברי הוועדה, אנחנו צריכים להצביע על הפסקאות שעוסקות במשרד הביטחון ובמשרד לביטחון פנים.

איילת שקד: השאלה היא האם לקבוע מכסות, ואם כן כמה.

איילת שקד: הבקשה של משרד הביטחון שהועברה לי בליל אמש היא שהם רוצים 400 מתנדבים.

צחי הנגבי: תערכי קודם הצבעה האם מבקשים לקבוע מכסות או לא לקבוע מכסות.

איילת שקד: מי בעד שבמשרד הביטחון ובמשרד לביטחון פנים יהיו מכסות?

איילת שקד: מי בעד שבשני המשרדים לא יהיו מכסות?

איילת שקד: בעד קביעת מכסות למספר המתנדבים במשרד הביטחון ובמשרד לביטחון פנים – 5

איילת שקד: ההצעה לקבוע מכסות למספר המתנדבים במשרד הביטחון ובמשרד לביטחון פנים התקבלה.

איילת שקד: 5 בעד מכסות, 2 בעד בלי מכסות.

איילת שקד: נקבע שייקבעו מכסות.

איילת שקד: עכשיו השאלה היא מה המכסות שייקבעו.

משה גפני: 400.

עפר שלח: תמיד זה 400 אצלכם החרדים, מאז ימי בן גוריון.

עפר שלח: הרב פרוש יביא הוכחה שזה 800.

משה גפני: היות ומדובר במשרד הביטחון אז אני עושה את החשבון כמה אנחנו צריכים שם בשביל הפיכה צבאית.

משה גפני: ..

אלעזר שטרן: אחרי שהורידו לכם את המוסד...

אלעזר שטרן: עכשיו הבנת למה לא רצו אתכם בשב"כ?....

איילת שקד: אעשה עוד מעט הפסקה וננסה להתייעץ בצד על מספר המכסות.

איילת שקד: הוחלט שיהיו מכסות.

איילת שקד: תיכף נחזור למכסה.

<אחז בן ארי: למה זה לא צריך להיעשות?

<אחז בן ארי: בגלל שיש לנו יכולת מוגבלת של רוויה.

<אחז בן ארי: אין לנו משרדים בלתי מוגבלים במקום שלהם, בתפקידים.

<אחז בן ארי: זה לא כמו יחידות משטרה שצריך לשלוח לרחוב.

<אחז בן ארי: זה עוד סוג של עבודות פקידות.

<אחז בן ארי: כמה אנשים אפשר להכניס?

עפר שלח: בדיוק, היא הנותנת.

עפר שלח: השירות האזרחי-ביטחוני לא נועד לזה וההכנסה של משרד הביטחון והמשרד לביטחון פנים פנימה היא סוג של מחווה.

עפר שלח: המחווה הזאת לא צריכה להיות במספרים שבהם אתם מדברים, זה הכול.

<אחז בן ארי: אני הצעתי לא לקבוע מכסה ולא לכתוב מספר.

<אחז בן ארי: כמה שנוכל לקבל, נקבל.

עפר שלח: לא, ממש לא.

<יואל הדר: אם זה מה שיקרה לא יגיעו למשטרה ולשב"ס כי יעדיפו את המזגן של משרד הביטחון על פני הגעה למשטרה ולשב"ס.

<יואל הדר: אין להם היררכיה, אין להם שום דבר שם, זה כמו כל פקיד רגיל בממשלה.

<יואל הדר: כולם יעדיפו להגיע לשם.

<יואל הדר: אפשר לוותר על המשטרה והשב"ס.

<יואל הדר: בשביל מה לכתוב אותם בכלל?

<יואל הדר: זה מיותר לחלוטין.

עפר שלח: זה לא יותר ממחווה והיא צריכה להיות מוגבלת במספרה.

איילת שקד: בסדר.

משה גפני: הייתי מציע שאם יש מגבלה של מכסה, צריך שהשר, באישור הוועדה, יוכל לשנות אותה.

איילת שקד: נדבר על זה עוד מעט.

איילת שקד: "המשטרה הירוקה" בפסקה (8) – כבר הצבענו על זה עשרים פעמים.

איילת שקד: זה בפנים.

אריאל אטיאס: הצבענו על זה.

אריאל אטיאס: בלי מכסות.

איילת שקד: אמרנו שלגבי "מגן דוד אדום" בפסקה (9) וכן זק"א וארגוני ההצלה בפסקה (10) נקבע מכסה, 100 לכל אחד.

איילת שקד: 100 ל"מגן דוד אדום" ועוד 100 לכל ארגוני ההצלה.

איילת שקד: בסדר?

אריאל אטיאס: הוא מתכוון ל-100 לכל אחד מהגופים: מד"א, זק"א ו"איחוד הצלה".

<רותם פלג: בסופו של דבר אתם מרוקנים את המסלול הזה מתוכן, בטח בשנים הראשונות שלו.

איילת שקד: קבענו מכסה.

<רותם פלג: 400, כשבקצה רואים 2,000.

<רותם פלג: זה 20% כבר בתחילת הדרך.

אריאל אטיאס: אבל אם אתם כאלה אטרקטיביים יבואו אליכם, זה מה שאתה לא מבין.

<רותם פלג: בקצה רואים 2,000 איש.

אריאל אטיאס: אם אתם אטרקטיביים יבואו אליכם.

משה גפני: לא הוגן מה שאתם עושים, ממש לא הוגן.

משה גפני: אבל לא חשוב.

אריאל אטיאס: אם אתם אטרקטיביים, יבואו אליכם.

<רותם פלג: זה גם גופים חוץ-ממשלתיים.

משה גפני: יש פה יעדי גיוס מלמעלה.

<רותם פלג: אני מת לראות שהדברים האלה הולכים למקומות הנכונים.

<רותם פלג: זה מוגבל.

משה גפני: לא הוגן, לא הוגן, האמינו לי.

משה גפני: השר שלכם חושב אחרת.

אריאל אטיאס: 200 לשלושתם ביחד: מד"א, זק"א ו"איחוד הצלה", כולם באותה חבילה, בלי חלוקה ביניהם.

<רותם פלג: אתם מביאים למצב שאנשים לא יבואו אלינו.

<רותם פלג: 20% מכוח האדם הולך למקומות שהם לא- - -

אריאל אטיאס: בסדר, ירדנו ל-200.

עפר שלח: בהמשך לדבריו של רותם פלג, זה לא 20% מהכוח.

עפר שלח: זה הרבה יותר מ-20% כי 2,000 זה יעד לכל השירות.

אריאל אטיאס: 2,200.

עפר שלח: בעוד 3 שנים – לכל השירות האזרחי, כולל האזרחי-ביטחוני.

משה גפני: אתה מכריח אנשים ללכת למקומות שהם לא ירצו ללכת אליהם.

עפר שלח: חבר הכנסת גפני, זו מהות השירות, שאתה מכריח אנשים ללכת למקומות שהם לא רוצים ללכת.

עפר שלח: אני יודע שכל זה קצת זר לך.

עפר שלח: זו מהות השירות.

משה גפני: אבל בחוק הזה כתוב שזה בהסכמה.

משה גפני: סתם עכשיו למרוח?

עפר שלח: בסדר, אבל בסוף יש אלמנט של כפייה בעניין.

עפר שלח: הטענה של המשרד לביטחון פנים היא שכאשר אנחנו פותחים מתוך המסלול הזה היקף כזה גדול היא טענה אמיתית, כאשר אלה המספרים שעליהם אנחנו מדברים.

משה גפני: לא זאת הטענה.

משה גפני: בסוף מרחף פה העניין שצריך בהדרגתיות שאנשים יסכימו, זה הכול.

עפר שלח: אני לגמרי בעד ההדרגתיות ולכן השירות האזרחי הרגיל, שבשאיפה שלנו – ועוד נצביע על סעיף 26- - -

משה גפני: זה לא הוגן.

משה גפני: אני אומר את זה למשרד לביטחון פנים.

משה גפני: קבעו מכסות.

משה גפני: צריכים להיות נדיבים בעניין הזה ולא לצמצם את זה, זה הכול.

<רותם פלג: בשביל לתת למסלול הזה לעבוד אני חושב שלפחות יכולים לעשות- - -

משה גפני: אבל אני נגד.

משה גפני: אני לא מסכים.

עפר שלח: לו היית חילוני היית אומר.

עפר שלח: ..

<רותם פלג: בואו נקבע שהעסק הזה נכנס לתוקף בעוד כ-3 שנים.

איילת שקד: אבל גם כך זה התנדבותי.

<רותם פלג: זה לא התנדבותי, כי בקצה אדם צריך לבחור אחד מכל המסלולים שמוצעים לו.

<רותם פלג: זה לא התנדבותי במובן המלא.

<רותם פלג: או שהוא הולך לשירות צבאי, או שהוא הולך לשירות האזרחי-ביטחוני או שהוא הולך לשירות אזרחי רגיל.

אריאל אטיאס: אדוני המנכ"ל, אגיד לך משפט שייכנס לך בראש.

אריאל אטיאס: בסוף הפער בין שירות אזרחי-ביטחוני לשירות אזרחי הוא 1,000 שקל, בעולם של המתנדב.

אריאל אטיאס: ברגע שהצבא אמר שהוא משחרר אותו, שיחפש לו מי שיעסיק אותו בשירות האזרחי, הוא חופשי לדרכו בכמה מסלולים שיש.

אריאל אטיאס: אם אתה לא אטרקטיבי, בשביל 1,000 שקל הוא לא ישעבד את עצמו אליך, לכל מה שאתה רוצה.

אריאל אטיאס: נניח שהוא לא באזרחי-ביטחוני, האזרחי-ביטחוני זה רק אתה.

אריאל אטיאס: מה שאתה תורם לו זה עוד 1,000 שקל למאמץ.

אריאל אטיאס: הוא לא ישעבד את עצמו בשבילך.

אריאל אטיאס: לכן הסיפור הזה, שאתה חושב שאם אתה מגביל מההוא 100 ומההוא 50 ומההוא 70 ומההוא 80 ואז הם יבואו אליך, הם יבואו אליך אם תהיה אטרקטיבי.

אריאל אטיאס: ה-1000 שקל הזה לא ישעבד אנשים אליך, זה מה שאני אומר.

<יואל הדר: אם 1,000 שקל לא אטרקטיבי אז לא צריך את כל הגופים האחרים בזה, כי זה לא אטרקטיבי.

אריאל אטיאס: אבל בסוף השירות נועד לגייס את החרדים, לא לצ'פר את המשטרה.

<יואל הדר: אבל זה לא משנה במהות.

<רותם פלג: העובדה היא בסוף שהממשלה הבינה שהגופים האלה- - -

משה גפני: הממשלה לא רלוונטית לפה.

משה גפני: היא ממשלה רעה.

<יואל הדר: אם ה-1,000 שקלים לא אטרקטיביים אז אפשר לבטל גם לגופים אחרים, כי זה עוד תוספת שעות בשביל 1,000 שקלים אז אם זה לא אטרקטיבי – שכולם ירדו, תישאר רק המשטרה.

עפר שלח: מר משי-זהב, אני רוצה להבין מתוך הדברים שאתה ושר שלום ג'רבי אמרתם קודם, למה בהינתן התנאים שהוא מתנה עליך, שהם לא יכולים לעשות כוננות בבית-המדרש אלא הם חייבים לשבת שם, האם העובדה שבתוך זה יש לך 5-10 אנשים אומרת שזה מה שאתה צריך או זה מה שהציבור רוצה לתת?

עפר שלח: הרי גם היום בשירות האזרחי יש איזו טובת הנאה בלהיות שם, אבל בתנאים שלו לא מוכנים לבוא יותר מ-5-10.

<יהודה משי-זהב: לנו יש הרבה יותר פניות.

<יהודה משי-זהב: אנשים מוכנים לעבוד.

<יהודה משי-זהב: אנחנו יודעים, אנחנו הבאנו אותם.

<יהודה משי-זהב: הבעיה שאני משלם לכל אחד 500 שקל.

<רותם פלג: אם בכל זאת הולכים לכיוון הזה אני מציע להכניס את זה לתוך- - -

איילת שקד: אבל גם כך הכול עכשיו התנדבותי, זה לא ממש משנה.

<רותם פלג: זה משנה, כי כך נוכל להתחיל ויהיה לנו את הבסיס.

משה גפני: אתם רוצים את החרדים או אתם רוצים- - -?

אריאל אטיאס: מדובר במספר אנשים זניח.

איילת שקד: רותם פלג, 100 נשמע לי סביר.

<רותם פלג: 100 לכולם ביחד.

איילת שקד: 100 למד"א ו-100 לזק"א ול"איחוד הצלה".

איילת שקד: היום אין במד"א, אין שם.

<רותם פלג: את אומרת: 100 לשנה.

<רותם פלג: זה אומר 200 ברגע נתון.

איילת שקד: זה אומר 100 למד"א ו-100 לכל גופי ההצלה.

<רותם פלג: זה אומר 200 לשנה.

<רותם פלג: זה אומר שברגע נתון יש 400 מתוך ה-2,000.

אריאל אטיאס: אבל יש לך גם בשנה אחר-כך.

אריאל אטיאס: מה, אתה סופר הפוך?

<רותם פלג: לא, 2,000 זה המלא, 2,000 זה ברגע נתון.

אריאל אטיאס: 2,200 זה לפי שנתון.

אריאל אטיאס: אתה לא סופר נכון.

שלום ג'רבי: זה תעודות זהות חדשות.

איילת שקד: זה אומר 200.

איילת שקד: כאשר דיברתי אתכם פחדתם שאלפים ילכו לארגונים האלה.

איילת שקד: קודם כול, צריך להבין שלארגונים האלה זה עולה כסף, כל מתנדב כזה – הוא צריך לשלם לגוף המפעיל.

איילת שקד: הוא משלם 500 שקל לגוף המפעיל.

איילת שקד: לכן היום יש רק עשרות כי הם לא יכולים לשלם.

משה גפני: שהכול ילך למשרד לביטחון פנים.

משה גפני: הדיון פה לא נורמלי.

משה גפני: זה דיון מצחיק.

איילת שקד: רותם פלג, הם לא יגייסו יותר מכמה עשרות.

איילת שקד: הם רוצים את היוקרה.

<רותם פלג: אז תשאירו כאן כמה עשרות.

איילת שקד: 100.

איילת שקד: 100 זה סביר.

<רותם פלג: 100 ביחד.

משה גפני: 100 לכל ארגון.

איילת שקד: זה כמו שוק פה.

איילת שקד: בפסקאות (9) ו-(10) – 100 לכל אחד.

איילת שקד: אגודת "מגן דוד אדום" שהוקמה בחוק "מגן דוד אדום" – מכסה של 100.

איילת שקד: מי בעד?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – פה אחד ההצעה לקבוע מכסה של 100 מתנדבים בפסקה (9) נתקבלה.

איילת שקד: אין מתנגדים.

איילת שקד: הסעיף נתקבל פה אחד.

משה גפני: אני מציע 75 לכל ארגון נוסף: זק"א 75 ו"איחוד הצלה" 75.

איילת שקד: לא.

<מירי פרנקל-שור: זה לא הצבעה על "איחוד הצלה", זה הצבעה על ההגדרה.

משה גפני: אני מציע 75 לכל ארגון.

איילת שקד: 100 מתנדבים לגוף בפריסה ארצית שעיקר עיסוקו בהצלת חיי אדם או גוף שעזרתו נדרשת באופן מיידי לזיהוי קורבנות אסון, שקבע השר, בצו, באישור הוועדה.

איילת שקד: 100 בסך הכול.

משה גפני: לא.

איילת שקד: כן.

איילת שקד: בסך הכול לכל גופי ההצלה.

משה גפני: 75 לכל אחד.

עפר שלח: צריך לנסח את הסעיף בהתאם.

משה גפני: לשר יש סמכות לשנות את המספר.

איילת שקד: לא הכנסנו את זה.

עפר שלח: יש לו סמכות לקבוע את הגוף, לא לקבוע את המספר.

איילת שקד: מי בעד פסקה (10) עם מכסה של 100?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – רוב פסקה (10), עם מכסה של 100 נתקבלה.

איילת שקד: גופי ההצלה אושרו, עם מכסה של 100.

משה גפני: אנחנו רוצים שעכשיו תצביעי על זה.

משה גפני: את לא יכולה להיות נגד החרדים.

איילת שקד: אני יכולה הכול כי אני יושבת-ראש הוועדה ואני יותר מכובדת מהאפיפיור, כך אתה לימדת אותי.

אריאל אטיאס: מה עם הסעיף שהשר יכול לשנות את המספר?

איילת שקד: תיכף, נדבר על זה בהפסקה.

איילת שקד: רוויזיה של חבר הכנסת רוברט אילטוב.

איילת שקד: חבר הכנסת אילטוב, אנא תציג את הרוויזיה שלך.

רוברט אילטוב: אני מבקש להעלות לדיון מחדש את נושא המיעוטים, שיצורפו להצעת החוק הזאת.

אריאל אטיאס: והיועצת המשפטית של הוועדה חייבת לי תשובה מהדיון הקודם.

אריאל אטיאס: את זוכרת?

אריאל אטיאס: שאלתי האם את חושבת שזה שוויוני בעולם של השירות האזרחי – אני לא מדבר על האזרחי-ביטחוני, שם יש שיקולים וסיפורים – האם שוויוני שהחלת חובת השירות האזרחי חלה רק על יהודים ולא חלה על ערבים.

אריאל אטיאס: אמרת לי שאת צריכה לחשוב על זה.

אריאל אטיאס: הזיכרון שלי עובד.

אריאל אטיאס: תעני בישיבה הבאה?

רוברט אילטוב: אנחנו נדחה את הדיון ברוויזיה?

איילת שקד: לא, אין ספק שזה לא שוויוני, אבל בואו נצביע.

אריאל אטיאס: אני רוצה תשובה מהיועצת המשפטית, לא ממך הפוליטיקאית.

איילת שקד: אבל אני אומרת את האמת.

אריאל אטיאס: מהיועצת המשפטית.

אריאל אטיאס: זאת מדינה משפטית, שיגידו מה המצב.

משה גפני: הכותרת של הוועדה הזאת היא שוויון.

איילת שקד: מי בעד הצעת הרוויזיה של חבר הכנסת אילטוב?

מאיר פרוש: אין לנו "סטנדינג" לשאול שאלות?

מאיר פרוש: יש לו שאלה.

מאיר פרוש: הוא רוצה תשובה משפטית.

איילת שקד: היא לא נתנה לו.

מאיר פרוש: אז למה להצביע?

איילת שקד: כי אם לא, אנחנו נישאר פה עד לפנות בוקר.

מאיר פרוש: אז נישאר עד לפנות בוקר.

איילת שקד: אין צורך.

איילת שקד: מי בעד הרוויזיה?

אריאל אטיאס: לא מתאים לנו הסגנון הזה.

אריאל אטיאס: אנחנו רוצים לדעת מה העמדה של היועצת המשפטית.

אריאל אטיאס: אז תצביעי על זה אחר-כך.

אריאל אטיאס: גם שאלתי שאלה בעולם של החוק, לא בעולם של פרשנות.

אריאל אטיאס: מכך שאין תשובה אני מבין מה התשובה.

איילת שקד: אז לא נצביע על הרוויזיה.

איילת שקד: נעבור לסעיף קטן 2(ב).

איילת שקד: מי בעד?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – פה אחד

איילת שקד: סעיף קטן 2(ב) אושר פה אחד.

איילת שקד: עכשיו אנחנו עוברים להצביע על סעיפים 5 ו-5א שמתחילים בעמוד 6.

איילת שקד: על סעיף 5 כבר עברנו, אבל אמרנו שחבר הכנסת אטיאס ינסח עוד תוספת לסעיף.

אריאל אטיאס: ניסחנו והנוסח מונח בפניכם.

איילת שקד: תסתכלו על סעיף קטן (ג1) בעמוד 7 שמסומן בצהוב.

איילת שקד: בבקשה תקרא את הסעיף.

איילת שקד: זה הסעיף שחבר הכנסת אטיאס הציע.

<בישארה אלי פראן: יש לי הסתייגות מטעם נציבות שירות המדינה.

<בישארה אלי פראן: רק לידיעתכם, קביעה של תפקידים ביחידות פנים-ממשלתיות נעשית לפי חוק שירות המדינה (מינויים), סעיף 13 ו-14.

<בישארה אלי פראן: גם היום אתם יכולים לקבוע את התפקיד הזה לפי חוק המינויים.

<בישארה אלי פראן: אין צורך לשריין את זה בחוק.

אריאל אטיאס: המטרה של השריון בחוק היא שתהיה פונקציה כזאת.

אריאל אטיאס: שזה לא יהיה איזה שיקול דעת, שיגיד: היום אני לא צריך מישהו כזה.

אריאל אטיאס: אנחנו רוצים לייצר, מאחר וזה דבר חדש, כל העסק הזה חדש, אז צריך שתהיה כתובת כזאת.

אריאל אטיאס: אתה תחליט לקצץ לו מחר תקן במקום אחר, אנחנו לא מתערבים לכם בתקנים.

אריאל אטיאס: אנחנו אומרים שכדי לקיים את החוק צריך שתהיה פונקציה כזאת, זה הכול.

<בישארה אלי פראן: זה לא עניין של תקנים.

איילת שקד: בסדר.

איילת שקד: עפר שלח, ההסתייגות שלך לסעיף 5(ב).

עפר שלח: בסעיף קטן 5(ב) כתוב "משרת בשירות אזרחי לא יקבל שכר בעד השירות, ואולם הוא יהיה זכאי לדמי כלכלה ... ובלבד ששיעור דמי הכלכלה לא יעלה על דמי קיום המשולמים לחייל בשירות סדיר".

עפר שלח: זה הסתייגות שלי ושל חבר הכנסת בר-לב שיש בה שני דברים.

עפר שלח: אחת, שיהיה ברור שזה בהשוואה לחייל בשירות סדיר, בשירות שאיננו קרבי, כי דמי הקיום שונים לחיילים שונים בשירות סדיר, אז אנחנו מדברים על הסכום הנמוך של חייל בשירות סדיר.

עפר שלח: ההסתייגות שלנו היא שהסכום יהיה 75% מדמי הקיום של חייל.

עפר שלח: אנחנו רוצים לתמרץ אנשים ללכת לשירות צבאי.

איילת שקד: גם היום זה 75%.

איילת שקד: לא בחוק, אבל במציאות.

עפר שלח: בסדר, אבל אנחנו מנסחים פה הצעת חוק.

איילת שקד: שר שלום ג'רבי, היום במציאות דמי הכלכלה של מי שמשרת בשירות האזרחי הם 75% מדמי הקיום של חייל סדיר עורפי?

שלום ג'רבי: אם הוא רווק.

שלום ג'רבי: אם הוא בתשמ"ש – זה אותו דבר.

עפר שלח: אני לא מדבר על תשמ"ש.

עפר שלח: אני מדבר על דמי קיום.

איילת שקד: עפר שלח, אני מציעה לא להכניס את זה לחוק.

איילת שקד: הם יושבים עם משרד האוצר.

שלום ג'רבי: אני בעד מה שחבר הכנסת שלח אומר, חייל צריך לקבל יותר.

איילת שקד: צריך לקבוע שזה פחות ביחס לחייל סדיר עורפי, אבל את המספר אני מציעה שמשרד האוצר והמינהלת יסגרו ביניהם.

עפר שלח: אם לא היינו כותבים בכלל אז בסדר, אבל אם אנחנו כבר כותבים את זה בואו נכניס את זה פנימה.

<הילה ארליך: לאורך הדיונים בעניין הזה דובר על שתי מדרגות.

<הילה ארליך: דובר על מדרגה של השירות האזרחי-ביטחוני, שתהיה אכן על 75%, ודובר על מדרגה של שירות אזרחי חברתי, שתהיה פחותה ממנה.

<הילה ארליך: הרעיון הוא לייצר תִמֱרוץ לפי מדרגות.

<הילה ארליך: לפי לשון הסעיף כרגע, בתיאום בין המינהלת למשרד האוצר זה גם יכול להיות אותו סכום, ואנחנו כבר מגיעים לכך שתנאי השירות קרובים מאוד, למעט הבדל בשעות השירות, שהוא משמעותי.

שלום ג'רבי: אני רוצה להתייחס לשכר בכלל בשירות הלאומי.

שלום ג'רבי: מדובר גם בבנות.

שלום ג'רבי: מי שמשרת בשירות האזרחי-לאומי, לצורך העניין רווקה בת שירות לאומי מקבלת יותר מחיילת, מסיבה אחת פשוטה.

שלום ג'רבי: חייל וחיילת מקבלים אוכל, מקבלים מדים, מקבלים ביגוד ואילו בשירות הלאומי לא מקבלים.

שלום ג'רבי: לכן זה התוספת.

שלום ג'רבי: זאת אומרת, הנגזרת של הדבר הזה, אם זה רווק, זה בעיה, כי אני לא יכול להשוות אותו לחייל כי חייל מקבל כלכלה ומקבל ביגוד ואילו אצלנו לא מקבלים.

שלום ג'רבי: לגבי התשמ"ש – זה היה 75% מחייל עורפי, אפילו לא מחייל קרבי, וזה בסדר.

שלום ג'רבי: אני לא אומר שהוא צריך לקבל כמו חייל.

שלום ג'רבי: אבל לגבי רווק אי אפשר לעשות את הדבר הזה, כי השכר לא אותו שכר.

שלום ג'רבי: אין לך במה להשוות.

שלום ג'רבי: זה גם בשירות הלאומי הרגיל, גם לגבי ערבים וגם לגבי בנות.

איילת שקד: עפר שלח, בואו לא ניכנס למספרים.

איילת שקד: נרשום רק "בהשוואה לחייל סדיר עורפי".

עפר שלח: אז בואו לא נרשום.

<הילה ארליך: "לא יפחת" יכול להיות גם שווה.

עפר שלח: מצדי נחתוך את זה אחרי המילים "למצב המשפחתי".

עפר שלח: לכתוב בחוק שזה יהיה שווה לחייל, בעיניי זה בעייתי.

עפר שלח: אם אנחנו אומרים, כפי שכתוב פה: "יקבע השר, בהסכמת שר האוצר", בסדר.

עפר שלח: יגיד משרד האוצר כיצד הוא חי עם זה.

שלום ג'רבי: אני רוצה שתבין שרווק בשירות הלאומי מקבל יותר מחייל.

עפר שלח: אני מבין את מה שאתה אומר.

<רן רידניק: אולי צריך להוסיף "לפי מצבו המשפחתי".

<רן רידניק: אני חושב שלשם מכוונים.

עפר שלח: זה כתוב.

איילת שקד: איה דביר, הדבר הזה נובע מהצעת החוק הממשלתית, נכון?

<איה דביר: כן.

עפר שלח: אני יודע, אבל אנחנו מדברים על 26.

עפר שלח: ב-26 אנחנו מדברים על 75% אבל זה סיפור אחר.

עפר שלח: היום אנחנו לא מדברים על 26.

עפר שלח: משם לקחתי את ה-75%.

<רן רידניק: אני רוצה להציג בפניכם את הנתונים ותחליטו אתם.

<רן רידניק: השאלה היחידה כאן לגבי נשוי – יהיה מדרג הדרגתי כפי שדיברנו עליו.

<רן רידניק: לגבי רווק אם יהיה רשום 75% או אחוז אחר זה ידרוש בפועל להוריד מדמי הכלכלה לעומת המצב היום לרווק שמשרת בשירות האזרחי.

<רן רידניק: זאת השאלה היחידה שעולה כאן לגבי רווק, להתחיל ממדרג יחסי לעומת חייל בשירות סדיר או להשאיר את המצב כפי שהוא היום.

<רן רידניק: זאת השאלה שצריך להתייחס אליה.

עפר שלח: כמה הוא מקבל היום?

<מוטי אלמליח: בערך 650 שקל.

<ענבל דה פז: חייל עורפי מקבל 433 שקלים.

שלום ג'רבי: נכון, אבל הסברתי למה.

<הילה ארליך: חייל שיש לו מדים לא צריך לקנות בגדים?

<הילה ארליך: מה זאת אומרת שיש לו ביגוד?

שלום ג'רבי: את שומעת מה את אומרת?

שלום ג'רבי: אענה לך, מכיוון שגם אני שירתי בצבא.

שלום ג'רבי: חייל הולך עם מדים ומקבל מעיל ומקבל תחתונים וגופייה וכל הדברים האלה.

שלום ג'רבי: מתנדב בשירות הלאומי לא מקבל.

שלום ג'רבי: חייל מקבל כלכלה, וטוב שכך, ובשירות הלאומי לא מקבלים.

שלום ג'רבי: אני אומר לך שחייל צריך לקבל יותר, אם זה העניין.

שלום ג'רבי: השאלה מה אתם רוצים להרוויח בדיון הזה, להוריד לשירות הלאומי או להעלות לחייל.

שלום ג'רבי: אם רוצים להעלות לחייל, אני בעד.

שלום ג'רבי: אם רוצים להוריד לשירות הלאומי, אז בואו נריב.

<קריאה: קודם כול להעלות לחייל.

שלום ג'רבי: אז אני בעד.

שלום ג'רבי: מכיוון שהחתן שלי בקורס קצינים אני רוצה שיקבל יותר ככל האפשר, שיפסיק לקחת ממני.

שלום ג'רבי: זה בכלל לא השאלה כאן.

שלום ג'רבי: פרט לכך, בשירות האזרחי כמעט כולם נשואים עם ילדים.

משה גפני: מה היתה החלטת הממשלה בעניין הזה?

משה גפני: היות ואני "תומך" מאוד בממשלה אני רוצה לדעת מה היא החליטה.

איילת שקד: אני רוצה להסביר ואני רוצה שנצביע על סעיף 5.

איילת שקד: זה לא עניין של החלטת הממשלה.

משה גפני: מה היה בהצעת החוק הממשלתית?

איילת שקד: מה שכתוב כאן.

איילת שקד: זה אותו דבר.

איילת שקד: ההסתייגות של עפר שלח היא בסיפה, שם הכתב: "ובלבד ששיעור דמי הכלכלה לא יעלה על דמי קיום המשולמים לחייל בשירות סדיר" והוא מבקש להוסיף את המילה "עורפי": "בשירות סדיר עורפי".

איילת שקד: גם כך זה היה ביחס לשירות סדיר עורפי.

איילת שקד: נצביע על סעיף 5 כולו ועל ההסתייגות של עפר שלח לסעיף 5.

שלום ג'רבי: לפי הנוסח הזה, זה מוריד כסף.

שלום ג'רבי: לפי הנוסח הזה בחור חרדי יקבל פחות, ובחורה בת שירות לאומי תקבל יותר.

שלום ג'רבי: לפי הדבר הזה, מכיוון שמדברים כאן בהצעת החוק שמגיל 21 אפשר לעשות שירות אזרחי, ולא תהיה הגבלה של נשוי עם ילד.

שלום ג'רבי: אשר על כן יכול להיות מצב שבגיל 21 יגיעו אנשים חרדים לשרת.

שלום ג'רבי: יהיה כאן פחות כסף.

שלום ג'רבי: אותו חרדי שיבוא לשרת, ואני בעד שיבוא בגיל 21- - -

עפר שלח: למה?

שלום ג'רבי: כי אתה מבקש להוריד את זה בהשוואה לחייל.

עפר שלח: כתוב: "בהתאם למצבו המשפחתי".

שלום ג'רבי: צריך לדבר על משרת בשירות אזרחי.

שלום ג'רבי: אני לא רוצה להוריד לחייל, חס וחלילה.

איילת שקד: אבל למה אתה מדבר על הורדה?

איילת שקד: מה יורד?

<ענבל דה פז: דמי הקיום לא משתנים לפי המצב המשפחתי.

<ענבל דה פז: אלה שני סכומים נפרדים.

איילת שקד: למה אתה אומר שזה מוריד?

<מירי פרנקל-שור: שר שלום ג'רבי, דמי הכלכלה ליחיד זה השכר הבסיסי, ועל זה יש לך תוספות שונות.

<מירי פרנקל-שור: אם תכתוב כי "דמי כלכלה ליחיד לא יעלו על דמי קיום של חייל עורפי בסדיר" אז יש לך איזה בסיס להשוואה.

<מוטי אלמליח: מעבר לדמי הכלכלה אין לו תוספת.

<מוטי אלמליח: חייל בשירות סדיר מקבל 350 שקל.

<אחז בן ארי: 433 שקל.

<מוטי אלמליח: זאת אומרת, בהגדרה, אם אנחנו מקבלים את הסעיף הזה כפי שהוא, יש ירידה של יותר מ-200 שקלים לרווק.

איילת שקד: בגלל שאתה נותן היום לרווק בגיל 21 שנים יותר מלחייל עורפי?

שלום ג'רבי: בגלל הכלכלה והביגוד.

שלום ג'רבי: הבחור שישרת עכשיו בשירות האזרחי במשטרה אצל רותם פלג יצטרך לשלם עבור המזון שלו.

שלום ג'רבי: בצבא הוא לא משלם.

<מירי פרנקל-שור: אבל אם אתה בונה לו את השכר על-פי שכר בסיסי ותוספות- - -

שלום ג'רבי: רווק מקבל שכר בסיסי בלבד, אין לו תשמ"ש.

<מירי פרנקל-שור: זה דמי הקיום.

איילת שקד: בגלל זה רשמתם "סדיר", כי השוויתם אותו לחייל קרבי כדי לתת לו את דמי הכלכלה?

<ענבל דה פז: ממש לא, אף פעם לא דובר על חייל קרבי.

<איה דביר: יש חיילים שנותנים להם את הדברים האלה, כל פסולי הבט"פ- - -

<ענבל דה פז: הם לא קונים בעצמם את המדים.

שלום ג'רבי: אני לא מדבר על הבט"פ.

שלום ג'רבי: נתתי את זה כדוגמה.

שלום ג'רבי: רציתי שהוא יקשיב.

שלום ג'רבי: לא בט"פ.

שלום ג'רבי: למשל מד"א.

איילת שקד: הוא מדבר על שירות אזרחי רגיל.

<ענבל דה פז: הוא עושה 30 שעות?

<ענבל דה פז: יש הבדל בשעות שהם עושים.

<איה דביר: זה אותו דבר, אתה נותן לו אותו כסף.

עפר שלח: אתה מדבר על אדם שעושה 30 שעות בשירות, שאנחנו נותנים לו גם אפשרות לעבוד.

<מירי פרנקל-שור: למה בהצעת החוק הממשלתית דובר על חייל בשירות סדיר?

<מירי פרנקל-שור: מה המשמעות?

<ענבל דה פז: יש מדרגות.

שלום ג'רבי: אני לא בטוח שלרווקים צריך לתת אפשרות לעבוד.

איילת שקד: נותנים להם.

עפר שלח: בחוק אנחנו נותנים לו את האפשרות לעבוד, אז יהיה לו 100-150 שקל פחות מלחייל.

עפר שלח: אנחנו בסוף רוצים שתהיה העדפה נגלית לשירות הצבאי.

שלום ג'רבי: אני בעד כל דבר שהוא העדפה לשירות הצבאי.

שלום ג'רבי: אני מודה שלא הכרתי את החברה הזאת לפני כן.

שלום ג'רבי: כשאני נפגש עם האנשים האלה – וסליחה שאני אומר לך – זה לא גפני ולא פרוש ולא אטיאס.

שלום ג'רבי: אני נפגש עם אנשים עניים, דלים באמת, עוני אמיתי מבחירה.

שלום ג'רבי: מה שתגיד, הכול צודק, אבל הם עניים.

שלום ג'רבי: אותו אדם שצריך להתמודד ובא לשרת, אין לו כסף.

שלום ג'רבי: כאשר כל אחד מאתנו עוזר לילד שלו כדי שילך לשרת, נותן לו נשיקה ואומר לו שייקח קצת כסף – להם אין כסף לחיות.

שלום ג'רבי: אני שומע את מה שאתה אומר, אבל זה בתוך השיח של השירות האזרחי עם עצמו.

שלום ג'רבי: בין השאר אנחנו מסתכלים גם ביעדים שאנחנו קובעים, על השירות האזרחי מול השירות הצבאי.

שלום ג'רבי: היעדים שאנחנו קובעים לשירות הצבאי גבוהים יותר בשירות האזרחי.

שלום ג'רבי: כי הצבא בוחר לפני.

שלום ג'רבי: השירות הצבאי תמיד ימלא את היעדים שלו לפניי, כי בסוף הצבא הוא ששולח אותו אליי, וזה בסדר.

<ענבל דה פז: לא ב-4 השנים הראשונות.

עפר שלח: אנחנו מדברים על כך שיש יעדים.

עפר שלח: אין חובת גיוס על הציבור החרדי.

עפר שלח: אנחנו רוצים שיעמדו ביעדים האלה.

עפר שלח: זה מצב לא פשוט.

עפר שלח: כדי שבמצב הזה יעמדו ביעדים שנוגעים לשירות הצבאי ברמה הערכית- - -

שלום ג'רבי: כדי שגם יעמדו ביעדים של השירות האזרחי.

עפר שלח: אני רוצה מאוד שיעמדו ביעדים.

שלום ג'רבי: אז תעזור לי גם בזה.

עפר שלח: אני רק אומר שלשני הדברים האלה, וגם במישור הערכי, ואגב בעיקר לרווקים כי אנחנו רוצים שהם יגיעו לשירות הצבאי צעירים יותר, שלצבא יהיה גם משהו ערכי ואמיתי לעשות איתם, צריך שתהיה העדפה לשירות הצבאי.

עפר שלח: זה מה שאני אומר.

משה גפני: ההצעה של שר שלום ג'רבי, מעבר לוויכוח האידיאולוגי- - -

עפר שלח: "שלו הייתי חילוני הייתי משתתף בו"...

משה גפני: בעצם מקצצים עכשיו כמעט בחצי.

משה גפני: זאת בעיה.

עפר שלח: אני אומר שלא יעלו דמי הכלכלה על דמי קיום של חייל עורפי בסדיר.

עפר שלח: בלי 75%.

איילת שקד: ברגע שאתה מוסיף את המילה "עורפי" אתה מקצץ את השכר שלהם בחצי.

<ענבל דה פז: אבל לא ייתכן לתת להם שכר של תומכי לחימה.

שלום ג'רבי: השכר יורד מ-650 שקל ל-430 שקל.

<מירי פרנקל-שור: מה אמרה הצעת החוק הממשלתית?

<ענבל דה פז: אסביר.

<ענבל דה פז: הצעת החוק דיברה כל הזמן, להבנתי, על חייל עורפי.

<ענבל דה פז: אזכיר את העיקרון.

<ענבל דה פז: העיקרון היה תיעדוף של השירות הצבאי, בטח ב-4 השנים הראשונות שבהן אין את סעיף 26, שלפיו הפוקד יכול להחליט ויש כאן היבט של התנדבות.

<ענבל דה פז: עכשיו יצרנו מצב שבו השעות פחותות, לעבוד הם יכולים בלי היתר כל עוד זה מחוץ לשעות ההתנדבות שלהם.

<ענבל דה פז: איפה היתרון לשירות הצבאי?

<ענבל דה פז: איזו סיבה יש לאנשים להגיע לשירות הצבאי על פני השירות האזרחי?

<ענבל דה פז: אני מזכירה שבדיון הקודם דנו בתשלומים לפי חוק חיילים משוחררים, ושם הוחלט שלא מורידים, כדי לא לפגוע, למרות שהם מקבלים אותו דבר.

<ענבל דה פז: ההבדל הוא פשוט, שחיילים עושים יותר חודשים ואז הם מקבלים יותר.

<ענבל דה פז: איפשהו צריך לתת ביטוי, גם אם הוא ב-200 שקלים, לתיעדוף לשירות הצבאי, לעודד אנשים להגיע לשירות הצבאי.

עפר שלח: בעיקר אנשים צעירים.

<איה דביר: הניסוח של הצעת החוק הממשלתית היה "ובלבד ששיעור דמי הכלכלה לא יעלה על שכר המשרת בשירות צבאי".

<איה דביר: המינוח "שכר המשרת בשירות צבאי" הוא מינוח ריק, הוא לא קיים.

<איה דביר: מה שיש זה דמי קיום בסיסיים ותשמ"ש.

<איה דביר: אם רוצים ללכת לפי ההסתייגות שמוצעת כאן זה צריך להיות מנוסח: "ובלבד ששיעור דמי הכלכלה שייקבעו לא יעלה על דמי קיום ותשלומי משפחה המשולמים, לפי העניין, לחייל סדיר עורפי".

<איה דביר: זה הרעיון.

משה גפני: אני חושב שזאת הצעה טובה, ובלבד שיכפילו את התשלום שמקבל חייל בשירות סדיר.

משה גפני: כמה זה היום, 430 שקל?

עפר שלח: זה יהיה בחוק הבא.

משה גפני: למה בחוק הבא?

משה גפני: צריך פשוט להכפיל: במקום 430 שקל שיהיה 860 שקל.

<אחז בן ארי: את התשמ"ש של השירות האזרחי הם מקבלים מהביטוח הלאומי כהבטחת הכנסה.

משה גפני: בסדר, לא משנה, אבל מה שהולך לקרות בחוק הזה, שהולכים בפועל לקצץ בחצי את הסכום שמקבלים.

שלום ג'רבי: אחז בן ארי, אתה טועה.

שלום ג'רבי: הם מקבלים מאתנו.

עפר שלח: אבל אי אפשר, אחרת מי יבוא לצבא?

שלום ג'רבי: נשוי שמקבל היום שכר של 2,500 שקל אצלנו ואילו בצבא הוא מקבל 5,400 שקל.

שלום ג'רבי: למה באים אליי?

שלום ג'רבי: אגיד לך מדוע, כי חינכו אותם במשך 65 שנים שהצבא מוקצה מחמת מיאוס.

שלום ג'רבי: מה, הוא לא צריך את אותם 2,900 שקל?

שלום ג'רבי: הוא צריך, ועדיין הוא בא אליי.

עפר שלח: היא הנותנת.

עפר שלח: לא יכולתי לטעון את זה טוב יותר בעצמי.

שלום ג'רבי: זה שהם לא הולכים לצבא, זה לא בגלל הכסף, זה בגלל תפיסת העולם, שיש לאדם כזה בעיה ברחוב שלו להגיע עם מדים וכולי.

שלום ג'רבי: אתה רוצה אחרת ואני בעד.

עפר שלח: אני לא יכול לשנות תפיסת עולם, רק חבר הכנסת גפני יכול...

<קריאה: גם אם הוא היה חילוני...

עפר שלח: גם אם הוא היה חילוני לא יכול היה לשנות תפיסת עולם.

עפר שלח: לא, אם הוא היה חילוני לא היתה לו תפיסת עולם אז הוא לא היה צריך לשנות אותה.

עפר שלח: ...

עפר שלח: דווקא מתוך הדברים שאתה אומר, על אחת כמה וכמה, אני מדבר בכלים שאני יכול לדבר בהם במסגרת החוק.

משה גפני: עפר שלח, המשמעות היא שאתה מקצץ כמעט בחצי את השכר לעומת המצב הקיים, זה הכול.

איילת שקד: זה קיצוץ ב-30%, מ-630 שקל ל-430 שקל.

<קריאה: זה רק לגבי רווק.

<קריאה: לגבי אחרים זה פחות.

עפר שלח: זה 33%.

שלום ג'רבי: אגב, מה שאומר עכשיו עפר שלח, אנחנו יזמנו את זה שלא יעלה על 75% ממה שמקבל חייל עורפי בתשמ"ש, כי אני עדיין סבור שמי שהולך לצבא צריך לקבל יותר.

שלום ג'רבי: לגבי הנשוי אמרתי את זה חד-משמעית עוד בוועדת פרי.

<ענבל דה פז: אבל ב"תלוש" שהם רואים צריך לבוא – יש פה עניין של אמירה עקרונית, לאן אנחנו מכוונים.

<איה דביר: נאמר גם בדברי ההסבר: "ההעדפה נובעת מן הבכורה של השירות הצבאי והכרה בערכו העודף".

איילת שקד: איך בוועדת פרי לא עשיתם את זה?

<איה דביר: בוועדת פרי הבעיה נפתרה במיצוי לא נכון של השכר.

איילת שקד: לא היתה שאלה?

<איה דביר: זה נפתר גם בתשמ"ש וגם בשכר היסוד.

<איה דביר: הבעיה נשארת רק לגבי רווקים.

<איה דביר: ברגע שיש תשמ"ש תמיד הצבא טוב יותר.

איילת שקד: יש כאן את הצעת החוק הממשלתית.

איילת שקד: אני יכולה להצביע על הצעת החוק הממשלתית.

<איה דביר: הניסוח שם מצריך תיקון.

<ענבל דה פז: אנחנו נפרש את זה, כיוון שלא כתוב שם "לוחם" או "תומך לחימה" אפשר יהיה להגיע לזה.

<ענבל דה פז: מבחינת הדיוק, יש טעם להצעה.

משה גפני: אם עכשיו היה צריך לקבוע את סכום הכסף זה היה דיון אחר.

עפר שלח: אני לא מקבל את זה בכלל, החלוקה לא נראית לי.

שלום ג'רבי: רק שנדע שהיום אין רווקים.

שלום ג'רבי: היום זה כמעט בכלל לא בא לידי ביטוי.

עפר שלח: בסדר, אז זה בכלל בטל בשישים.

שלום ג'רבי: אגב, אם החוק היה ממשיך, שמגיל 22 נשוי פלוס ילד, בכלל לא הייתי מתווכח, כי אין את זה.

שלום ג'רבי: רק בגלל שנקבע גיל 21.

עפר שלח: זה לא משנה, מירי פרנקל-שור, אני לא מתכוון לחלק את זה.

עפר שלח: אנחנו לא מחלקים את זה עכשיו.

עפר שלח: אני מעלה להצבעה את הנוסח שאומר: "חייל בשירות סדיר עורפי" בסעיף קטן 5(ב).

<מירי פרנקל-שור: ענבל דה פז, אנחנו לא מכירים את המושג "שירות צבאי".

<מירי פרנקל-שור: אם כבר, "שירות סדיר", זה המונח.

<ענבל דה פז: "שירות מקובל", לא "סדיר".

משה גפני: יוצא מכאן מסר, מהחוק הזה, שהמצב יהיה גרוע יותר מאשר היה קודם.

<מירי פרנקל-שור: אני לא יודעת עדיין על מה מצביעים.

<מירי פרנקל-שור: אנחנו פשוט מדברים על מונחים של חוק שירות ביטחון.

אריאל אטיאס: אני גם לא יודע על מה מצביעים.

<איה דביר: כשדיברנו על השכר הצבאי כיוונו לכלול גם את תשלומי המשפחה, כך היתה הכוונה בממשלה, לפי הבנתי.

<איה דביר: הניסוח עכשיו בעייתי.

<איה דביר: זה צריך להיות "ובלבד ששיעור דמי הכלכלה שייקבעו כאמור לא יעלו על דמי הקיום ותשלומי המשפחה המשולמים, לפי העניין, לחייל סדיר עורפי".

עפר שלח: בסדר גמור.

משה גפני: מה זה "עורפי"?

משה גפני: זה לא היה בנוסח הממשלתי.

<איה דביר: זה מה שהם אמרו עכשיו על העורפי.

<ענבל דה פז: לפי ההצעה הזאת מכיוון שכבר היום הם מקבלים פחות תשמ"ש אפשר גם להעלות להם את זה.

משה גפני: אבל כוונה רעה אין הקדוש ברוך הוא מצרפה למעשה.

משה גפני: מה זה "היתה כוונה"?

<איה דביר: לא אמרתי על העורפי.

<איה דביר: אמרתי על תשלומי המשפחה.

עפר שלח: המונח שהשתמשו בו בממשלה הוא מונח חסר משמעות כי כשאתה אומר "חייל בשירות סדיר" זה כמו השאלה כמה עולה חליפה ליתום.

עפר שלח: יש שלוש קטגוריות ועכשיו הרמטכ"ל הוסיף עוד קטגוריה רביעית.

משה גפני: המסר שייצא מכאן בפועל הוא שמקצצים ב-33% לעומת חייל.

משה גפני: זה המסר.

עפר שלח: זה אם אתה תוציא אותו כך.

עפר שלח: אגב, תשלומי המשפחה, שהם עיקר התשלום, לא תלויים.

משה גפני: אתה אמרת קודם שאתה רוצה צעירים יותר.

עפר שלח: אני רוצה בעיקר בשירות הצבאי ולכן ההבחנה.

משה גפני: המסר שיוצא מכאן הוא מסר של קיצוץ.

אלעזר שטרן: יש לי שאלה למערכת הביטחון.

אלעזר שטרן: איך אתם לא קופצים פה?

אלעזר שטרן: באמת, אני לא מבין אתכם.

שלום ג'רבי: קפצו, רק הושבתי אותם בחזרה.

אלעזר שטרן: אגיד מה הבעיה.

אלעזר שטרן: מדובר פה עכשיו על אנשים שעושים שירות לאומי אזרחי, לא משנה מה, שדמי התשמ"ש שלהם – רוצים לתת להם חצי מחיילים, או פחות.

עפר שלח: לא תשמ"ש.

שלום ג'רבי: מדובר רק על שכר רווקים.

שלום ג'רבי: בואו נעשה סדר, לכולם.

אלעזר שטרן: זה מה שאתה אמרת.

שלום ג'רבי: אם אמרתי את זה אז לא הסברתי נכון.

אריאל אטיאס: אם אפשר, לפני שאתה עושה סדר, תדבר אתנו בכסף.

אריאל אטיאס: על כמה מדובר?

שלום ג'רבי: המושג תשמ"ש מתייחס רק לאדם נשוי.

שלום ג'רבי: אדם נשוי פלוס ילד מקבל שכר, מקבל תשמ"ש.

שלום ג'רבי: בשירות האזרחי מדובר על 2,500 שקלים.

אריאל אטיאס: לא משנה בן כמה הוא וכמה ילדים יש לו?

שלום ג'רבי: לא משנה.

שלום ג'רבי: בן 22, נשוי פלוס ילד ויותר.

אריאל אטיאס: כלומר, אם יש לו 10 ילדים הוא יקבל אותו סכום כסף?

שלום ג'רבי: גם אם יש לו 10 ילדים, אם הוא זריז במצוות.

אריאל אטיאס: אני חוזר ל-26 הזה עוד מעט.

שלום ג'רבי: עדיין הוא מקבל 2,500 שקלים.

שלום ג'רבי: בצבא, רק לשם השוואה, באותו סטטוס הוא מקבל 5,400 שקלים.

שלום ג'רבי: חייל עורפי, מה שנקרא ג'ובניק, מקבל בצבא משכורת של 430 שקלים.

אריאל אטיאס: מה זה כולל?

אריאל אטיאס: הכול, כלכלה וגרביים וכולי?

שלום ג'רבי: כלכלה, נסיעות, גרביים, גופיות, ואם הוא דתי מקבל גם ציצית.

שלום ג'רבי: חייל רווק מקבל 430 שקלים.

שלום ג'רבי: בשירות האזרחי רווק – שאין לנו עכשיו כמעט בכלל – אבל על-פי החוק החדש אם יהיה רווק הוא יקבל 670 שקלים.

שלום ג'רבי: למה הוא מקבל עכשיו יותר כסף?

אריאל אטיאס: בגלל שהוא לא מקבל בגדים וכולי.

שלום ג'רבי: וכלכלה.

שלום ג'רבי: בצבא מקבלים ארוחת בוקר, ארוחת צהרים וארוחת ערב ואילו בשירות האזרחי הוא לא מקבל כלום, הוא מביא אתו, או שהוא עובד בשעות הפנאי שלו.

משה גפני: למה לא מקבלים?

משה גפני: לא חשוב.

אלעזר שטרן: זה נגד החוק.

שלום ג'רבי: זה כל העניין.

שלום ג'רבי: אני רוצה לעשות סדר.

שלום ג'רבי: יש עוד נתון חשוב מאוד, לגבי העניין שהעלה חבר הכנסת שלח.

שלום ג'רבי: במסלול האזרחי-ביטחוני, ששם יהיה תשמ"ש של 4,000 שקלים, אמרנו כתנאי שמתנדב יקבל 75% מתשמ"ש של חייל נשוי בצבא.

שלום ג'רבי: אנחנו הצענו את זה כי חשבנו, ואני מאמין בזה, כמו עפר שלח, שבאמת לא יתכן שמי שעושה שירות אזרחי יקבל שכר כמו של חייל.

שלום ג'רבי: אם הוא רוצה, שילך לצבא ויקבל שכר גבוה יותר.

שלום ג'רבי: אבל אני לא מסכים לגבי רווק, כי יש לו בעיה של דמי קיום.

שלום ג'רבי: אגב, גם נסיעות הוא לא מקבל, עבור נסיעות הוא משלם.

שלום ג'רבי: טוב מאוד שחייל מקבל נסיעות, שיקבל גם טיסות לאירופה אם הוא רוצה.

שלום ג'רבי: חייל מקבל נסיעות בחינם בכל הארץ ואילו אדם בשירות האזרחי שרוצה לבקר את סבתא שלו בכרמיאל צריך לשלם.

עפר שלח: הניסוח שאיה דביר הציעה מכסה את מה שאתה אומר.

עפר שלח: למה?

עפר שלח: מפני שגם על-פי נתוני השכר שאתה מדבר עליהם, הרי הניסוח שאיה דביר הציעה מחבר יחד עם דמי הקיום ואת התשמ"ש והסך הכול שלו אצלך כרגע הוא 3,160 שקלים לנשוי פלוס ילד.

שלום ג'רבי: הבעיה שלנו היא עם הרווקים.

אלעזר שטרן: אני רוצה לשאול משהו.

אלעזר שטרן: אני מתנגד לזה.

אלעזר שטרן: אני חושב שהוא צריך לקבל 100%.

<קריאה: מי זה "הוא"?

אלעזר שטרן: בחור ישיבה בעל משפחה, בתשמ"ש.

אלעזר שטרן: אמרת שזה 4,000 שקל.

אלעזר שטרן: לדעתי הוא צריך לקבל את הסכום המלא, ואגיד מדוע.

<קריאה: שילך לצבא.

אלעזר שטרן: אם חייל בשל"ת מקבל מלא- - -

עפר שלח: הגענו ל"הסדר", ידעתי.

עפר שלח: ..

אלעזר שטרן: חייל בשל"ת שלא עושה אפילו את אותן שעות של השירות הלאומי, אם הוא נשוי ויש לו ילדים כמה הוא מקבל?

עפר שלח: חבר הכנסת פרוש, תדבר עכשיו על הנשים הדרוזיות ונוכל ללכת הביתה.

עפר שלח: .. נו.

<אחז בן ארי: הוא מקבל רגיל.

אלעזר שטרן: כמו חייל רגיל.

אלעזר שטרן: עכשיו באמת, למה שבחור חרדי שעושה 30 שעות- - -

<ענבל דה פז: כי זה שירות.

אלעזר שטרן: אז גם זה שירות.

אלעזר שטרן: עכשיו באמת, שלא נהיה צבועים לפחות.

אלעזר שטרן: להיפך, הוא חייל שלא עושה כלום.

אלעזר שטרן: חייל בשל"ת יושב בבית או בישיבה.

אלעזר שטרן: למה הוא מקבל מלא?

<אחז בן ארי: אם הם יבואו למסלול שירות כמו של חייל בישיבת הסדר הם יקבלו אותו דבר, גם בשל"ת.

אלעזר שטרן: מה זה קשור?

אלעזר שטרן: בישיבה הוא יקבל כך?

<ענבל דה פז: זה המשמעות של המסלול.

משה גפני: אם החרדי יבוא למסלול של ההסדר- - -

<ענבל דה פז: הוא יקבל בשל"ת כמו שמקבל חייל.

משה גפני: רגע, את זה הבנתי גם בלי שתגידו לי.

משה גפני: אני עכשיו מפרש אותו.

אלעזר שטרן: אתם מגנים על זה באמת או סתם ככה באופן פוליטי?

אלעזר שטרן: אתה באמת חושב כך?

אלעזר שטרן: זה צביעות.

משה גפני: חבר הכנסת שטרן שואל, ואני רוצה להבין, אם חרדי שנמצא בשירות האזרחי החליט ללכת לישיבת הסדר ויושב בבית- - -

<ענבל דה פז: אין דבר כזה במסלול ההסדר.

<ענבל דה פז: הם יושבים בישיבת ההסדר.

משה גפני: אני מתכוון בישיבה.

משה גפני: אם הוא יבוא לשם והבחור החרדי הזה גם יחזור לישיבה וילמד בישיבה, הוא יקבל את מלוא התשמ"ש?

משה גפני: זה הרי נקרא של"ת.

משה גפני: רק בגלל הכותרת?

<ענבל דה פז: לא, בגלל מסלול השירות ב"הסדר", בגלל שיש שם גם שירות צבאי.

משה גפני: את מגנה על העניין הזה?

משה גפני: לא אני שואל, חבר הכנסת שטרן שואל.

משה גפני: את מגנה על כך שבאותו זמן הוא מקבל תשמ"ש מלא?

<אחז בן ארי: אני לא מגן על זה.

<אחז בן ארי: אני רק מצביע על ההבדל.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: מה ההבדל?

<ענבל דה פז: כך קובע החוק.

<ענבל דה פז: יש מסלול שירות.

<ענבל דה פז: מסלול השירות לפי חוק שירות ביטחון קבוע בסעיף- - -

אלעזר שטרן: אגיד לך את האמת, זה הבעיה שמדברים כאן משפטנים.

<ענבל דה פז: אמסור לגדי אגמון.

אלעזר שטרן: גם אתם, גם גדי אגמון, מי שלא תשלחו, תגידו את האמת.

אלעזר שטרן: ההסבר הזה לא מחזיק מים, הוא רק חיבור של אותיות.

<ענבל דה פז: זה הדיון על ישיבות ההסדר.

אלעזר שטרן: אני העליתי את נושא ישיבות ההסדר?

<ענבל דה פז: מה זה של"ת?

<ענבל דה פז: של"ת זה ב"הסדר".

אלעזר שטרן: אם יש של"ת אז איך אתם לא נותנים לחרדים שתורמים כמה שעות עבודה ואיך אתם כן נותנים להם שם?

אלעזר שטרן: מה זה קשור?

איילת שקד: אני מעלה להצבעה.

איילת שקד: עידו בן יצחק, תקרא את הנוסח.

איילת שקד: חברים, אני רוצה לסיים היום.

איילת שקד: מחר יש נטיעות.

איילת שקד: בואו ניתן "פוש" היום ונסיים.

<עידו בן יצחק: הנוסח, בהתאם למה שקראה איה דביר, אני מבין שהוא מקובל.

איילת שקד: הוא קורא את הנוסח בהתאם למה שקראה איה דביר ממשרד המשפטים.

<עידו בן יצחק: "ובלבד ששיעור דמי הכלכלה לא יעלה על דמי קיום ותשלומי משפחה המשולמים, לפי העניין, לחייל בשירות סדיר עורפי".

מאיר פרוש: זה מופיע בסיפה של סעיף קטן 5(ב)?

<עידו בן יצחק: כן.

משה גפני: למה "עורפי"?

איילת שקד: כי הם לא לוחמים.

משה גפני: מאה אחוז, שיהיה קיצוץ עוד יותר גדול.

משה גפני: אני בעד.

<ענבל דה פז: זה "שלא יעלה", או שאנחנו חוזרים ל-"75%"?

שלום ג'רבי: זה ישאיר את הרווקים בישיבה.

שלום ג'רבי: גם אני רוצה שילכו לקרבי.

<ענבל דה פז: זה מנוגד לכל מה שסיכמנו.

עפר שלח: לא בשביל ה-200 שקל האלה.

משה גפני: רק רגע, יש דברים שסיכמתם שאנחנו לא יודעים עליהם?

מאיר פרוש: בתת-ועדה כן.

איילת שקד: אנחנו מצביעים עכשיו על ההסתייגות.

<מירי פרנקל-שור: עפר שלח, יש לך הסתייגות.

עפר שלח: אני מאמץ את הניסוח של איה דביר.

<מירי פרנקל-שור: עפר שלח מסיר את ההסתייגות.

משה גפני: אם אתם לא רוצים רווקים, אני בעד.

משה גפני: זה מצב קיים שמשנים אותו.

איילת שקד: אני יודעת, זה לקצץ מעכשיו.

איילת שקד: מה עם מי שכבר משרת עכשיו?

<איה דביר: לגבי מי שמשרת יש הוראות מעבר.

אריאל אטיאס: אפשר להוסיף גם שהשירות האזרחי ייתן לו מזון וביגוד?

אריאל אטיאס: אתה הרי משווה אותו.

שלום ג'רבי: אנחנו לא נותנים אוכל וביגוד.

<הילה ארליך: במשטרה הוא יקבל – גם מדים, גם אוכל.

<הילה ארליך: גם ב"משטרה הירוקה".

איילת שקד: נסיעות הוא מקבל?

משה גפני: אני מציע שתתנו לו כלכלה וביגוד, או שום כלכלה וביגוד ואז יקבל את תוספת הכסף.

משה גפני: את מתעלמת ממני?

איילת שקד: חבר הכנסת גפני, אני רוצה מחר לנטוע עצים בשומרון.

אריאל אטיאס: בהתנחלויות הלא חרדיות.

מאיר פרוש: בהגדרה של "אזור".

אריאל אטיאס: תגיד לביכלר שיוציא הודעה.

משה גפני: למה שהוא לא ייתן כלכלה וביגוד לאותם רווקים, או במקום כלכלה וביגוד ייתן תוספת של כסף?

משה גפני: אז לא יהיה קיצוץ כזה גדול.

משה גפני: אם אני מדבר את מתעלמת ממני?

אריאל אטיאס: אתה לא רלוונטי פה, זה מה שהם אומרים לך, כי אתה לא חילוני.

אריאל אטיאס: אם היית חילוני היו מתייחסים אליך...

איילת שקד: אני לא מצביעה בעד ההצעה הזאת.

איילת שקד: כל אחד יצביע כפי שהוא רוצה.

<עידו בן יצחק: אני קורא שוב את המשפט שמתווסף: "ובלבד ששיעור דמי הכלכלה לא יעלה על דמי קיום ותשלומי משפחה המשולמים, לפי העניין, לחייל בשירות סדיר עורפי".

איילת שקד: ההצעה של איה דביר, לגבי השוואה לחייל עורפי, אני מדגישה שמשמעותה קיצוץ דמי הקיום של הרווקים ב-33%.

משה גפני: ועדת שקד החליטה שרווקים לא יבואו.

איילת שקד: חבר הכנסת גפני, אתה קורא את הכותרת של "יתד נאמן"?

משה גפני: "יתד נאמן" יכתוב דבר כזה?

משה גפני: הוא יכתוב רק מה שאמרתי, שאני מתנגד לחוק.

משה גפני: ההחלטה של ועדת שקד היא שלא רוצים רווקים בשירות האזרחי.

<עידו בן יצחק: "ובלבד ששיעור דמי הכלכלה לא יעלה על דמי קיום ותשלומי משפחה המשולמים, לפי העניין, לחייל בשירות סדיר עורפי".

איילת שקד: מי בעד הנוסח הזה?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד– 3

איילת שקד: נמנעים – אין

איילת שקד: 3 בעד ו-3 נגד.

איילת שקד: ההצעה לא נתקבלה.

איילת שקד: התקבלה הצעת החוק הממשלתית.

איילת שקד: אנחנו מצביעים על כל סעיף 5.

אריאל אטיאס: הרווקים בשירות האזרחי יקבלו כמו היום.

איילת שקד: מי בעד סעיף 5, כולל התוספת של חבר הכנסת אטיאס?

איילת שקד: עכשיו הם לא יודעים מה הם יקבלו.

איילת שקד: הנוסח הוא "המשולמים לחייל בשירות סדיר".

מאיר פרוש: אני מבקש לשאול.

מאיר פרוש: בסעיף קטן (ג1) כתוב "בטרם הצבתו של משרת בשירות לאומי אזרחי".

מאיר פרוש: מה קורה למשרת בשירות לאומי אזרחי-ביטחוני?

אריאל אטיאס: אותו דבר, אנחנו מתכוונים לאותו דבר.

אריאל אטיאס: בסוף האזרחי הוא תחת אותה קורת גג.

<מירי פרנקל-שור: על מנת שלא תהיה אי-הבנה, הנוסח שהתקבל בוועדה הוא נוסח הצעת החוק הממשלתית.

<עידו בן יצחק: כפי שמונח פה, עם המילים "דמי קיום לחייל בשירות סדיר".

<איה דביר: אני מבקשת להציע הצעה טכנית, שבסעיף 5- - -

איילת שקד: אני רוצה להצביע על סעיף 5.

מאיר פרוש: אני מבקש רק לשאול שאלה ומבקש שהיועצת המשפטית של הוועדה תענה לי תשובה.

מאיר פרוש: כתוב: "בטרם הצבתו של משרת בשירות לאומי אזרחי".

מאיר פרוש: מה קורה למשרת בשירות לאומי אזרחי-ביטחוני?

<יואב ארבל: אותו דבר.

<יואב ארבל: הביטחוני כלול בזה.

מאיר פרוש: היא רוצה להצביע עכשיו על סעיף 5 כולו, כולל סעיף קטן (ג1).

<איה דביר: זה אותו דבר.

<איה דביר: זה נכלל בפנים.

מאיר פרוש: צריך בהגדרות בהתחלה להגדיר "שירות לאומי אזרחי" ככולל גם שירות אזרחי וגם שירות אזרחי-ביטחוני.

איילת שקד: מי בעד כל סעיף 5, כולל התוספת?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – פה אחד

איילת שקד: סעיף 5 אושר פה אחד.

איילת שקד: אנחנו עוברים לסעיף 5א, שלא היה קיים בהצעת החוק הממשלתית.

איילת שקד: הוא הוכנס בעקבות החלטת הוועדה להעניק למשרת בשירות אזרחי-ביטחוני סמכויות.

איילת שקד: בבקשה.

<חיים אמיגה: רק הערה קצרה מטעם המשרד לביטחון פנים.

<חיים אמיגה: התיקונים המרכזיים נמצאים בחוקים עצמם, כלומר בפקודת המשטרה יש את התיקון המרכזי.

<חיים אמיגה: זה מין סעיף הצהרתי.

<חיים אמיגה: דיברתי עם עידו בן יצחק והוסכם גם על-ידו, שאין טעם לפרט פה הפניות ספציפיות.

<עידו בן יצחק: זה לא הוסכם.

<מירי פרנקל-שור: סעיף 5א בא לקשור את חוק השירות האזרחי לכל ההסמכות שיש לנו בחוקים השונים.

<מירי פרנקל-שור: איך תהיה ההסמכה, אם אנחנו נפנה בדיוק ובאילו מילים, זה לא משנה, אבל חשוב לנו להדגיש את חשיבות הסעיף הזה, אחרת לא ברור אילו סמכויות יש למשרת בשירות האזרחי.

<מירי פרנקל-שור: חיים אמיגה, אם יש לך הערות לנוסח, אחר-כך נדבר על זה.

איילת שקד: מי בעד סעיף 5א?

איילת שקד: חברים, אתם ישבתם שעות עם היועצת המשפטית ודנתם על הסעיף הזה.

איילת שקד: לא אמורות להישמע כאן הערות.

<דלית דרור: סליחה, אנחנו הערנו וחזרנו והערנו וכתבנו כמה מיילים בשבועות האחרונים והצענו נוסח, להוסיף את סעיף קטן (ד) לסעיף 5א רבא, שיאמר: "השר להגנת הסביבה רשאי להסמיך משרת בשירות אזרחי-ביטחוני ב"משטרה הירוקה" ובאגף ים וחופים של המשרד להגנת הסביבה בסמכויות של מפקח לפי חוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה), התשע"א-2011, ועל משרת בשירות אזרחי-ביטחוני כאמור יחול הדין המשמעתי החל על עובד באותם גופים, למעט האמור בסעיפים ...." – לא אקרא עכשיו את כל מספרי הסעיפים – "לחוק שירות המדינה (משמעת)".

<דלית דרור: אני מבקשת לנמק את הדברים.

<דלית דרור: מאחר ו"המשטרה הירוקה" ואגף ים וחופים הוגדרו כשירות אזרחי-ביטחוני, והם עושים פעולות בדיוק כמו שוטרים, כדי שאפשר יהיה להשתמש בשירותם באופן ממשי יש צורך בהסמכתם.

<דלית דרור: אני מבינה שקיימת התניה למתן סמכויות בהכפפה לדין משמעתי, ויש בכך היגיון.

<דלית דרור: אנחנו מציעים להחיל את חוק שירות המדינה (משמעת), בכפוף לתיקונים מסוימים, כי יש כמה סנקציות שאינן רלוונטיות, כמו פיטורין, כמו השעיה, ובשינויים האלה להחיל את הדין המשמעתי.

<דלית דרור: אבקש מסמנכ"ל אכיפה במשרד להגנת הסביבה להסביר מדוע זה נדרש לעבודה שלהם.

<דלית דרור: אני רק רוצה להעיר שהעניין המשמעתי בעיניי חשוב גם בלי קשר לסמכויות.

<דלית דרור: לא מתקבל על הדעת שיבואו למסגרת ולא תהיה שום סנקציה, פרט מלהעיף אותם.

<דלית דרור: לא בכל דבר צריך את הפטיש הכי כבד.

<דלית דרור: אם יש איזו הפרה משמעתית, אם מישהו מחתים כרטיס ואחר-כך הולך לעשות שוק או אם יש הטרדה מינית שיכולה להיות, בשירות המדינה כמעט כל ההטרדות המיניות נדונות בדין המשמעתי ולא בדין הפלילי, אז יש צורך שתהיה איזושהי מסגרת ואפשר יהיה גם לנזוף או להטיל איזו סנקציה קלה ולא רק או חוסר כל משמעת או העפה מוחלטת מן השירות.

איילת שקד: משרד המשפטים, אתם יכולים בבקשה לנמק מדוע סעיף קטן (ד) שהציע המשרד להגנת הסביבה לא הוכנס להצעת החוק?

<גבריאלה פיסמן: כל נושא ההפרטה של סמכויות שלטוניות רגיש מאוד.

<גבריאלה פיסמן: התפיסה היא שבעיקרון ככל שאנחנו מדברים על סמכויות שהן פחות טכניות ויותר מהותיות, אין אפשרות להפריט אותן.

<גבריאלה פיסמן: הפסיקה דורשת גם החלה של דין משמעתי וגם זיקה שלטונית כתנאים מקדמיים להפרטה של כל סמכות שלטונית.

<גבריאלה פיסמן: בתפיסה שלנו יש כאן כמה קשיים מהותיים שכרגע לא ניתן להתגבר עליהם.

<גבריאלה פיסמן: קושי ראשוני הוא עניין ההחלה של דין משמעתי, שמעבר לזה- - -

<דלית דרור: מה הקושי?

<גבריאלה פיסמן: עמדת נציבות שירות המדינה בעניין הזה תפורט, אבל מהבדיקה שערכנו עם הנציבות, כרגע הנציבות לא מוכנה להחיל את הדין המשמעתי.

<גבריאלה פיסמן: יש כאן קשיים אינהרנטיים בדין המשמעתי של עובדי מדינה, שלא מתאימים לאוכלוסייה הזאת.

<יצחק בן דוד: אני עובד מדינה, יש לי סמכויות רבות ומגוונות, חלקן מאוד משמעותיות, ואני נתון לדין המשמעתי של נציבות שירות המדינה.

<יצחק בן דוד: מה הטלת הדופי בדין המשמעתי של שירות המדינה?

<יצחק בן דוד: אנחנו רוצים מתנדבים בשירות האזרחי-ביטחוני, כאלה שיש להם סמכויות, כאלה שיכולים לעשות את הדברים בסמכות.

<יצחק בן דוד: כאשר הם מגיעים לאתר הם צריכים שתהיה להם הסמכות להיכנס לאתר.

<יצחק בן דוד: הם לא יכולים להיות עם מישהו.

<יצחק בן דוד: הם נכנסים ומבצעים פעולות בתוך אתר, או במקומות שצריך לעשות בהם אכיפה, בסמכות.

<יצחק בן דוד: ברגע שאנחנו לא נותנים להם את הסמכויות אנחנו מרוקנים מתוכן את השירות שלהם.

<יצחק בן דוד: לכן חשוב מאוד שיינתנו להם הסמכויות.

<יצחק בן דוד: אני אומר לכם שהדין המשמעתי בשירות המדינה, כפי שהוא חל עליי והוא מספיק מרתיע אותי הוא יכול לחול גם עליהם ולהרתיע אותם.

<גבריאלה פיסמן: עדיין לא סיימתי את הדברים.

<גבריאלה פיסמן: כדי שנבין על אילו סמכויות מדובר, ל"משטרה הירוקה" יש סמכות פיקוח וסמכויות אכיפה.

<גבריאלה פיסמן: סמכויות הפיקוח כוללות סמכות כניסה למקום, דרישת מידע באשר הוא, לרבות מידע שיכול להיות רגיש מאוד, סמכות דגימה, סמכות בדיקה.

<גבריאלה פיסמן: סמכויות האכיפה כוללות סמכויות חקירה וסמכויות חיפוש, שכוללות בוודאי גם פגיעה בפרטיות ועשויות לכלול גם קשיים אחרים שהם בעייתיים מאוד.

<דוד כהן: זה מחזק את מה שהסמנכ"ל אמר.

<גבריאלה פיסמן: צריך להבין שהסמכויות האלה שנתונות ל"משטרה הירוקה", לגופי החקירה של המשרד להגנת הסביבה, נמצאות בחקיקה בשורה ארוכה מאוד של גופים חוץ-משטרתיים.

<גבריאלה פיסמן: השלכות הרוחב של מהלך כזה יכולות להיות כאלה שבעצם כל אחד מאותם גופים יבוא אחר-כך בדרישה לקבל את אותן סמכויות שלטוניות כלפי אותה אוכלוסייה בדיוק.

<גבריאלה פיסמן: אנחנו חושבים שכרגע הדבר הזה לא נבחן לעומק, לא נעשתה פה עבודה.

<גבריאלה פיסמן: אין כאן התאמה של הדין המשמעתי כפי שהוא מותאם בדין המשמעתי של המשטרה והשב"ס.

<גבריאלה פיסמן: המהלך הזה כרגע לא יכול להתממש.

<דלית דרור: אבל רק אנחנו הוגדרנו כשירות ביטחוני.

<דלית דרור: בכל כניסה לחצרים של מפעל כדי לקחת דגימה של שפכים תעשייתיים צריך סמכות כניסה.

<מירי פרנקל-שור: הוא יכול ללכת עם המפקח ולקחת את הדגימה.

<דלית דרור: הוא לא יכול.

<דלית דרור: איך הוא ייכנס?

איילת שקד: אני רוצה להצביע תיכף.

איילת שקד: מכיוון שנציבות שירות המדינה, משרד המשפטים והיועצת המשפטית של הוועדה חושבים אותו דבר- - -

<מירי פרנקל-שור: אני דווקא חלוקה.

<בישארה אלי פראן: אני מנציבות שירות המדינה.

<בישארה אלי פראן: הבענו את התנגדותנו, גם בכתב, והם קיבלו אותה.

<מירי פרנקל-שור: אני רוצה להתייחס לדברים שאמרה דלית דרור.

<מירי פרנקל-שור: לעניין הסמכויות, אנחנו מצטרפים לעמדת משרד המשפטים.

<מירי פרנקל-שור: יש שאלה עקרונית שעולה מן הבקשה של ההסמכה, שבעצם אם אנחנו אומרים אותה בלשון לא עדינה, זה הפרטת סמכויות הפיקוח.

<מירי פרנקל-שור: הפרטת סמכויות הפיקוח זה שאלה מהותית.

<מירי פרנקל-שור: לאורך כל השנים הכנסת החליטה לפעמים להפריט סמכויות ביצוע של המדינה אבל היא מעולם לא הפריטה את סמכויות הפיקוח של המדינה, תמיד הפיקוח נשאר בידי המדינה.

<מירי פרנקל-שור: אני חושבת שזאת שאלה מאוד-מאוד עקרונית, שלא אגב חוק השירות האזרחי- - -

<יצחק בן דוד: למה במשטרה זה לא הפרטה?

<יצחק בן דוד: אין פה הפרטה של סמכויות פיקוח.

<מירי פרנקל-שור: יש הבדל בין סמכויות במשטרה ובין סמכויות בשירות המדינה.

<מירי פרנקל-שור: לכן אני חושבת שאין מקום להפוך עקרונות, שבמשך השנים נשמרו בקפידה רבה מאוד, אגב חוק השירות האזרחי.

<מירי פרנקל-שור: לעומת זה, בנושא הדין המשמעתי דעתי כדעת דלית דרור.

<מירי פרנקל-שור: אני חושבת שבשירות אזרחי במדינה יש חובה, יש נוכחות, יש דברים שצריך לבצע.

<מירי פרנקל-שור: לכן אני חושבת שבהתאמות מסוימות, כפי שמחילים את הדין המשמעתי על משרתים במשטרה, בשב"ס, בכבאות וכולי כך צריך להחיל את הדין המשמעתי גם על משרתים בשירות אזרחי-חברתי, או איך שנקרא לו.

<יצחק בן דוד: אני חושב שאין פה הפרטה של סמכויות הפיקוח.

<יצחק בן דוד: מדובר על מתנדבים שנכנסים ופועלים במסגרת משרד ממשלתי.

<יצחק בן דוד: הם מונְחים על-ידי המשרד הממשלתי.

<יצחק בן דוד: הם יהיו כפופים לדין המשמעתי של שירות המדינה.

<יצחק בן דוד: זה לא הפרטה של סמכויות פיקוח.

<מירי פרנקל-שור: זאת פעם ראשונה שאתה מעניק סמכויות פיקוח למי שאינו עובד מדינה.

<יצחק בן דוד: לתת להם סמכויות זה לתת תוכן לעיסוק.

<מירי פרנקל-שור: גם בהצעת החוק הממשלתית כללה אתכם הממשלה בשירות אזרחי-ביטחוני ללא סמכויות פיקוח.

<דלית דרור: אבל היא שינתה את דעתה לגבי הגופים האחרים.

<מירי פרנקל-שור: מכיוון שמדובר בגוף אחר.

איילת שקד: אני רוצה להצביע.

איילת שקד: הם עשו איזו עבודה, היועצת המשפטית של הוועדה עם משרד המשפטים.

אלעזר שטרן: המשמר האזרחי, אין להם שום סמכויות?

<בישארה אלי פראן: זה משטרה, זה לא קשור לשירות המדינה.

אלעזר שטרן: אני שואל, הם עובדי מדינה?

<מירי פרנקל-שור: הם לא עובדי מדינה.

<קריאה: הם משרתים בגופים שלנו.

<מירי פרנקל-שור: גם שוטרים חיילים במדים אינם מוגדרים כעובדי מדינה.

<מירי פרנקל-שור: יש הבדל בין עובדי מדינה ובין חיילים ושוטרים.

איילת שקד: גם כך "המשטרה הירוקה" היא החרגה פה.

אלעזר שטרן: כל החוק הזה הוא סוג של פריצה, כל השירות האזרחי פה.

אלעזר שטרן: בשביל זה אנחנו מחוקקים כאן חוק.

אלעזר שטרן: נכון, היה פה דיון האם הם שירות אזרחי-ביטחוני או לא.

אלעזר שטרן: הדיון הזה הוכרע.

אלעזר שטרן: עכשיו השאלה אם אנחנו לא מרוקנים את הדיון הזה מתוכן.

<איה דביר: לא, אנחנו לא.

<גבריאלה פיסמן: יש אפשרות להסתייע בהם.

<בישארה אלי פראן: הם מתנדבים.

<בישארה אלי פראן: הם לא חייבים סמכויות.

<יצחק בן דוד: זה ריקון מתוכן.

<מירי פרנקל-שור: לא, זה לא ריקון מתוכן.

<מירי פרנקל-שור: יש שני דברים שאמרה לכם הממשלה בהצעת החוק.

<מירי פרנקל-שור: אחד, שלא יהיו לכם סמכויות פיקוח, ושתיים, היא אומרת באופן עקרוני שהמשרתים בשירות האזרחי אמורים לסייע ולא להחליף עובדים.

<יצחק בן דוד: אבל הממשלה שינתה את דעתה.

<מירי פרנקל-שור: יש מספיק תפקידים ב"משטרה הירוקה" שאפשר לסייע לפקחים ולא להיות פקחים בעצמם.

<דלית דרור: ב"משטרה הירוקה" יש מפקחים ומזכירה.

<גבריאלה פיסמן: אין שום מניעה להסתייע במשרתים בשירות האזרחי-ביטחוני.

<מירי פרנקל-שור: אז למה אתם צריכים בכלל משרתים בשירות האזרחי-ביטחוני?

<דלית דרור: אנחנו רוצים שיעזרו בפיקוח.

איילת שקד: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לנציג נציבות שירות המדינה.

<בישארה אלי פראן: אני יכול להשיב לחבר הכנסת שטרן.

<בישארה אלי פראן: בשונה מן המשטרה וכל הגופים האחרים שלא מוגדרים כעובדים, ב"משטרה הירוקה" יש אבחנה לא בין שוטר ובין מתנדב אלא בין עובד מדינה ובין מתנדב.

<בישארה אלי פראן: עצם הקניית הסמכות למתנדב פה כבר מטשטשת את כל ההגדרה בחוק, שהוא לא יהיה עובד.

<בישארה אלי פראן: זה כבר כאילו נכנס בדרך עקיפה שהוא עובד, כבר לא תגיד שהוא לא עובד.

<בישארה אלי פראן: יש לו את הסמכויות, הוא עושה אותה עבודה כמו עובד במשרד.

<בישארה אלי פראן: זה לא כוונת המחוקק.

<בישארה אלי פראן: זה סותר גם את הסעיפים בהמשך, שקובעים שהמתנדבים לא יהוו תחליף לעובדים אלא יסייעו לעובדים.

<דלית דרור: כוונת המחוקק נקבעת כאן.

<בישארה אלי פראן: פה יש גם עניין של הסמכות.

<בישארה אלי פראן: אתה לא חייב הסמכות פה.

אלעזר שטרן: כוונת המחוקק, בצורה שאינה משתמעת לשתי פנים, היא באמת לא חליפי אזרחים עובדים.

אלעזר שטרן: אין לי כאן שום מחלוקת ובעניין הזה אני לא מקבל את עמדת המשרד להגנת הסביבה אם הוא סבור אחרת.

אלעזר שטרן: יחד עם זה, אני גם לא רוצה לרוקן את התפקיד הזה מתוכן.

אלעזר שטרן: יכול להיות שעלינו להיות יצירתיים פה, מה לעשות, כמו בכל הדברים.

אלעזר שטרן: אני לא יודע מה הסמכויות של המשמר האזרחי, מתוקף מה הם מקבלים סמכות.

אלעזר שטרן: יכול להיות שצריך להגיד שעליהם לעבור סוג של הסמכה, שמישהו ייתן להם הסמכה, ויכול להיות שצריך ליצור משהו.

אלעזר שטרן: כאשר אבותינו קבעו מי הוא עובד מדינה לא חשבו שיהיו לנו 2,200 אנשים בשירות לאומי אזרחי.

אלעזר שטרן: יש פה סוג של מציאות שאנחנו יוצרים ויכול להיות שחלק מן היצירה הזאת הוא לתת סוג של סטטוס לדבר הזה.

אלעזר שטרן: אי אפשר להגיד: הצבנו 2,200 אנשים ולא שינינו כלום.

<בישארה אלי פראן: בואו נבחין בין שתי סוגיות, בין נושא ההסמכות ובין הנושא המשמעתי.

<בישארה אלי פראן: את רוצה להגיב קודם?

שלום ג'רבי: 16,000 בכלל השירות.

<איה דביר: הסמכות לא יכולות להיות בלי דין משמעתי.

<איה דביר: מה שקרה הוא שהכנסת ביקשה להעניק סמכויות לשוטרים וסוהרים במסלול הביטחוני, שם יש חוקים מיוחדים מאוד, עם אפשרות לבצע דין משמעתי בידי קצין, לא בידי בית-דין.

<איה דביר: העונשים מותאמים ומיידיים, הם מתאימים גם לאדם שמגיע רק לשנתיים לשרת.

<איה דביר: חוק שירות המדינה (משמעת) בנוי על מערכת של בית-דין למשמעת.

<איה דביר: לשכלל הליך משמעתי בתוך שירות המדינה זה דבר קשה ומורכב שלא ניתן להפעיל אותו על אנשים שבאים לשנתיים.

<איה דביר: גם לגבי עובדים זמניים – נציג נציבות שירות המדינה יבהיר אם אני טועה – הנציבות לא יודעת להתמודד עם הדין המשמעתי.

אריאל אטיאס: עוד לא הבנתי למה במשטרה כן.

<איה דביר: במשטרה הענישה מיידית וסוגי הסנקציות מותאמים לאנשים שמגיעים לשנתיים.

<איה דביר: יש כלים מספיק אפקטיביים, עונשים מספיק אפקטיביים שלא קיימים בחוק שירות המדינה (משמעת).

<מירי פרנקל-שור: דלית דרור הציגה דוגמה.

<איה דביר: אומרת בצדק היועצת המשפטית של הוועדה, שיכול שהיה צריך לעשות עבודת רוחב מורכבת יותר ולהתאים דין משמעתי לכל המשרתים בשירות האזרחי, אבל העבודה הזאת לא נעשתה בשלב הנוכחי.

<מירי פרנקל-שור: יש דברים שברור שאפשר להטיל כבר עכשיו.

<איה דביר: אני לא חושבת שיהיה נכון שאגב מתן סמכויות, שזה לא מלכתחילה היה המטרה של הצעת החוק הזאת, אגב מתן סמכויות לקומץ מתנדבים תיפתח שאלה ענקית, האם בכלל להחיל את כל הדין המשמעתי, איך לתקן אותו, אילו סנקציות להתאים, איך מקימים מערכת שלא מצריכה ללכת להליך משפטי מלא אלא מאפשרת למנהל הישיר להטיל עליו עונש, שזה מה שקורה בעצם במשטרה ובשירות בתי-הסוהר.

<איה דביר: כל המערכת הזאת לא מותאמת.

<איה דביר: זה שאלה ענקית.

<איה דביר: לא נכון לפתוח אותה בדרך הזאת ובשלב הזה.

<איה דביר: מה גם שזה לא מיוחד רק למשרד להגנת הסביבה.

<איה דביר: כפי שאמרה גבי פיסמן, השאלה של מפקחים וסמכויות נמצאת בכל אחד ממשרדי הממשלה.

<איה דביר: אם זה נכון למשרד להגנת הסביבה ואם משרדים אחרים היו יודעים שלמשרד להגנת הסביבה יינתנו סמכויות פיקוח מדוע לא למשרד הכלכלה?

<איה דביר: מדוע לא לרשות המסים?

<איה דביר: יש אין-ספור גופים ציבוריים שיבקשו אותו דבר.

<איה דביר: במשרד הכלכלה יש מפקחים שאחראים על אכיפת דיני עבודה.

איילת שקד: היועצת המשפטית של הוועדה עבדה זמן רב מאוד עם משרדי הממשלה.

איילת שקד: אם משרד המשפטים, הייעוץ המשפטי של הכנסת ונציבות שירות המדינה חושבים אותו דבר, אני חושבת שיש בזה היגיון.

<דוד כהן: אבל לא חשבו לתת שירות אזרחי-ביטחוני למשרד להגנת הסביבה.

<דוד כהן: מאחר והוועדה אישרה את זה אז אתם צריכים לתת סמכויות, אחרת זה יישאר ריק מתוכן.

איילת שקד: אתה צודק בחלק הראשון, ברישה ולא בסיפה.

אלעזר שטרן: יש לי התנגדות מהותית למה שאמרת.

אלעזר שטרן: אני בכלל לא מקבל את זה שאם משפטנים פה ומשפטנים שם אמרו משהו אז כאילו זה תורה למשה מסיני.

<מירי פרנקל-שור: לא חששנו לרגע שאתה מסכים לאמירה הזאת, אבל זאת שאלה עקרונית שהוועדה צריכה לדון בה.

איילת שקד: השאלה עקרונית.

איילת שקד: אני נכנסתי לפרטים.

איילת שקד: אני רוצה להצביע על הסעיף הזה.

איילת שקד: תצביע נגד.

איילת שקד: אני רוצה להגיע להצבעה.

איילת שקד: חסר לך מידע?

אלעזר שטרן: ממה שלמדתי כאן, רק בדיון עכשיו, אני בטוח שיש דרך יצירתית יותר אולי.

אלעזר שטרן: יכול להיות שכחלק מן המערכת המשפטית הם יהיו כפופים לאיזו יחידה במשטרה, אני לא יודע איפה, כאשר הם יעשו בעיות בשירות במשמר האזרחי או בתוך המשטרה, לא אכפת לי איפה.

אלעזר שטרן: לרוקן במידה מסוימת, בהנחה ש- - -

איילת שקד: זה לא לרוקן.

איילת שקד: אנחנו נצביע ואם אתה רוצה, תעשה תחקיר ותגיש רוויזיה.

משה גפני: אגב, למשמר האזרחי יש סמכויות?

איילת שקד: הם כפופים למערכת המשטרתית.

<מירי פרנקל-שור: יש להם סעיף שמסמיך אותם בסמכויות שקשורות בזכויות.

מאיר פרוש: אפשר להגיש רוויזיה גם מחר או מחרתיים?

איילת שקד: הסיכום הוא להצביע כרגע על סעיף 5א כפי שהוא כתוב בנוסח שמונח לפנינו.

אלעזר שטרן: בלי שום התייחסות למשרד להגנת הסביבה?

איילת שקד: נכון.

איילת שקד: מי בעד?

איילת שקד: ירים את ידו.

איילת שקד: מי נגד?

<מירי פרנקל-שור: לנו חשוב מאוד שיהיה סעיף 5א, סעיפים קטנים (א), (ב) ו-(ג).

<מירי פרנקל-שור: אלה הסעיפים שבהם אנו קושרים משטרה, שב"ס וכבאות לסמכויות.

איילת שקד: נכניס את ההערה שלכם לחוד.

איילת שקד: בסדר.

<מירי פרנקל-שור: אני מבקשת להצביע על סעיף 5א בנפרד.

איילת שקד: ואז נכניס את ההצעה שלך, בסדר.

איילת שקד: מי בעד סעיף 5א, סעיפים קטנים (א), (ב) ו-(ג)?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – 4

איילת שקד: נמנעים – אין

איילת שקד: סעיף 5א אושר פה אחד.

איילת שקד: מי בעד ההצעה של המשרד להגנת הסביבה?

איילת שקד: תקראי את ההצעה, בבקשה.

<דלית דרור: "השר להגנת הסביבה רשאי להסמיך משרת בשירות אזרחי-ביטחוני ב"משטרה הירוקה" ובאגף ים וחופים של המשרד להגנת הסביבה בסמכויות של מפקח לפי חוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה), התשע"א-2011, ועל משרת בשירות אזרחי-ביטחוני כאמור יחול הדין המשמעתי החל על עובד באותם גופים, למעט האמור בסעיפים ..." – יש פה רשימה של סעיפים שאותם אנחנו ממעטים – "לחוק שירות המדינה (משמעת), התשכ"ג-1963".

<דלית דרור: שלחנו לכם כמה פעמים במייל את הנוסח הזה.

<מירי פרנקל-שור: אפשר לחלק לעניין הסמכויות ולעניין הדין המשמעתי.

<מירי פרנקל-שור: לא חייבים לקשור בין הדברים.

<מירי פרנקל-שור: גבי פיסמן, יש לכם בעיה לקבל את החלק השני בהצעתה של דלית דרור, שנוגע לדין המשמעתי?

<גבריאלה פיסמן: החלק השני הוא עניינה של נציבות שירות המדינה.

<בישארה אלי פראן: זה לא אכיף.

<גבריאלה פיסמן: ככל שאנחנו מבינים את הדין המשמעתי, במתכונת הנוכחית שלו הוא אכן לא מתאים להחלה על ציבור המשרתים.

<דלית דרור: תגידו אילו התאמות נוספות נדרשות.

<גבריאלה פיסמן: אי אפשר לעשות את זה כאן.

<גבריאלה פיסמן: בואו נעשה עבודה מסודרת.

<בישארה אלי פראן: אתם מודעים לזה שאי אפשר לעשות את זה.

<גבריאלה פיסמן: אני רוצה לציין שוב שזה לא רק עמדת משרד המשפטים.

<גבריאלה פיסמן: זו עמדת הפסיקה באופן עקבי לאורך שנים, שההפרטה של סמכויות שלטוניות אינה בת-ביצוע.

<גבריאלה פיסמן: הסמכויות השלטוניות אמורות להיות בידי עובדי מדינה בלבד, ויש תנאים מאוד-מאוד-מאוד ספציפיים לאותם מקרים טכניים שבהם ניתן להפריט.

<גבריאלה פיסמן: כאן מדובר על סמכויות שלטוניות מובהקות ומהותיות.

איילת שקד: אני מבינה, לא קרה מעולם שהופרטו סמכויות פיקוח.

<דוד כהן: ברגע שהם עובדים במשרד הם נקראים עובדי מדינה.

אריאל אטיאס: לא, הם לא עובדי מדינה.

<דוד כהן: כך זה נקרא.

<דוד כהן: אם יקרה להם משהו בדרך לעבודה המדינה תצטרך לפצות אותם, אם הם יחלו- - -

<קריאה: מה זה קשור?

איילת שקד: חברים, אנחנו תיכף עוברים לסעיף 9.

איילת שקד: מי בעד התוספת שהציע המשרד להגנת הסביבה?

איילת שקד: מי נגד?

צחי הנגבי: אני לא יודע מה לעשות, הייתי גם שר משפטים וגם השר להגנת הסביבה...

איילת שקד: אבל היית גם השר לביטחון פנים.

איילת שקד: מי בעד התוספת של המשרד להגנת הסביבה?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – 2

איילת שקד: נמנעים – אין

איילת שקד: ההצעה של המשרד להגנת הסביבה לא נתקבלה.

אריאל אטיאס: אני מבקש רוויזיה.

אלעזר שטרן: אני מבקש רוויזיה.

איילת שקד: חברים, זה לא משחק.

איילת שקד: אמרתי לך שתעשה עבודה ותחקיר ואז תגיש רוויזיה.

אלעזר שטרן: לא, זה עובד הפוך.

אלעזר שטרן: אגיד לך למה אני מגיש רוויזיה.

אלעזר שטרן: יכול להיות שהם צודקים.

איילת שקד: בסדר, תבדוק את זה.

אלעזר שטרן: לא, זה עובד הפוך.

אלעזר שטרן: תני לי לראות את זה.

אלעזר שטרן: אם לא, אבין.

אריאל אטיאס: תגיש רוויזיה ונדבר, ואז עמיר פרץ יבוא לדבר אתך.

איילת שקד: אנחנו עוברים לסעיף 9.

איילת שקד: מה שנותר לנו בסעיף 9 הוא רק עניין הגוף הפוליטי.

<מירי פרנקל-שור: נושא הגוף הפוליטי, אבל יש עוד שני תיקונים.

איילת שקד: לא החלטנו עדיין בסעיף 9 בעניין הגוף הפוליטי.

איילת שקד: עליכם לדעת, פורסם שעושים שירות לאומי בארגון "בצלם".

איילת שקד: זה נשמע לי קצת מוזר, קצת פוליטי.

שלום ג'רבי: לא מצאנו שנתנו אישור שם, אבל אנחנו בודקים את זה.

משה גפני: מירי פרנקל-שור, מה את אומרת?

עפר שלח: פעם הבאה זה יהיה "בצלם" בחוץ לארץ, בהודו, בחמש יבשות, לא כולל צפון אמריקה ומערב אירופה.

עפר שלח: ..

איילת שקד: בחור עושה שירות לאומי ב"בצלם".

איילת שקד: צריך לבדוק את זה.

איילת שקד: ביקשנו שיבדקו את זה.

מאיר פרוש: זה מדינה דמוקרטית.

מאיר פרוש: אפשר למנוע מהם?

אריאל אטיאס: למתנדבים מחב"ד אתה משלם בדולרים?

שלום ג'רבי: חמור מאוד שבחור שירות לאומי עובד שם, עוזר בהסברה ובכל מיני דברים.

משה גפני: למה את ממשיכה?

משה גפני: אני רוצה לדעת מה זה שאדם עושה שירות לאומי בארגון "בצלם".

איילת שקד: אני גם רוצה לדעת.

שלום ג'רבי: אענה.

שלום ג'רבי: לפני 3 שנים עם כניסתי לתפקיד הקמנו ועדה, שכל מי שנכנס לשירות אזרחי לאומי בכל מקום ומקום צריך אישור מאתנו.

שלום ג'רבי: הכניסו ל"בצלם" מישהו שעושה שירות לאומי כנראה בלי אישור שלנו.

שלום ג'רבי: נודע לנו אתמול או שלשום ואנחנו מטפלים בזה עכשיו, לראות איך זה קרה.

צחי הנגבי: הוא חרדי?

שלום ג'רבי: לא חרדי.

אלעזר שטרן: אתם רואים, יש תקדים, אצל "בצלם" יהודה ושומרון זה חוץ לארץ.

איילת שקד: התוספות שהוספנו לסעיף 9, שימו לב, צבועות בצהוב.

איילת שקד: בעמוד 9, פסקה 9(ד)(1).

איילת שקד: סעיף קטן (ד) מדבר על גוף שאינו רשות ציבורית שיכול לקבל אישור להיות גוף מפעיל.

איילת שקד: הוספנו בפסקה (1): "פעילותו היא באחד מן התחומים המפורטים כאמור בסעיף 2א", שזה לעניין השירות האזרחי-חברתי.

משה גפני: אני מבקש לדעת מה זה משנה ממה שהיה עד היום.

משה גפני: האם הסעיף הזה משנה?

משה גפני: האם יש גופים שנמצאים היום ולא יהיו בגלל הסעיף הזה?

שלום ג'רבי: לא.

<מירי פרנקל-שור: לא, אנחנו חושבים שלא.

<מירי פרנקל-שור: השאלה התעוררה- - -

איילת שקד: התשובה היא לא.

משה גפני: אתה אומר שארגון "בצלם" נמצא.

שלום ג'רבי: בטעות.

שלום ג'רבי: אנחנו בודקים איך.

משה גפני: יש עוד גופים?

שלום ג'רבי: לצורך העניין, אם "בצלם" היו פונים, אם הגוף המפעיל היה מבקש אישור הוא לא היה מקבל אישור, כי אחד הכללים הוא שאותו גוף לא פועל נגד המדינה, ולא משנה אם זה בימין או בשמאל.

שלום ג'רבי: אני רוצה להיזהר בלשוני.

משה גפני: אני לא מביע עמדה.

משה גפני: אני שואל.

משה גפני: היות ומדובר בחקיקה והסעיף הזה עכשיו מופיע בהצעת החוק, אם הסעיף הזה מתקבל האם יש גופים שהיום אתם מכירים בהם וכתוצאה מהסעיף הזה יוצאו?

איילת שקד: התשובה היא לא.

<איה דביר: אבל בכל מקרה, אני מבקשת להציע לוועדה להגיד "עיקר פעילותו היא באחד או יותר מן התחומים".

<מירי פרנקל-שור: אנחנו מקבלים את ההערה שלכם.

איילת שקד: התיקון השני מופיע בעמוד 10, בפסקה 9(ד)(5): "מבקש האישור הצהיר כי אינו עוסק ולא יעסוק בפעילות שיש בה משום תעמולת בחירות או פעילות בעלת אופי מדיני", או/ו: "פעילות בעלת אופי פוליטי-מפלגתי".

שלום ג'רבי: אנחנו מעדיפים את השני.

שלום ג'רבי: הראשון קשה לנו מאוד.

אריאל אטיאס: מה זה "מדיני"?

עפר שלח: "מדיני" זה ממש לא ברור.

אריאל אטיאס: בעד יהודה ושומרון, נגד יהודה ושומרון, בעד פרי, נגד פרי.

אריאל אטיאס: מה?

איילת שקד: אני רוצה לקרוא את הנוסח שעליו נצביע: "מבקש האישור הצהיר כי אינו עוסק ולא יעסוק בפעילות שיש בה משום תעמולת בחירות או פעילות בעלת אופי פוליטי-מפלגתי".

משה גפני: יש לי שאלה.

משה גפני: אם יש איש מ"הבית היהודי", שפעיל ב"בית היהודי", והוא הולך לשירות אזרחי?

איילת שקד: אין בעיה.

משה גפני: את רוצה, אביא דוגמה מ"יהדות התורה".

משה גפני: סתם, ראיתי אותך אז אמרתי "הבית היהודי".

משה גפני: האם כשהוא בא לשירות הלאומי או לשירות האזרחי ואומר: אני בא לעשות שירות לאומי, הצבא שלח אותי---

שלום ג'רבי: זה לא מתייחס לאדם, אתה מתבלבל, אלא לגוף המפעיל.

משה גפני: הוא מגיע לאיזה גוף שמבחינת הזהות שלו מזוהה עם מפלגה מסוימת.

איילת שקד: אין בעיה עם זה כאשר זה נוגע לאדם.

איילת שקד: כל עוד זה אדם, אין בעיה.

משה גפני: אני שואל על הארגון.

משה גפני: הארגון הזה, אם את רוצה לקטלג אותו את יכולה לזהות אותו עם מפלגה מסוימת, אבל הוא לא עוסק בפעילות פוליטית.

איילת שקד: אז זה בסדר.

<יואב ארבל: מדובר על הפעילות של הגוף, שהפעילות של הגוף היא בעלת אופי פוליטי-מפלגתי.

<איה דביר: בכל מקרה המינהלת תצטרך לקבוע אמות מידה כלשהן איך היא מפעילה את ההוראה הזאת, שהיא תהיה שוויונית ואחידה לכל החברות הפוליטיות.

משה גפני: מה זה משנה, בכל מקרה כאשר תהיה עתירה לבג"ץ היא תהיה רק על החרדים.

משה גפני: ..

איילת שקד: עמר בר-לב, אתה מוכן למשוך את ההסתייגות ונצביע על מה שהקראתי עכשיו?

איילת שקד: אני קוראת שוב, בפעם השלישית: "מבקש האישור הצהיר כי אינו עוסק ולא יעסוק בפעילות שיש בה משום תעמולת בחירות או פעילות בעלת אופי פוליטי-מפלגתי".

<מירי פרנקל-שור: אתה ביקשת "פעילות בעלת אופי מדיני".

<מירי פרנקל-שור: השאלה אם אתה מסיר את ההסתייגות שלך.

עמר בר-לב: יש כאן גם "מדיני" וגם "פוליטי-מפלגתי".

שלום ג'רבי: "מדיני" זה מסובך.

<מירי פרנקל-שור: אנחנו רשמנו את האפשרויות.

<מירי פרנקל-שור: הוועדה מבקשת להצביע רק על "פעילות בעלת אופי פוליטי-מפלגתי", למחוק את "פעילות בעלת אופי מדיני".

<מירי פרנקל-שור: אני מפנה את תשומת לבך שההסתייגות שלך היא "משמעות מפלגתית ובפעילות בעלת אופי ומשמעות מדינית".

עמר בר-לב: אמרתי ש"מדיני" מתנגש למשל עם הפעילות של חב"ד.

<מירי פרנקל-שור: אז אתה מסיר את ההסתייגות.

איילת שקד: אני רוצה להצביע על סעיף 9 כנוסח הצעת החוק שמונחת לפניכם, וכפי שקראתי את פסקאות (ד)(1) ו-(ד)(5).

איילת שקד: מי בעד?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – פה אחד

איילת שקד: סעיף 9 נתקבל פה אחד.

איילת שקד: אנחנו עוברים לרוויזיה של עפר שלח לסעיף קטן 12(א), בבקשה.

עפר שלח: קודם כול, אנחנו צריכים להצביע אם עושים דיון רוויזיה.

עפר שלח: אסביר, הרעיון הוא שאפשר יהיה לקבוע שיעור השתתפות שונה בעלות של המתנדב בהתאם לאופי הגוף המפעיל.

עפר שלח: עלה שיש הבדלים בין גופים שונים, כולל הבדלים בין גופים ממשלתיים לגופים שאינם ממשלתיים, בין עמותות פרטיות שאנחנו מכירים ולא מכירים וכן הלאה.

עפר שלח: אני מציע לתת גמישות למינהלת בתקצוב של הגופים האלה.

עפר שלח: הנוסח שאני מבקש להציע מוצע גם על-ידי המינהלת, גם על-ידי משרד המשפטים וגם על-ידי משרד האוצר.

עפר שלח: זה הרעיון.

איילת שקד: שר שלום ג'רבי, אתם לא חוששים שבעצם – יש לי שאלה על הדבר הזה.

שלום ג'רבי: זה לא היה על דעתנו.

איילת שקד: אני מניחה שזה הסתייגות של משרד האוצר.

איילת שקד: השאלה שלי אם זה לא דרך, רן רידניק, ותהיה כן בתשובתך, האם משרד האוצר בדרך הזאת לא יחסום גופים.

איילת שקד: הוא יגיד: הגוף הזה והזה לא מתאים למשרד האוצר שהוא יהיה חלק מהגופים המפעילים, אז תעלו את שיעור ההשתתפות שהוא נדרש לתת.

<רן רידניק: אהיה ברור מאוד.

<רן רידניק: קודם כול, אין לי שום אפשרות משפטית לחסום גוף ספציפי.

<רן רידניק: המטרה כאן לקבוע אמות מידה על-פי קריטריונים, האם זה יתבצע בשירות אזרחי-ביטחוני או לא ביטחוני, האם זה יתבצע בחוץ לארץ או בארץ, האם זה יתבצע בגוף פרטי או במשרד ממשלתי.

<רן רידניק: אין לי אפשרות להגיד לגוף כזה או אחר, לא אדבר על זק"א או על גוף ספציפי.

<רן רידניק: על-פי הקריטריונים האלה יש אבחנה.

<רן רידניק: בכל מקרה, מבחן הסבירות עדיין צריך להתקיים, לא נהיה ב-100% ולא נהיה ב-0, אבל בעולם הזה כן נכון ליצור מנעד נכון בין שלוש הרמות הללו.

<רן רידניק: בכל מקרה, היתה אמירה משפטית שלצורך דבר כזה צריך אמירה מפורשת בחקיקה ולכן אנחנו מבקשים שזה יופיע בחקיקה, משהו שהיה אמור להתבצע ממילא.

שלום ג'רבי: הסכמתי לזה, זה סוכם אתכם אז אני לא חוזר בי.

אריאל אטיאס: אני יכול להבין מה המצב היום לפני ההסתייגויות?

אריאל אטיאס: מה המצב עכשיו לפני השינויים?

שלום ג'רבי: כולם אותו דבר.

אריאל אטיאס: אתם תומכים בכך שיהיו מדרגות?

אריאל אטיאס: הרי עכשיו המדרגות הן בין שירות אזרחי-ביטחוני ובין שירות אזרחי רגיל.

שלום ג'רבי: היום בכלל אין שירות אזרחי-ביטחוני.

שלום ג'רבי: היום יש שירות אזרחי רגיל.

אריאל אטיאס: אני מדבר על המצב על-פי הצעת החוק.

אריאל אטיאס: יהיה שירות אזרחי-ביטחוני, שמקבל יותר, ויהיה שירות אזרחי.

אריאל אטיאס: איפה רוצים לעשות מדרגות?

אריאל אטיאס: בתוך האזרחי ליצור עוד מדרגה?

שלום ג'רבי: באזרחי לא.

שלום ג'רבי: אתה מדבר על האזרחי-ביטחוני.

אריאל אטיאס: באזרחי-ביטחוני יש כבר מדרגה.

<רן רידניק: אנסה להסביר.

<רן רידניק: כיום גוף מפעיל משלם כ-25% מעלות התקן.

אריאל אטיאס: כלומר, אתה לא מדבר עכשיו על מה יקבל המשרת.

אריאל אטיאס: הסעיף הזה עוסק בכמה הגוף המפעיל ישלם.

<רן רידניק: הגוף המפעיל משלם על ההשתתפות עצמה.

<רן רידניק: בעולם הזה יש צורך ליצור איזו אבחנה בשלוש הרמות שתיארתי קודם.

<רן רידניק: כיום זה 25% לכולם.

אריאל אטיאס: 25% מהעלות שמשלמים לו?

<רן רידניק: היום זה קיים רק ברמה אחת, אין היום שירות אזרחי-ביטחוני, אין שירות בחוץ לארץ.

<רן רידניק: אנחנו רוצים ליצור אבחנה בין שירות אזרחי-ביטחוני ושירות אזרחי רגיל, בין משרד ממשלתי ובין גוף שהוא לא ממשלתי, ובין הארץ לבין חוץ לארץ.

אריאל אטיאס: פה יש את האבחנה מה זה, או רק כתוב שיש אבחנה?

<רן רידניק: שיש אפשרות לעשות אבחנה.

אריאל אטיאס: מי יקבע את האבחנה, השר הממונה?

שלום ג'רבי: אתן לך דוגמה, למשל בחוץ לארץ לא בטוח שאנחנו נשלם.

שלום ג'רבי: יכול להיות שהקהילה שלוקחת את המתנדבים בחוץ לארץ היא תשלם בגינם.

אריאל אטיאס: תצטרך לעשות המרת מטבע לפני שאתה משלם.

<רן רידניק: היום זה כבר נקבע בהסכם.

<רן רידניק: בכל מקרה, אנחנו חשבנו שלא צריך חקיקה בכלל מכיוון שזה נסגר בהסכם בין הגופים השונים.

אריאל אטיאס: כשאתה אומר שהם ישלמו, זה עד 25% או יש כאלה שתרצה שישלמו יותר מ-25%?

<רן רידניק: כיום זה 25%.

אריאל אטיאס: אתה מתכוון שזה יהיה יותר מ-25%?

<רן רידניק: אנחנו מבקשים שיהיה מנעד ויהיה שינוי על-פי שלושת הצירים האלה.

אריאל אטיאס: מה המקסימום?

אריאל אטיאס: תענה על השאלה שלי.

<רן רידניק: אני לא יודע.

<רן רידניק: אמרנו כרגע שצריך להיות מנעד באופן סביר, לא יהיה אפס או 100%, אבל כן נכון לערוך תיעדוף.

אריאל אטיאס: אם תכתבו "ולא יעלה על 25%" – תעשו בפנים מה שאתם רוצים.

<רן רידניק: זה לא האמירה שלנו.

אריאל אטיאס: אתה יודע מה המשמעות.

אריאל אטיאס: מחר בבוקר תגיד, לצורך העניין לזק"א: אתם תשלמו 50% מן העלות.

אריאל אטיאס: אז נטרלת אותם בדרך החוצה.

אריאל אטיאס: אתה מבין?

<רן רידניק: כרגע תיארתי שאין- - -

אריאל אטיאס: גם אני מתאר.

אריאל אטיאס: מאחר ואני מכיר את השיטה, איך היא עובדת דקה אחרי שאתם מקבלים את הסמכות ביד, אז כפי שאתם רוצים לתחם את זה גם אני רוצה לתחם את זה מלמעלה ומלמטה.

אריאל אטיאס: הרי למה אמרו שמשלמים 25%?

<רן רידניק: יש כאן עניין של סבירות.

<רן רידניק: צריך כאן את משרד המשפטים שיאשר שזה קביל מבחינה משפטית והם בשם השוויון בטח לא יתנו לי, ככל שהייתי רוצה, לעשות הפרדות.

<רן רידניק: בכל מקרה, כבר נאמר כאן במפורש שאין יכולת להבחין בין גוף פרטי כזה לגוף פרטי אחר.

אריאל אטיאס: הבנתי את זה.

אריאל אטיאס: אני מבין מהר, האמן לי.

אריאל אטיאס: גם מה שלא אמרת הבנתי.

אריאל אטיאס: אני שואל לאן אתה חותר במקסימום.

אריאל אטיאס: אתה יכול להגיד לי כנציג משרד האוצר למה אתה חותר במקסימום?

אריאל אטיאס: בואו נחתוך את זה עכשיו.

אריאל אטיאס: הרי כל היום כותבים פה מספרים – 100 מתנדבים, 50 מתנדבים.

אריאל אטיאס: תגיד עד לאן אתה רוצה להגיע בהשתתפות של הגוף המפעיל.

עפר שלח: אני מניח שתהיה לזה רצפה.

עפר שלח: בואו נקבע לזה רצפה.

אריאל אטיאס: תקבע תקרה.

אריאל אטיאס: ברצפה תעשה מה שאתה רוצה, אבל תקבע תקרה.

איילת שקד: למה צריך את זה בכלל?

אריאל אטיאס: אני לא צריך את זה.

אריאל אטיאס: אם הם יעשו את זה, שלא יהיה מצב שמשרד האוצר יחליט למשל שאיזה גוף שהוא לא אוהב אותו ישלם 50% מן העלות או 70% מן העלות.

אריאל אטיאס: אין כאן תקרה.

<איה דביר: אין אפשרות כזאת.

<איה דביר: הסיכון הזה לא קיים.

אריאל אטיאס: לפי קטגוריה, לא לפי גוף.

<איה דביר: החלוקה תהיה לפי קטגוריות ולא תוכל להיות התייחסות לגוף מסוים.

<איה דביר: אמות המידה יהיו שוויוניות, יבחינו בין גופים פנים-ממשלתיים לחוץ-ממשלתיים.

<איה דביר: המכשיר הזה יאפשר רק לנווט.

איילת שקד: רן רידניק, אני לא מבינה.

איילת שקד: אני נגד.

<רן רידניק: היום כל הגופים משתתפים ב-25%.

<רן רידניק: המטרה בהצעה הזאת לאפשר לעשות דיפרנציאציה.

איילת שקד: אבל למה משרד האוצר יערוך את הדיפרנציאציה הזאת?

<רן רידניק: באישור של היועץ המשפטי לממשלה ובהסכמה של המינהלת.

<מירי פרנקל-שור: זה יכול להביא למצב שגופים מפעילים יחליטו בסופו של דבר – אם אני מבינה נכון – שהם לא רוצים לקלוט אנשים לשירות האזרחי ואז אנחנו מגיעים לליבה, לא יהיו מספיק מקומות שירות, לא תהיה עמידה ביעדים, ואם לא תהיה עמידה ביעדים יש לזה השלכות.

<רן רידניק: זה מתחבר לכאן.

<רן רידניק: אני חושב שדווקא הוכחנו רצון טוב בכל עולם ההסדר שמוצג כאן, הן מבחינת הסיכום שביקשנו והגענו אליו, הן מבחינת התקנים שאמרנו שנממן, הן מבחינת כל מדיניות הממשלה, שאומרת שכל מטרתנו היא להגיע ליעדים.

<רן רידניק: זה אמירה שנאמרה לכאן ולכאן ואני חושב שעומדים בה.

אריאל אטיאס: אפשר לכתוב "שלא יעלה על 25%" בכל מקרה ואז אם רוצים שיורידו כצ'ופר למישהו מתחת ל-25%.

אריאל אטיאס: הוא רוצה לאפשר לקבל השתתפות של יותר מ-25%.

<רן רידניק: רצינו ליצור את הדיפרנציאציה, שממילא התכוונו לעשות.

<רן רידניק: רק היתה אמירה משפטית, שצריך לעשות את זה בחקיקה כדי שיהיה יסוד משפטי איתן.

<מירי פרנקל-שור: מה הקריטריונים שעל-פיהם יחליטו?

<מירי פרנקל-שור: מה שיקול הדעת?

אריאל אטיאס: אין קריטריונים.

אריאל אטיאס: הם רוצים להחליט.

<מירי פרנקל-שור: זה לא פשוט מכיוון שזה יורד לשורש העמידה ביעדים.

<מירי פרנקל-שור: צריך להיזהר מאוד בהגבלה כזאת.

<איה דביר: ראשית, נכון.

<איה דביר: ברור שזה קשור לעמידה ביעדים.

<מירי פרנקל-שור: זאת אמירה שצריך להבין מה המשמעות שלה, מה הקריטריונים, מה שיקול הדעת, וזה צריך להיקבע כאן.

<מירי פרנקל-שור: זה חייב להיות הסדר הרבה יותר שלם.

<איה דביר: בתוך הסעיף המוצע התייחסנו גם לשאלה מה יהיו אמות המידה שיקבעו – זה אופי השירות, האוכלוסייה שלה הוא ניתן, האם זה קהילתי או ציבורי, סוג המסלול, מקום ביצוע השירות.

<איה דביר: כל אלה הם אמות מידה שלפיהן אפשר יהיה לנתב את הקטגוריות.

<מירי פרנקל-שור: זה לא הסדר שלם.

<איה דביר: השאלה העקרונית היא האם האמירה, שרוצים לייצר קטגוריות של רמת מימון שונה בין גוף שהוא פרטי או גוף שנותן שירות לציבור מסוים או לציבור רחב, האם האמירה הזאת לא לגיטימית.

<מירי פרנקל-שור: אני לא יודעת.

<איה דביר: לדעתנו אין שום מניעה לקבוע אמות מידה, ובלבד שהן שוויוניות והן לא מסכלות את תכלית החוק הזה.

<מירי פרנקל-שור: השאלה היא אם אין לכך השפעה על עמידה ביעדים.

<מירי פרנקל-שור: באמת צריך לבחון.

<מירי פרנקל-שור: צריך להיזהר כאן.

<איה דביר: אגב, אם אתם רוצים לנתב דווקא למסלול של המשרד לביטחון פנים, לדוגמה, בוודאי זה ישפיע ויעזור לזה.

<איה דביר: זה יאפשר להשתמש במכשיר כלכלי.

עפר שלח: צריכה להיות להם אפשרות לעשות דיפרנציאציה כי השירות כל-כך רחב.

עפר שלח: יש שירות שאנחנו יותר מעוניינים בו מאשר בשירות אחר.

עפר שלח: אני בעד הרעיון של חבר הכנסת אטיאס, שתהיה לזה רצפה או תקרה, לא חשוב אם מסתכלים על זה מהצד הזה או מהצד האחר, שבסופו של דבר לא תאפשר "לסגור את הברז" לארגונים מסוימים.

עפר שלח: שירות במשרד לביטחון פנים הוא בסוף שירות שאנחנו יותר מעוניינים בו מאשר שירות בעמותה באיזה מקום.

עפר שלח: אנחנו צריכים לאפשר את הדבר הזה, והדרך של המדינה לאפשר את זה היא באמצעות תקצוב.

עפר שלח: אם אנחנו קובעים לזה תקרה אז אנחנו במצב טוב.

<מירי פרנקל-שור: צריכה להיות אמירה עקרונית בחוק ולא להשאיר את הכול ערטילאי.

<איה דביר: הסכמנו לזה.

<מירי פרנקל-שור: צריך להיזהר מההסכם.

<מירי פרנקל-שור: העקרונות חייבים להיקבע בחקיקה, ובהתאם לעקרונות שייקבעו בחקיקה אפשר יהיה להתקשר בהסכם.

<איה דביר: הם מופיעים פה, יש פה נוסח של עקרונות.

איילת שקד: מי ניסח את הרוויזיה הזאת, משרד האוצר?

<איה דביר: אנחנו קיבלנו להערות את הנוסח.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, מה שקורה ברוויזיה של חבר הכנסת עפר שלח הוא דבר פשוט מאוד.

משה גפני: אמנם זה רוויזיה, אבל זה הסתייגות, כי אם הרוויזיה תתקבל הוא ירצה להעביר את זה.

משה גפני: אני מכיר את זה מחקיקה קודמת.

משה גפני: מדברים פה על חוק רחב מאוד, מפורט לחלוטין, עם הרבה מאוד דיונים, מי נמצא בתוך השירות האזרחי, מי נמצא בשירות האזרחי-ביטחוני.

משה גפני: המחוקק קובע.

משה גפני: כאשר תהיה הצבעה בסוף המחוקק יקבע מה יהיה.

משה גפני: איך מטרפדים את החוק הזה?

משה גפני: בא משרד האוצר, שניסח את זה.

משה גפני: הוא אומר: אחרי שהמחוקק אמר את דברו אני יודע את מי להוציא.

משה גפני: איך אני אוציא?

משה גפני: הרי החוק קבע.

משה גפני: אם הרוויזיה הזאת וההסתייגות הזאת תתקבל יהיה סעיף בחוק לגבי הגוף המפעיל.

משה גפני: יכולים להיות גופים, ויהיו גופים כאלה, שלא מתוקצבים, או גופים שאין להם את הכסף.

משה גפני: הוא יגיד: אני דורש שיהיה מימון של הגוף המפעיל.

משה גפני: נכון שהוא בפנים על-פי החוק, נכון שאנשים רוצים ללכת לשם ונכון שזה מעמיד את הכול ביעדי הגיוס, אבל שישלמו 80%-90%.

משה גפני: המשמעות של העניין, שזה יצא החוצה.

משה גפני: שלא תהיה טעות.

עפר שלח: השאלה איך אתם קוראים לזה.

עפר שלח: זה תמריץ חיובי.

משה גפני: זה בדיוק העניין, זה לא תמריץ.

עפר שלח: את נותנת לו אפשרות לתת תמריץ חיובי למי שיותר מעניין אותך.

איילת שקד: או שנצביע עכשיו, או שנדחה את ההצבעה לפעם אחרת.

איילת שקד: אני לא מתכוונת לתמוך בזה.

איילת שקד: מה שהכנסת לכאן הוא דבר ענק.

משה גפני: מאוד יפה מה שהכנסת.

אריאל אטיאס: תצביעי עכשיו.

אריאל אטיאס: מה שהכנסתם הוא שליטה שלכם בכל העסק.

משה גפני: למזלנו יש מי שמכירים את הדברים האלה.

משה גפני: אתם פשוט מוציאים כמה גופים על-פי ההחלטה הזאת.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: במקום להתנגד ולהגיד: אלה הגופים שנמצאים, אתם אומרים: ישלמו את הכסף.

איילת שקד: אחרי שהם לקחו גם את כל הדירקטורים.

אלעזר שטרן: איילת שקד, אגיד לך איפה הבעיה שלי.

אלעזר שטרן: אל"ף, אני חושב שצריך באמת להיות הפרש.

אלעזר שטרן: בי"ת, עוד לפני מה שחבר הכנסת גפני אומר, גם בצבא יש הבדלים.

אלעזר שטרן: שיקבעו שלוש רמות.

אלעזר שטרן: רוצים לקבוע ארבע רמות.

אלעזר שטרן: אי אפשר להשאיר את זה כך פתוח לגמרי.

אלעזר שטרן: אם בצבא היינו אומרים גם כן: כל אחד לפי התפקיד שלו, בסדר, אבל אם במערכת שלא מגבילה- - -

איילת שקד: אפשר לקבוע רמה לשירות אזרחי, לגוף של שירות אזרחי-ביטחוני, לגוף של רשות ציבורית ולגוף פרטי, שלוש רמות.

איילת שקד: אבל עכשיו זה פרוץ.

<יואב ארבל: זה לא דמי כלכלה.

אריאל אטיאס: עכשיו משרד האוצר יקבע מי יהיה איפה.

איילת שקד: אתם רוצים שנצביע על הרוויזיה הזאת?

<רן רידניק: גם בארץ ובחוץ לארץ.

<רן רידניק: זה ארבע רמות.

איילת שקד: אבל לא זה מה שכתוב ברוויזיה שהגשת.

אריאל אטיאס: זה רוויזיה שבה אתה לא מגביל את עצמך, אין לך תקרה.

אריאל אטיאס: המשמעות היא שאתה יכול להחליט לווסת מי הולך לאן וכמה, דרך הכסף.

אריאל אטיאס: החוק לא אמר שמשרד האוצר יקבע, זה הכול.

איילת שקד: רן רידניק, תנסח את זה מחדש ונדבר על זה בהמשך, כי עכשיו זה לא יעבור.

אריאל אטיאס: אני מציע שתערכי הצבעה ונגמור עם הדבר הזה.

משה גפני: כל הדבר הזה ממש לא נכון.

משה גפני: המינהלת צריכה להחליט על כך באישור השר ובאישור הוועדה.

משה גפני: לעוד אילו רזולוציות הולכים להיכנס?

משה גפני: זה מצחיק.

משה גפני: זה לא חקיקה.

משה גפני: אתם הופכים את זה לפארסה.

<רן רידניק: אשלח נוסח על-פי מה שנאמר כאן.

משה גפני: לא, מה פתאום, לא דנים יותר על הצעת החוק הזאת, מצביעים היום ומסיימים.

משה גפני: זה פארסה, זה לא חוק.

איילת שקד: לא אצביע על הרוויזיה הזאת כעת.

משה גפני: למה את לא מצביעה על הרוויזיה?

אריאל אטיאס: כי אם היא תצביע עכשיו זה ייפול.

איילת שקד: עכשיו זה נופל.

משה גפני: שייפול.

איילת שקד: אני נותנת לו אפשרות.

משה גפני: אבל זה לא הוגן.

משה גפני: את אומרת לנו: תבואו, תצביעו, אני רוצה לסיים.

משה גפני: אמרת שאת רוצה לסיים היום.

איילת שקד: אני נותנת לו הזדמנות להגיש רוויזיה נורמלית יותר.

משה גפני: עם כל הכבוד, זה לא בסדר.

משה גפני: אמרת שאת הולכת מחר לנטיעות.

משה גפני: אמרת או לא אמרת?

איילת שקד: אם נסיים היום אולי נצביע על זה בסוף.

אריאל אטיאס: עד שהם יגמרו להכין משהו חדש.

איילת שקד: בסעיף 15 היתה שאלה האם הרשות תהיה יחידת סמך או לא.

איילת שקד: מה עם יחידת הסמך?

<בישארה אלי פראן: נציב שירות המדינה כבר אישר.

איילת שקד: יופי.

איילת שקד: על סעיף 15 לא הצבענו בישיבה הקודמת כי רצינו לדעת אם נציבות שירות המדינה מתקדמת בעניין יחידת הסמך.

איילת שקד: כרגע הנציבות והמינהלת עדכנו שהם אושרו כיחידת סמך.

איילת שקד: הסיבה שלא הצבענו בישיבה הקודמת, כי רצינו אולי להוסיף שזה יהיה יחידת סמך, אבל אין צורך, הורדנו את זה.

איילת שקד: מי בעד סעיף 15 כלשונו בהצעת החוק?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – רוב

איילת שקד: סעיף 15 נתקבל.

איילת שקד: סעיף 15 אושר.

איילת שקד: אני מדלגת כעת לסעיף 20, שעוסק בכבודה ושילובה ומעמדה של האישה.

משה גפני: פשוט לא להאמין.

איילת שקד: אמרנו שנוריד את המילה "כבודה".

איילת שקד: אני רציתי להוריד את הסעיף.

איילת שקד: פניתי לשרה לבנת והן מתעקשות שזה יישאר.

אריאל אטיאס: מה המעמד שלה פה בוועדה?

איילת שקד: הסעיף הזה יהיה גם כך בחוק שירות ביטחון.

איילת שקד: חשבתי שבחוק שירות אזרחי אין בו צורך אך מכיוון שחבר הכנסת אטיאס הכניס סעיף שמדבר על שמירת אורח חייו של המשרת החרדי אפשר להכניס גם את הסעיף הזה.

מאיר פרוש: אם כתוב "לא ייפגע כבודה ומעמדה של האישה" אני מבקש סעיף נוסף.

איילת שקד: זאת ההסתייגות שלך?

מאיר פרוש: לא, אחד על אחד: אם אסור לפגוע באישה גם אסור לפגוע בגבר.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, עם כל הכבוד, אתם הופכים עכשיו לקרקס את כל העניין הזה.

משה גפני: אני רוצה לדבר אתכם בהווה.

משה גפני: על-פי החוק הזה, ואותו דבר בחוק שירות ביטחון, אם ירצו למנות אישה למפקדת בסיס תל נוף, ולא יהיה את הסעיף הזה בחוק, ימנו או לא ימנו?

איילת שקד: ימנו.

משה גפני: ימנו.

משה גפני: כאשר לא יהיה הסעיף בחוק, האם יושיבו אישה ב"שחר כחול" ליד גבר חרדי, שניהם יעבדו באותה מתכונת ובאותו מקום?

איילת שקד: לא.

משה גפני: בשביל מה החוק הזה?

משה גפני: כדי שיתקיפו אותנו ויגידו: אתם רואים, רוצים לחלל אתכם?

משה גפני: אתם פשוט לא נורמליים.

משה גפני: תעשו מה שאתם רוצים.

משה גפני: אתם פשוט מעמידים אותנו במצב שכולנו נצטרך לצאת.

משה גפני: בשביל מה?

משה גפני: לימור לבנת רוצה.

משה גפני: גם אני רוצה הרבה דברים.

משה גפני: את נותנת לי?

איילת שקד: אבל יש את הסעיף ששומר על אורח חייו של החרדי.

משה גפני: אני לא רוצה סעיף על שמירת אורח חיים, לא רוצה כלום.

איילת שקד: אבל יש.

מאיר פרוש: לא צריך אותו.

משה גפני: לשם מה צריך את זה פה?

משה גפני: אתם לא נורמליים.

משה גפני: אתם רוצים מלחמת תרבות – בואו נעשה מלחמת תרבות.

אלעזר שטרן: חבר הכנסת גפני אומר שאם אין את הסעיף הזה אז אין מלחמת תרבות.

משה גפני: לא כך אמרתי.

עפר שלח: אל תיקח את זכותו למלחמת תרבות.

משה גפני: איילת שקד, זה פשוט לא לעניין.

איילת שקד: אם אתה לא תעשה מזה סיפור אז אף אחד לא יעשה מזה סיפור.

משה גפני: אני אעשה, ועוד איך אעשה.

משה גפני: אגיד את מה שאתם מתכוונים.

משה גפני: למה זה נועד?

מאיר פרוש: אם את אומרת שלימור לבנת עושה עסק מזה, את הלכת ללימור לבנת כי חשבת שהיא לא תתעקש.

אריאל אטיאס: תגיד לי, לך יש פריימריז?

אריאל אטיאס: אין לך פריימריז.

אריאל אטיאס: ללימוד לבנת יש פריימריז.

אריאל אטיאס: על הגב שלנו.

אריאל אטיאס: מה המעמד שלה פה בוועדה בכלל?

משה גפני: זה פשוט לא יאומן.

משה גפני: מה זה "מעמדה של האישה בשירות האזרחי"?

משה גפני: מה הכוונה?

משה גפני: תגידו.

משה גפני: זה חקיקה ראשית.

משה גפני: איזה כבודה של האישה?

משה גפני: מה אתם עושים צחוק?

עפר שלח: הורדנו את המילה "כבודה".

משה גפני: כל הסעיף הזה.

משה גפני: לא אכפת לי מה כתוב.

אריאל אטיאס: למה הורדנו את המילה "כבודה", כדי שלא תיעלב?

מאיר פרוש: כי "כבודה" זה דבר בלתי ניתן להגדרה.

אריאל אטיאס: שמא היא תיעלב?

משה גפני: הסעיף הזה ניתן להגדרה אבל "כבודה" לא ניתן להגדרה?

אריאל אטיאס: ו"מעמד" אפשר להגדיר?

אריאל אטיאס: מה זה "מעמד"?

משה גפני: אתם הופכים את זה לצחוק.

אלעזר שטרן: אני חושב שחבר הכנסת גפני מגזים.

משה גפני: אבל מה שהכי יפה, שיוצא שאנחנו נגד הנשים.

אלעזר שטרן: אם באמת הלכנו עם ההצעה של חבר הכנסת אטיאס- - -

איילת שקד: אני מצביעה על סעיף 20: "לא ייפגע מעמדה או שילובה של אישה.

איילת שקד: ..".

איילת שקד: הורדנו את המילה "כבודה".

אריאל אטיאס: זאת אומרת שלא צריך לכבד אותה, זה המשמעות.

משה גפני: לשם מה להצביע על זה?

משה גפני: יאללה, תורידו את זה.

משה גפני: אתם עושים צחוק.

איילת שקד: יש הסתייגות של חבר הכנסת פרוש.

מאיר פרוש: באותו נוסח שיש לגבי אישה, הרי חייבים לשמור על כבודה של השרה לבנת, אני מבקש שיתווסף גם סעיף שיאמר: "לא ייפגע מעמדו או שילובו של גבר אשר אין תורתו אמנותו בשל שירותם של משרתות בשירות אזרחי לפי חוק זה".

מאיר פרוש: שלא תהיה שום סיבה להגיד שהוא הדיר נשים, פגע בנשים, במעמד שלהן, בשילוב שלהן, שלא יהיה מצב כזה.

מאיר פרוש: אם אני צריך עוד פעם לדקלם את כל העניין, איך זה עובד, אני יכול להסביר שאצלנו זה ממש לא פגיעה באישה אם לא מדברים איתה.

איילת שקד: אתה לא צריך לדבר על זה.

איילת שקד: אף אחד לא יידע על זה.

משה גפני: אדבר על זה.

משה גפני: את היושבת-ראש, האמיני לי, אני אומר לך באמת בידידות הכי גדולה שיכולה להיות, אסור לך להביא את זה להצבעה.

משה גפני: אם את רוצה שהחוק שלך יהיה חוק – זה מטרפד אותו.

משה גפני: הסעיף הזה אין לו שום ערך, הוא לא מעשי לגבי כלום, הוא לא משרת דבר וחצי דבר.

איילת שקד: אבל ברגע שהכנסנו שמירה על אורח חייו- - -

משה גפני: לא צריך את זה.

איילת שקד: אבל הכנסנו.

איילת שקד: אז הכנסנו גם וגם.

מאיר פרוש: הרי שאלנו שאלה משפטית.

מאיר פרוש: תבוא אישה, תבוא חיילת ותאמר:

מאיר פרוש: כאשר נכנסתי לחדר האוכל החייל הזה ביקש ממני שאצא ולא רציתי לצאת והוא פגע בי.

מאיר פרוש: מה יהיה אז?

מאיר פרוש: הוא פגע במעמדה של האישה או לא?

איילת שקד: חבר הכנסת פרוש, אני חושבת שבשטח גם מפקדים וגם מנהלים בשירות האזרחי יפעילו שיקול דעת ורגישות ויידעו לפעול כיאות.

משה גפני: אז בשביל מה צריך את הסעיף הזה?

משה גפני: יש כאן כתב של "יתד נאמן"?

משה גפני: אני רוצה לדבר אתו.

איילת שקד: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חבר הכנסת פרוש.

משה גפני: אני מציע לא להצביע על זה, באמת.

איילת שקד: אין ברירה.

איילת שקד: תגיש רוויזיה.

משה גפני: מה "אין ברירה"?

משה גפני: אני נגד הצעת החוק.

משה גפני: את יודעת מה, תכניסי את הסעיף הזה, בסדר.

איילת שקד: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חבר הכנסת פרוש.

מאיר פרוש: אבל גברת מירי פרנקל-שור לא אמרה לי מה יקרה אם חייל שמשרת בבסיס אמר לחיילת שהוא מבקש שכאשר הוא יושב בשולחן בחדר האוכל היא לא תסתובב בדל"ת האמות שלו כי אנחנו לא רוצים, אם הוא פגע במעמדה או לא פגע במעמדה.

מאיר פרוש: בטח הוא פגע במעמדה.

<מירי פרנקל-שור: יש כאן נציגים של צה"ל.

איילת שקד: חברים, אני קוראת את ההסתייגות של חבר הכנסת פרוש.

משה גפני: אפשר לדחות את זה?

איילת שקד: לא.

איילת שקד: "לא ייפגע מעמדו או שילובו של גבר אשר אין תורתו אמנותו בשל שירותן של משרתות בשירות אזרחי לפי חוק זה".

איילת שקד: מי בעד ההסתייגות?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – 1

איילת שקד: ההצעה של חבר הכנסת פרוש לסעיף 20 נדחתה.

איילת שקד: ההסתייגות לא נתקבלה.

מאיר פרוש: אני מבקש רוויזיה.

איילת שקד: נצביע על סעיף 20, בלי המילה "כבודה": "לא ייפגע מעמדה או שילובה של אישה, בשל שירותם של משרתים בשירות אזרחי לפי חוק זה".

<מירי פרנקל-שור: אם יש רוויזיה על הסעיף אי אפשר להצביע עליו.

משה גפני: גברתי היועצת המשפטית, אחרי שלא התקבלה החלטה לגבי ההצעה של חבר הכנסת פרוש אי אפשר להצביע על הסעיף, בשל שתי סיבות.

משה גפני: אל"ף, בגלל התקנון.

משה גפני: בי"ת, כי זה נגד החוק.

איילת שקד: חבר הכנסת גפני, לא מצביעים על הסעיף כי הגשתם רוויזיה.

משה גפני: אני יכול לדבר אתך אחרי זה?

איילת שקד: כן.

אלעזר שטרן: אנחנו לא יכולים להסתפק במילה "שילובה"?

איילת שקד: מבחינתי כן.

אריאל אטיאס: צריך להתייעץ עם לימור לבנת קודם.

אלעזר שטרן: זה נראה לי הכי הגיוני ואני הכי שלם עם זה.

אלעזר שטרן: אני לא יודע מה זה "מעמדה".

איילת שקד: אולי נאמר "לא ייפגע שילובה של אישה.

איילת שקד: ..".

איילת שקד: באמת לא צריכה להיות לכם בעיה עם זה.

משה גפני: אתם עושים טעות.

משה גפני: הסעיף הזה, למה הוא קיים?

משה גפני: סתם.

עפר שלח: בואו נתקדם הלאה.

מאיר פרוש: אצטרך לומר לכל מי שיחשוב על רעיון של גיוס: ראה, אתה עלול להיתקל בבעיה, שאם אתה תרצה להתנהל לפי אורח החיים שחינכו אותך אין לך מה ללכת לשם כי בסופו של דבר תשב בכלא בשל כך שפגעת בחיילת.

מאיר פרוש: ישאלו אותי.

מאיר פרוש: מבלי להתסיס, מבלי לפגוע.

איילת שקד: חבר הכנסת פרוש, אם נכתוב "לא ייפגע שילובה של האישה" זה ממש לא מה שאתה אומר.

משה גפני: זה אותו דבר.

אלעזר שטרן: אתם טועים, זה לא אותו דבר.

משה גפני: לשם מה צריך את זה?

מאיר פרוש: אם אנחנו חשובים בעיניכם אז שאלתי קודם שאלות משפטיות ואת דילגת על זה, אז עכשיו פתאום מדובר על "שילובה"?

מאיר פרוש: אני צריך לשמוע ייעוץ משפטי ולהתעניין, נחקור ונבדוק.

איילת שקד: בסדר, הגשת רוויזיה.

משה גפני: רגע, היה כתוב בפרוטוקול שאני תומך בסעיף הזה?

משה גפני: אני תומך בסעיף הזה של שילובן וכבודן של נשים כדי שאוכל להגיד לכל החרדים לא להתגייס, אני תומך שיהיה את הסעיף הזה.

אלעזר שטרן: מה זה משנה אם חבר הכנסת גפני תומך או לא.

אלעזר שטרן: אין לו זכות הצבעה פה.

איילת שקד: אנחנו חוזרים לסעיף 18א.

איילת שקד: אנחנו רוצים להסביר את סעיף 18א.

<הילה ארליך: אנחנו ביקשנו בסמכויות פיקוח בהתאם לחוק הזה לגרום למצב שלא ייחשף מידע ביטחוני רגיש במתקנים של מערכת הביטחון שבהם יבוצע שירות אזרחי-ביטחוני.

<הילה ארליך: הכנסנו נוסח של סעיף סטנדרטי שמופיע בהרבה מאוד דברי חקיקה, שקובע שסמכות פקח תוגבל באופן שהוא לא יהיה זכאי לקבל כל מסמך שיש בו מידע מסווג ולא יוכל להיכנס לכל מתקן אלא באישורים מראש.

<הילה ארליך: זה סעיף סטנדרטי שקיים בדברי חקיקה רבים.

איילת שקד: בסדר.

איילת שקד: אנחנו קוראים את הסעיף ומצביעים עליו.

<עידו בן יצחק: אני קורא את הסעיפים שנצבעו בצהוב, אלה התוספות שהשתנו ביחס לנוסח הקודם.

אריאל אטיאס: מה זה "מפקח"?

<עידו בן יצחק: אלה מפקחים של הרשות.

שלום ג'רבי: אין לנו בעיה עם זה.

איילת שקד: מי בעד סעיף 18א?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – רוב

איילת שקד: סעיף 18א נתקבל.

איילת שקד: הסעיף אושר.

איילת שקד: עכשיו נשארו לנו שני דברים אחרונים: התוספות וסעיפים 25 ו-25א.

מאיר פרוש: בעמוד 16 צריך גם לקרוא את ההגדרה "גוף ביטחוני".

<עידו בן יצחק: זה תוספת טכנית.

איילת שקד: הצבענו על זה.

איילת שקד: נשאר לנו רק סעיפים 25 ו-25א על נגזרותיהם והתוספות.

איילת שקד: נצביע כעת על התוספות כי כבר עברנו על זה, הכול בסדר.

איילת שקד: התוספת מופיעה בעמוד 28.

איילת שקד: אם אתם זוכרים, הורדנו בוועדה את ימי החופשה.

<עידו בן יצחק: אבל הוועדה לא קבעה מספר מדויק.

<עידו בן יצחק: צריך להכריע בזה.

<עידו בן יצחק: ויש הסתייגות.

איילת שקד: דנו על תנאי השירות כבר כמה פעמים.

איילת שקד: אני קוראת את ההסתייגויות.

איילת שקד: בסעיף קטן 4(א) כתוב: "משרת בשירות אזרחי יהיה זכאי להפסקה בת חצי שעה במהלך יום שירות".

איילת שקד: חבר הכנסת פרוש מציע, שבסופו יבוא: "בנוסף לזמני התפילה שיינתנו לאלה המשרתים שמתנהלים לפי אורח חיים דתי".

איילת שקד: מה קורה עם עובד דתי?

שלום ג'רבי: יש לו זמן להתפלל.

<איה דביר: בחוק שעות עבודה ומנוחה יש התייחסות לעובדים דתיים.

<איה דביר: אני יכולה לבדוק את זה.

איילת שקד: זה קיים בחוק שעות עבודה ומנוחה.

עפר שלח: השאלה מה קורה בפרקטיקה.

שלום ג'רבי: בפרקטיקה יש מנחה או ערבית והוא מתפלל.

שלום ג'רבי: אני לא מכיר משהו אחר.

מאיר פרוש: אבל אני מכיר מקרים שלא רוצים לאפשר להם להתפלל.

אריאל אטיאס: כשאתה אומר שהוא מתפלל, זה בתוך הזמן שלו, אתה לא מקזז לו את זה מזמן ההפסקה.

<קריאה: בשח"ר זה קיים.

שלום ג'רבי: כמו כל עובד מדינה, אגב.

אלעזר שטרן: זה נכנס אולי לתוך הנוסח של- - -

איילת שקד: זה כמו עובד מדינה, אין הבדל.

איילת שקד: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת פרוש?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – פה אחד

איילת שקד: הצעתו של חבר הכנסת פרוש התקבלה פה אחד.

איילת שקד: ההסתייגות של חבר הכנסת עמר בר-לב לסעיף קטן 4(ג) בתוספת.

איילת שקד: הסעיף קובע: "בגוף מפעיל הפועל במשמרות, משרת בשירות אזרחי לא ישרת בלילה יותר משבוע אחד בתוך שלושה שבועות".

איילת שקד: עמר בר-לב מבקש שהנוסח יהיה: "משרת בשירות אזרחי לא ישרת בלילה יותר משבועיים בתוך ארבעה שבועות".

עמר בר-לב: החוק הזה יגביל הרבה אפשרויות העסקה.

עמר בר-לב: יכול להיות בהחלט שחלק מן האנשים יהיו מוכנים ומעוניינים לעבוד בלילות וגם חלק מן הגופים יהיו מעוניינים, או לפחות במשמרות.

עמר בר-לב: לכן שבוע אחד מתוך שלושה זה בעייתי.

<איה דביר: אני יכולה להסביר את השורש של הסעיף.

עמר בר-לב: לכן הצעתי שזה יהיה "לא ישרת בלילה יותר משבועיים בתוך ארבעה שבועות".

עמר בר-לב: זה יאפשר לו לפחות חצי מן הזמן לעבוד בלילות.

שלום ג'רבי: אמרתי שאני בעד.

שלום ג'רבי: אמרו לי שאני לא בסדר, אסור לי להגיד שאני בעד.

משה גפני: אם משרד המשפטים אומר שאתה לא בסדר אז אתה יכול להיות שמח.

<איה דביר: אני אומרת שאתה בעד הנוסח המקורי.

שלום ג'רבי: אני בעד לתת אפשרות בשירות האזרחי לעבוד שבועיים בלילות, אבל אני חוזר בי, כי אסור לי.

משה גפני: עם כל הכבוד, אתה גם גוף ממשלתי ואתה כפוף למשרד המשפטים.

איילת שקד: עמר בר-לב, ההסתייגות שלך אומרת שהוא יכול חצי מן הזמן לשרת בלילה?

<איה דביר: אני רוצה להסביר למה לדעתנו זה שגוי.

איילת שקד: למה?

איילת שקד: זה דווקא נשמע הגיוני.

<איה דביר: הסעיף הזה מועתק מחוק שעות עבודה ומנוחה.

<איה דביר: ההנחה היא שכל השירות האזרחי עובד צמוד לשוק העבודה.

<איה דביר: אנחנו לא רוצים שהם יחליפו כוח אדם.

<איה דביר: כאשר אנחנו נותנים למשרת בשירות אזרחי לעשות מה שלעובד אסור לעשות התוצאה היא שהוא מחליף כוח אדם.

<איה דביר: זה מסכל את ההוראה העקרונית, שלא תהיה החלפה של כוח אדם.

<איה דביר: אתה רק מגדיל את התמריץ של כל הגופים המפעילים לקלוט את האנשים האלה, שמאפשרים להם הסדרי העסקה הרבה יותר קלים.

<איה דביר: זה בסוף פוגע בשירות.

אריאל אטיאס: אני מסכים אתך במדויק.

אריאל אטיאס: כל הכבוד, אמרת עמדה נכוחה.

אריאל אטיאס: למה?

אריאל אטיאס: למרות שזה חרדים, היא אומרת:

אריאל אטיאס: אנחנו רוצים שהם יהיו במעמד שווה כמו כולם.

אריאל אטיאס: הרב גפני, גם אם היית חילוני היית מסכים עם זה.

אריאל אטיאס: זה אמיתי לגמרי.

אריאל אטיאס: היא מדברת אתך עכשיו כמו עופר עיני.

אריאל אטיאס: היא אומרת לך: אני לא רוצה שיהיה מעמד מפלה לרעה את החרדים, שהם יהיו שוק עבדים.

אריאל אטיאס: זה מה שהיא אומרת.

עמר בר-לב: אתה משווה את זה לשירות הצבאי.

עמר בר-לב: אבל בשירות הצבאי אתה יכול להיות 24 שעות ברציפות.

<איה דביר: בצמוד לשוק העבודה.

עמר בר-לב: השירות האזרחי לא בא להחליף שירות לאומי בהתנדבות.

עמר בר-לב: הוא בא להיות תחליף לשירות צבאי.

עמר בר-לב: שמענו כאן מהגופים, גופים רבים, שיש להם משמרות לילה.

עמר בר-לב: אנחנו יודעים ממשרד הביטחון שהוא רוצה לצמצם את הימ"לים.

עמר בר-לב: שמענו מגופים אחרים שהם מתנגדים שמשרד הביטחון יצמצם את הימ"לים כי בימ"לים הם עובדים בלילות וכאן הם לא עובדים בלילות.

עמר בר-לב: לכן אני לא מציע להקים את המגבלה הזאת.

משה גפני: אריאל אטיאס, אבל זה נעשה בהסכמה.

אריאל אטיאס: איפה הבעיה?

אריאל אטיאס: מה זה "בהסכמה"?

אריאל אטיאס: אם בסוף אלה יהיו התנאים ואף אחד לא יוכל לבוא, יגידו לך: אנחנו לא מפעילים פחות מזה, אז הוא יבוא בכוח, אין לו ברירה.

משה גפני: אבל עמר בר-לב לא מציע את זה.

שלום ג'רבי: אנחנו לא נאשר הסכם כזה.

עמר בר-לב: זה יפתח עוד אפשרויות, יפתח להם עוד אפשרויות לתעסוקה.

אריאל אטיאס: אני רוצה שתסביר לי איך זה יעבוד.

שלום ג'רבי: המתנדב שמשרת בשירות האזרחי, למשל במשטרה, בלילה יעבוד משמרת מ-22:00 עד 6 בבוקר.

שלום ג'רבי: אני רק מסביר, לא אמרתי שאני תומך.

שלום ג'רבי: הוא יכול לעבוד במשמרת ואחרי כן יכול לישון, ובצהרים לקום וללכת להתפרנס בנוסף.

שלום ג'רבי: זה לא חודש שלם.

עמר בר-לב: זה פשוט ייתן עוד אפשרויות, כולל של פרנסה.

שלום ג'רבי: אי אפשר להתנות את זה.

אריאל אטיאס: ואם תתנו את זה רק בשירות אזרחי-ביטחוני?

<איה דביר: אין לי בעיה שזה לא יחול על שוטרים, כי על שוטרים לא חל חוק שעות עבודה ומנוחה.

אריאל אטיאס: זה לא יחול על השירות האזרחי-ביטחוני, כך נגמור את זה.

<איה דביר: אבל הרעיון הוא שזה יתאים למקום העבודה.

אריאל אטיאס: בסדר, הבנו.

<איה דביר: אולי אפשר להגיד: "בגוף מפעיל שחל על עובדיו חוק שעות עבודה ומנוחה...", ואז זה לא יחול על הגופים שחוק שעות עבודה ומנוחה לא חל עליהם.

אריאל אטיאס: שזה לא יחול על שירות אזרחי-ביטחוני.

<יהודה משי-זהב: אבל מלאך המוות עובד בכל שעות היממה.

איילת שקד: מי בעד ההסתייגות של חברי הכנסת עמר בר-לב ואריאל אטיאס?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – פה אחד

איילת שקד: ההסתייגות נתקבלה.

איילת שקד: בסעיף 1 לתוספת הצענו לצמצם את ימי החופשה.

איילת שקד: אני הצעתי ל-16 ימים.

איילת שקד: התנהל דיון בוועדה כבר לפני חודש, אני כבר לא זוכרת מה היה בדיוק.

איילת שקד: אלעזר שטרן, אתה רוצה 15 ימים?

איילת שקד: למה אתה "מתקטנן"?

אלעזר שטרן: לא אכפת לי.

איילת שקד: אז בסעיף קטן 1(א) יהיו 16 ימי חופשה.

איילת שקד: זאת היתה החלטת הוועדה.

איילת שקד: אני חושבת שרק עמר בר-לב ואני היינו באותו דיון.

איילת שקד: החלטנו על 16 ימי חופשה.

מאיר פרוש: למה בכלל התעסקתם בזה?

עמר בר-לב: כי המינימום במשק הוא 12 ימים, אז קודם כול זה יותר.

אריאל אטיאס: למה ירדתם ל-16 ימים?

אריאל אטיאס: מה הבעיה ב-22 ימים?

איילת שקד: כי זה הרבה יותר מאשר לעובד במשק, שזכאי ל-14 ימי חופשה.

אריאל אטיאס: זה כולל את חול המועד?

אריאל אטיאס: חול המועד זה לא חופשה, זה חגים.

אריאל אטיאס: נכון?

אריאל אטיאס: מה עם ערב יום כיפור, ערב ראש השנה, ערב סוכות, חנוכה.

אריאל אטיאס: לא עובדים?

איילת שקד: בחנוכה בטח עובדים.

שלום ג'רבי: יש 9 ימים שמנויים פה במפורש ולא כוללים אותם, זה חגים ממש, כמו למשל יום העצמאות.

אריאל אטיאס: אבל חול המועד גם לא נחשב, חול המועד זה חג.

שלום ג'רבי: חול המועד זה חצי יום.

אריאל אטיאס: בשירות המדינה – עזוב אותי מהמשטרה, מהשירות הביטחוני – לא עובדים בחול המועד, כל משרדי הממשלה סגורים בחול המועד.

<יואב ארבל: חול המועד נחשב חופשה.

אריאל אטיאס: אבל זה לא נחשב יום חופשה.

שלום ג'רבי: חול המועד זה חצי יום לעובדי מדינה.

עמר בר-לב: הגיע הזמן לייעל את השירות הציבורי.

<בישארה אלי פראן: החופשה בחול המועד – זה הסכמים עם ההסתדרות.

אריאל אטיאס: לעובד מדינה מגיעים 22 ימי חופשה.

אריאל אטיאס: למה אתם מורידים את זה ל-16 פה?

אריאל אטיאס: הוא כמו עובד מדינה.

איילת שקד: כי לעובד במשק יש 14 ימי חופשה.

<מירי פרנקל-שור: ענבל דה פז, כמה ימי חופשה יש לחייל?

<ענבל דה פז: 5 ימים – שבוע – על כל 4 חודשים.

אריאל אטיאס: אם זה חלופה לשירות ביטחוני אז לפחות שלא נגיד שזה יהיה כמוכם בדיוק, אבל בוודאי לא להפוך אותו פתאום לשירות העבודה.

אריאל אטיאס: שניים אוחזים בטלית.

אריאל אטיאס: ..

איילת שקד: זה 15 ימים בשנה.

איילת שקד: אז פה נקבע 16 ימים.

אריאל אטיאס: לא כולל חול המועד.

איילת שקד: מה חול המועד?

איילת שקד: לחיילים יש חול המועד?

איילת שקד: מי בעד קביעת 16 ימי חופשה?

אריאל אטיאס: רגע, מה עם חול המועד?

אריאל אטיאס: לא נחשב?

אריאל אטיאס: זה חשוב מאוד, אני לא אומר את זה סתם.

אריאל אטיאס: תעזבו רגע את הציניות.

אריאל אטיאס: בחול המועד בחברה החרדית לא עובדים ולא עושים שום דבר.

אריאל אטיאס: אם השירות מותאם לחרדים צריך להתייחס לזה.

אריאל אטיאס: אתם רוצים שלא נכתוב את זה פה והם יסדרו את זה אחר-כך, אז הם יסדרו את זה אחר-כך, אבל יש להם סמכות לעשות את זה.

עפר שלח: הוא ייקח את ימי החופשה שלו, מתוך 16 הימים, בין השאר, בחול המועד.

אריאל אטיאס: זה אומר שאין לו ימי חופשה.

משה גפני: היום במשרדי הממשלה לא עובדים בחול המועד.

שלום ג'רבי: אגב, אם המשרד הממשלתי לא עובד אז הוא לא יכול לעבוד.

משה גפני: אבל החופשה מרוכזת.

<מוטי אלמליח: יש חופשה מרוכזת על חשבון ימי החופשה של העובד.

<בישארה אלי פראן: זה הורדה הסכמית.

<בישארה אלי פראן: מורידים להם יומיים וחצי בחול המועד.

אריאל אטיאס: רק תגיד לי – לא חייבים לכתוב כל דבר – האם אתה יודע לגמור את זה אצלך?

שלום ג'רבי: לא.

שלום ג'רבי: היועץ המשפטי אומר לי שלא.

אריאל אטיאס: צריך לכתוב את זה.

אריאל אטיאס: זה לא כולל את חול המועד.

אריאל אטיאס: אני לא מחפש פה לעשות "סיבובים", באמת, זה הכול אמיתי.

אריאל אטיאס: העניין של חול המועד, למשל ערב יום כיפור, ערב ראש השנה, יש אנשים רבים במשק שעובדים אך בחברה החרדית לא עובדים.

אריאל אטיאס: הדבר הזה הוא נכסי צאן ברזל.

אריאל אטיאס: בעיניי זה הרבה יותר חשוב מאשר השורה על הכבוד של האישה, שזה קשקוש.

אריאל אטיאס: מה שאני מדבר עכשיו הוא מהות, זה מסדר את השירות לפי הקהילה.

אריאל אטיאס: זה דבר סביר.

אריאל אטיאס: רוב המדינה בחופשה בחול המועד, רוב משרדי הממשלה בחופשה בחול המועד.

משה גפני: לא רובם אלא כולם.

אריאל אטיאס: לא הגיוני שיגידו לו, כפי שאמר עפר שלח: אתה רוצה בחול המועד להיות עם המשפחה שלך, זה נחשב כחלק מימי החופשה שלך.

אריאל אטיאס: לאותו בחור אין ימי חופשה, זה המשמעות, על כל המשתמע מכך.

משה גפני: הבנתי לפני 15 שנים שתהיה חופשה מרוכזת בחול המועד.

אריאל אטיאס: לכן צריכה להיות החרגה, שזה לא כולל את החגים, ברוחב שלהם.

אריאל אטיאס: זה הכול.

שלום ג'רבי: אני מסכים מאוד בעניין הזה עם חבר הכנסת אטיאס.

איילת שקד: אתה אומר, להשאיר את זה כפי שמופיע בהצעת החוק הממשלתית, 22 ימים, ושהם יורידו את ימי חול המועד.

שלום ג'רבי: אבל במציאות, אם משרדי הממשלה לא עובדים הוא לא יכול לשרת גם אם הוא רוצה.

<מירי פרנקל-שור: בסדר, אבל לא יורד לו יום שלם, יורידו לו בחלקים.

<מירי פרנקל-שור: יש איזה תוואי שמחליטה הוועדה, שהשירות הצבאי הוא למעלה ואחר-כך הדברים נגזרים.

<מירי פרנקל-שור: ההשוואה לדעתי צריכה להיות לחיילים ולא לכל עובדי המדינה.

<מירי פרנקל-שור: אם המקום סגור בחול המועד אז הוא לא "משלם" ימי חופשה מלאים, הוא "משלם" משהו, כמו עובדי המדינה.

<מירי פרנקל-שור: גם כשהכנסת נמצאת בחופשה מרוכזת לא מורידים לנו ימי חופשה מלאים.

משה גפני: את צודקת, הדוגמה איננה עובדי מדינה, נכון, אני מסכים.

משה גפני: המציאות היא שאם את קובעת 16 ימים המשמעות היא שאין לאותו אדם חופשה.

משה גפני: אם הוא אדם חרדי אז אין לו ימי חופשה.

<מירי פרנקל-שור: יש לו ימי חופשה.

<מירי פרנקל-שור: למה אין לו ימי חופשה?

אריאל אטיאס: בחול המועד אסור לעבוד על-פי ההלכה.

עפר שלח: שר שלום ג'רבי, חול המועד נחשב חצי יום לצורך העניין?

שלום ג'רבי: הוא אומר לי שלא.

שלום ג'רבי: חשבתי שכן.

<בישארה אלי פראן: יש הסכמים.

<בישארה אלי פראן: זה יוצא בין יומיים ליומיים וחצי.

עפר שלח: ניקח 16 ימים, נוסיף עוד 3 ימים, נעשה את זה 19 ימים.

משה גפני: למה יומיים וחצי?

<איה דביר: - - -

אריאל אטיאס: אני מזכיר לכם שב"שולחן ערוך" כתוב שאסור לעבוד בחול המועד.

אריאל אטיאס: זה "שולחן ערוך".

אריאל אטיאס: זה אורח חייו של החרדי.

אריאל אטיאס: המשמעות היא שאין לו ימי חופשה.

<מירי פרנקל-שור: למה?

<מירי פרנקל-שור: אבל אתה לא מוריד לו 6 ימים של כל חול המועד, אתה מוריד לו בין 3-4 ימים, מכיוון שאתה לא מוריד בשבתות.

<מירי פרנקל-שור: אתה לא מוריד יום עבודה שלם.

אריאל אטיאס: אני אומר שלא צריך להוריד לו בכלל בגלל שפעם חול המועד נמשך יומיים ופעם חול המועד נמשך 6 ימים, תלוי מתי החג נפל.

אריאל אטיאס: אם החג נפל בשבת אז יש 6 ימים מלאים.

עפר שלח: אז מתוך 6 ימים מצדי שירוויח יומיים.

עפר שלח: למה לסבך את החוק?

איילת שקד: כל אדם דתי שעובד לוקח חופשה בחול המועד.

איילת שקד: אצלי בעבודה למי שהתחיל היו 14 או 15 ימי חופשה והדתיים לקחו את ימי החופשה בחול המועד.

איילת שקד: אפשר עכשיו שנחליט שבגלל הסיפור של חול המועד אנחנו נצמדים להצעת החוק הממשלתית, ואז יש לך טון ימי חופשה, כולל חול המועד.

אריאל אטיאס: או זה, או שתכתבו שלא כוללים את החגים.

איילת שקד: לא נתחיל בלגן עם חול המועד.

אריאל אטיאס: אז תורידו את החגים וזהו, תכתבו שזה לא כולל החגים.

איילת שקד: לא.

איילת שקד: כבר עדיף להשאיר 22 ימים.

איילת שקד: אני מצביעה על כל הסעיף, בלי ההסתייגות שלי ושל חבר הכנסת שטרן.

אלעזר שטרן: אני אומר עוד פעם, גם בצבא יש חיילים שרוצים את החופשות האלה, גם מסיבות דתיות.

אלעזר שטרן: בואו נדבר עכשיו.

אלעזר שטרן: נכון שחול המועד נמשך בין 2-5 ימי עבודה, לא יותר.

איילת שקד: אבל יש פעמיים חול המועד, גם בסוכות וגם בפסח.

אלעזר שטרן: אם סופרים באמת חצי יום, מזה יורדים 5 ימים.

אלעזר שטרן: נשארים פה עוד 10 ימי חופשה.

אלעזר שטרן: הבעיה שלי, אתה לא יכול לתת להם העדפות על פני חיילים שמשרתים מהבוקר ועד הלילה וגם לא יוצאים בסוף היום הביתה.

אלעזר שטרן: זאת ההסתכלות שלי גם אחר-כך על ה-20 ימים.

אלעזר שטרן: עיני לא צרה באף חרדי שיהיה בבית בחול המועד.

אלעזר שטרן: דרך אגב, אני מסכים עם חבר הכנסת אטיאס שבקרב החרדים יש אווירת חג, יותר מאשר אצלי בשכונה, בימי חול המועד גם לובשים לבן.

אריאל אטיאס: זה לגמרי כמו חג, החנויות סגורות.

אלעזר שטרן: אבל פרט לזה יש לו עוד 10 ימי חופשה בשנה.

אלעזר שטרן: על מה אנחנו מדברים כאן?

איילת שקד: אני מושכת את ההסתייגות שלי.

איילת שקד: אלעזר שטרן, אתה משאיר אותה?

אלעזר שטרן: כן.

איילת שקד: מי בעד ההצעה להוריד את ימי החופשה ל-15 ול-20?

עמר בר-לב: מה סוכם לגבי חול המועד?

איילת שקד: אין התייחסות מיוחדת לחול המועד.

אריאל אטיאס: זה מגולם בתוך 22 ימי החופשה.

איילת שקד: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת שטרן?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – מיעוט

איילת שקד: ההצעה של חבר הכנסת שטרן לסעיף 1 בתוספת נדחתה.

איילת שקד: ההצעה לא נתקבלה.

איילת שקד: אני רוצה להצביע עכשיו על כל התוספות – תנאי השירות של משרת בשירות אזרחי.

אלעזר שטרן: רגע, סליחה, יש גם את סעיף קטן (ב).

איילת שקד: אותו דבר.

איילת שקד: אמרתי את זה ביחד.

אלעזר שטרן: סליחה, לא הבנתי שהכול ביחד.

אלעזר שטרן: בסעיף קטן (ב) אני רוצה לשכנע את החברים ש-20 ימים זה מספיק.

אלעזר שטרן: שם זה לא 15 ימים.

איילת שקד: זה מי שמשרת 6 ימים בשבוע.

אלעזר שטרן: יש לו 20 ימי חופשה.

אלעזר שטרן: גם אם חול המועד יוצא במקסימום, לדעתי אין שנה שגם פסח וגם סוכות כל אחד נמשך 5 ימים מלאים, לכן זה הרבה פחות.

אלעזר שטרן: נשארים לו יותר מ-10 ימים מלאים.

אלעזר שטרן: למה אנחנו צריכים לתת לו יותר מאשר נותנים לחיילי צה"ל?

אלעזר שטרן: באמת, עכשיו זה לא 16 ימים אלא זה 20 ימים.

אלעזר שטרן: לכן אני חושב שלפחות בעניין הזה צריך להשאיר את זה כך.

<יואב ארבל: נוצר מצב ששני משרתים יהיה להם מספר שעות חופשה שונה.

אלעזר שטרן: חבר'ה, תפתרו את הבעיות שלכם, תעזבו אותי.

אלעזר שטרן: ומי שעושה שנתיים, ומי שעושה 3 שנים?

אלעזר שטרן: גם כך יש לשני משרתים מספרי שעות שונים בהקשר הזה.

<נחום בנדיקט: זה לא רק חיילים.

<נחום בנדיקט: זה אנשים עם ילדים.

איילת שקד: אז בואו נשאיר את זה גם 22 ימים במקום 26 ימים.

אלעזר שטרן: אם את שואלת אותי, תרדו בשני הסעיפים ל-20 ימים.

אלעזר שטרן: לחיילים יש 20 ימים בחוק.

אלעזר שטרן: אני חושב שהוועדה הזאת עושה צחוק מעצמה, אני אומר לך את האמת.

אלעזר שטרן: אני לא יודע איך את יכולה.

אלעזר שטרן: באמת אני אומר, עם כל הכבוד.

אלעזר שטרן: תורידי את הימים של חול המועד, עדיין לדעתי נשאר לו, פרט לכול, להיות בבית שבועיים.

אריאל אטיאס: זה לא נכון.

אריאל אטיאס: חול המועד נמשך בממוצע 10 ימים.

אלעזר שטרן: שניהם יחד.

אריאל אטיאס: אם אתה מוריד לו ל-15 או 16 ימי חופשה נותרו לו 5 ימים.

אריאל אטיאס: זה ממוצע.

אלעזר שטרן: אמרתי 20 ימים.

אריאל אטיאס: פעם ב-3 שנים החג נופל בשבת, ואז יש שבוע שלם של חול המועד.

אלעזר שטרן: אחד מהם.

אריאל אטיאס: זה ברוטציות, פעם כך ופעם כך, זה לפי השנה המעוברת.

אלעזר שטרן: לא בדו-ראש ולא בדו-פסח.

אריאל אטיאס: פעם ב-3 שנים זה "נופל" בשבת, ואם זה לא "נפל" בשבת זה "נפל" ביום ראשון, יש לו בין 5-6 ימים בשבוע חול המועד.

אריאל אטיאס: אני מזכיר לכם שבחול המועד לפי ההלכה, לא לפי הפינוקים של החרדים, אסור לכתוב, אסור לעבוד, אסור לעשות מלאכה.

איילת שקד: אלעזר שטרן, אז נוריד את ה-26 ימים ל-22 ימים.

אלעזר שטרן: זה כולל הרגילות.

אלעזר שטרן: לא, אני אומר עוד פעם, את לא מבינה למה אני מתעקש.

אלעזר שטרן: זה לא מכולת.

אלעזר שטרן: יש חיילי צה"ל.

אלעזר שטרן: אם תגידו לי שלחיילי צה"ל מעלים ל-22, אין לי בעיה.

איילת שקד: לחיילי צה"ל יש "רגילות".

אלעזר שטרן: מה, אנחנו עייפים כאן?

אלעזר שטרן: למה אתם ככה?

אלעזר שטרן: זה כולל ה"רגילות".

<ענבל דה פז: חיילים משרתים בחול המועד.

איילת שקד: בחול המועד ברור, אני מדברת על חגים.

<ענבל דה פז: אותו דבר.

שלום ג'רבי: בכל 3 חודשים יש "רגילה".

אלעזר שטרן: בכל 4 חודשים.

אלעזר שטרן: מה שאמרתי כולל את ה"רגילות".

איילת שקד: בואו נצביע על סעיף קטן 1(ב).

איילת שקד: אני מציעה בסעיף קטן (ב) גם לרדת ל-22 ימים.

איילת שקד: מה אתה מציע?

אלעזר שטרן: 20 ימים, כמו חיילים שעושים שירות מלא.

<ענבל דה פז: 15 ימים.

<ענבל דה פז: אבל אז ייצא שאלה שמשרתים 6 ימים מקבלים פחות.

שלום ג'רבי: יש גם חיילים שמשרתים שבוע-שבוע.

<ענבל דה פז: 15 ימים.

<יואב ארבל: אסביר רק את הרציונל, את ההבדל בין (א) ו-(ב).

<יואב ארבל: הרציונל הוא להביא לכך שלכל המשרתים יהיה אותו מספר שעות של חופשה.

<יואב ארבל: יש כאלה שימי העבודה שלהם ארוכים יותר אז יהיו להם פחות ימים, ויש כאלה שימי העבודה שלהם קצרים יותר ואז יהיו להם יותר ימים.

<יואב ארבל: אם אנחנו קובעים אותו מספר בסעיפים קטנים (א) ו-(ב) אז בין המשרתים לא יהיה שוויון, יש כאלה שיהיה להם יותר חופשה וכאלה שיהיה להם פחות חופשה.

אריאל אטיאס: אני רוצה גם להזכיר לכם שהחיילים, בוודאי אלה הנשואים, מקבלים יותר מכפול מהכסף שמקבלים האזרחים.

<ענבל דה פז: הם גם עובדים יותר שעות.

אריאל אטיאס: בסדר, אני לא מתווכח על זה.

אריאל אטיאס: אני רק אומר שבסוף כאשר אתה נותן לשירות האזרחי, וזה כאילו כמו עבודה, זה זמן שלא עובדים בו.

<ענבל דה פז: זה בדיוק העניין, שזה לא כמו עבודה, זה אמור להחליף חובת שירות.

<מירי פרנקל-שור: זה לא נכון, אם הוא משרת 6 ימים בשבוע, כמה הוא משרת ביום?

אריאל אטיאס: סליחה, מי משרת 6 ימים בשבוע?

<מירי פרנקל-שור: לפי מה שמופיע בסעיף קטן (ב).

<מירי פרנקל-שור: מי שמשרת 6 ימים בשבוע משרת בערך 5 שעות ביום, זאת אומרת שהוא מתחיל ב-8 בערך ומסיים ב-13:00.

<יואב ארבל: יום חופשה שלו זה 5 שעות.

איילת שקד: אי אפשר שבסעיף קטן (ב) יהיו פחות ימי חופשה מאשר בסעיף קטן (א).

איילת שקד: אלעזר שטרן, בואו נקבע בשניהם 22 ימים.

איילת שקד: זה מצחיק.

אלעזר שטרן: אז מה את מציעה?

איילת שקד: בשניהם נקבע 22 ימי חופשה.

אלעזר שטרן: אני לא מוכן.

אלעזר שטרן: למה לתת להם יותר מאשר לחיילי צה"ל?

אלעזר שטרן: אני מציע 20 ימים לכל היותר בסעיף קטן (ב).

איילת שקד: אתה מבין שאז זה יוצא מצחיק, יוצא שהם מקבלים פחות מאשר בסעיף קטן (א).

משה גפני: אני מציע להצביע על ההסתייגות.

אלעזר שטרן: רצית להצביע יחד על שניהם.

אלעזר שטרן: גם בסעיף קטן (א) אני חושב שזה לא נכון.

אלעזר שטרן: אני מבקש להגיד עוד דבר, שישמעו כולם.

אלעזר שטרן: מה עושים כאן החברים החרדים שלנו?

אלעזר שטרן: מנסים לשחק על שני הדברים יחד.

משה גפני: אני לא פתחתי את הפה.

אלעזר שטרן: אגיד לך למה משחקים על שני הדברים יחד.

אלעזר שטרן: בחול המועד מה שהם עושים עם בגדים לבנים ועם אתרוגים, לולבים ושמחות בית השואבה ומה שאת רוצה, באותו זמן חבר'ה אחרים הולכים לטיול במדבר יהודה או לחוף באילת.

אלעזר שטרן: ההקשרים האלה נותנים להם את אותה תחושה של חופשה.

אלעזר שטרן: לכן זה חופשה.

אלעזר שטרן: אי אפשר להגיד מן הצד האחד שאנחנו נכנסים עכשיו לעולם אחד שיש בו חופשות כאלה, ומן הצד השני לא.

משה גפני: אני יכול להזמין אותך להרצאה אצלנו?

משה גפני: ראית פעם איך מחפשים אתרוג?

אלעזר שטרן: כן.

איילת שקד: בסעיף קטן (ב) ההצעה שלי היא 22 ימי חופשה וההצעה של אלעזר שטרן היא 20 ימי חופשה.

איילת שקד: מי בעד ההצעה שלי, שזה יהיה 22 ימי חופשה, כמו בסעיף קטן (א)?

איילת שקד: מי בעד ההצעה של חבר הכנסת שטרן, שזה יהיה 20 ימי חופשה?

איילת שקד: בעד הצעת חה"כ שקד, שבסעיף 1(ב) לתוספת ייקבעו 22 ימי חופשה – 3

איילת שקד: ההצעות לא נתקבלו.

איילת שקד: 3 בעד ההצעה שלי ו-3 בעד ההצעה של חבר הכנסת שטרן.

איילת שקד: מה עושים?

<מירי פרנקל-שור: חלה הצעת החוק הממשלתית.

איילת שקד: אז בשניהם 26 ימים.

עפר שלח: זה בטח לא.

איילת שקד: עפר שלח, תצביע אתנו, אין ברירה.

משה גפני: אין דבר כזה.

אלעזר שטרן: אני מגיש רוויזיה גם על סעיף קטן 1(א) וגם על סעיף קטן 1(ב) לתוספת.

איילת שקד: אלעזר שטרן הגיש רוויזיה.

איילת שקד: בעוד חצי שעה נצביע על הרוויזיה.

<דוד כהן: גם על הרוויזיה הקודמת של המשרד להגנת הסביבה.

איילת שקד: זה לא.

איילת שקד: זה יהיה בפעם הבאה.

משה גפני: האמת היא שאלעזר שטרן נפל עכשיו בהצבעה פשוט כי הוא עצבן אותנו ממש.

משה גפני: הוא אמר שלחפש אתרוג זה חופשה.

משה גפני: שינסה פעם לחפש אתרוג כמו שאנחנו מחפשים.

משה גפני: זה חופשה?

אלעזר שטרן: לא אמרתי לחפש.

איילת שקד: הרוויזיה תהיה בעוד כחצי שעה.

איילת שקד: הגענו לסעיף האחרון, סעיף 25.

<עידו בן יצחק: זה מספר סעיפים שונים, סדרה של תיקונים עקיפים, בעמוד 20.

איילת שקד: אסביר.

איילת שקד: זה בגלל שיכול להיות שנאריך את משך שירות הנשים.

<עידו בן יצחק: זאת תוספת שביקשה הממשלה.

אריאל אטיאס: יש דברים שלא הבנתי.

אריאל אטיאס: כשכותבים שלא יראו אותו כמובטל, לעניין מה זה?

<יואב ארבל: שלא יקבל דמי אבטלה תוך כדי השירות.

אריאל אטיאס: כלומר רק לעניין זה.

איילת שקד: מי בעד סעיף 25?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – 3

איילת שקד: סעיף 25 נתקבל.

איילת שקד: סעיף 25 נתקבל.

איילת שקד: אנחנו עוברים לסעיף 25א.

שלום ג'רבי: יש לנו כאן בעיה.

שלום ג'רבי: לפי סעיף 49ח1(א1) המשמעות היא שלא יחול חוק השיקום לאותם מתנדבים בשירות האזרחי.

שלום ג'רבי: זאת אומרת, בניידת אחת ייסעו מתנדב בשירות האזרחי ושוטר.

שלום ג'רבי: אם חלילה קורה להם משהו, על השוטר יחול חוק השיקום ואילו על המשרת בשירות האזרחי הוא לא יחול.

שלום ג'רבי: לא יעלה על הדעת דבר כזה.

שלום ג'רבי: לכן אנחנו מתנגדים.

<רותם פלג: לא דיברנו בינינו על זה.

<רותם פלג: הדברים נאמרים מעצמם.

עפר שלח: שר שלום ג'רבי, התשובה היא שיעלה גם יעלה על הדעת.

עפר שלח: כל אמות המידה שעל-פיהן מקבלים זכאות גם במסגרת חוק הנכים וגם במסגרת חוק המשפחות השכולות נבחנות עכשיו על-פי המלצות ועדת גורן ומשתנות.

עפר שלח: מכיוון שמדובר, בין השאר, בהצעת חוק פרטית שלי, יהיו בה הבחנות יותר מסובכות מההבחנה הזאת.

עפר שלח: החוקים האלה, שיש בהם הרבה מאוד עיוותים היסטוריים, שמעוותים את המונחים "נכה צה"ל" ו"חלל צה"ל", אם אנחנו לא עושים את הדבר הזה אנחנו מוסיפים להם עוד עיוות אחד שהוא גרוע שבעתיים.

עפר שלח: המשרד לביטחון פנים, כפי שאתה שומע, מוחא לך כפיים בהתלהבות.

עפר שלח: מכיוון שבמסגרת סעיף 26, שאנחנו לא מתקנים אותו היום, מתווים מתווה לחוק העתידי של שירות אזרחי-ביטחוני, אנחנו מקווים שהוא יהיה אחרי שייחקק החוק החדש שיסדיר את הקריטריונים להכרה בזכאות ואפשר יהיה לדבר אז.

עפר שלח: נכון להיום, במצב המעוות הקיים, פשוט לא נכון שהאנשים האלה יהיו כלולים בתוך החוק.

שלום ג'רבי: במשפחה שכולה, אני מסכים לכל הדברים האלה.

שלום ג'רבי: אני אומר לך רק דבר אחד.

שלום ג'רבי: יש גם את נושא המשמר האזרחי.

עפר שלח: עכשיו תנסה להצדיק עיוות אחד בעיוות אחר?

עפר שלח: המשמר האזרחי הוא עיוות.

שלום ג'רבי: אני רק אומר לך מה יהיה המצב.

שלום ג'רבי: האמן לי, אני מסכים אתך.

שלום ג'רבי: צריך לעשות שינויים, צריך לעשות הפרדה, ברור, משפחה שכולה ונפגעים, צריך לעשות סדר, "עשר" אתה, כל הכבוד.

שלום ג'רבי: אני רק אומר, אותו בחור במשמר האזרחי בערב, החבר שלו שלא עושה שירות אזרחי ולא עושה שירות צבאי משרת בערב, עוצר אותנו בכביש מספר 1 כשאנחנו יוצאים מהלשכה ומבקש לראות תעודות.

שלום ג'רבי: אם חס וחלילה הוא נפגע חל עליו חוק השיקום, אלא אם כן אנשי המשטרה יתקנו אותי, ואילו הבחור שעושה שירות אזרחי, שהוא "חוטף" קצת בקהילה שלו, אם קורה לו משהו חוק השיקום לא חל עליו.

עפר שלח: אני אומר לך שוב, זה עיוות היסטורי.

אלעזר שטרן: אגף השיקום לא עומד במשימות שלו עכשיו.

אלעזר שטרן: יש שם עודף נכים.

אלעזר שטרן: אני אומר לכם את האמת.

איילת שקד: מי שרוצה ללכת לאגף השיקום שיתגייס לצבא.

אלעזר שטרן: אל"ף, זה נכון.

אלעזר שטרן: וגם אז, כפי שעפר שלח אמר, אני מקווה שאנחנו מטפלים בזה.

אלעזר שטרן: ודבר שני, יש ביטוח לאומי במדינה.

אלעזר שטרן: אם למשטרה זה קשה כל-כך, אגיד לך את האמת, שיורידו גם אותם לביטוח לאומי.

אלעזר שטרן: גם כך, אם אתה שואל אותי אם השוטרים צריכים לקבל את הכיסוי שהם מקבלים היום באגף השיקום ובאגף המשפחות, אני חושב שלא אוטומטית כפי שמקבלים היום.

אלעזר שטרן: אם אדם במשטרה או בשירות בתי-הסוהר או לא משנה היכן יש לו את הבעיה הזאת שישנה לכיוון של- - -

<יואב ארבל: ברגע שיתקנו, שיתקנו גם לגבינו.

אלעזר שטרן: עזבו.

אלעזר שטרן: בתוך עמנו אנחנו יושבים.

אלעזר שטרן: כל ה"מפלצת" הזאת כאן היא בגלל שרי ביטחון שנכנעו ללחצים פוליטיים ואנחנו לא מגדילים את זה.

אלעזר שטרן: כל המחלות שנכנסו לשם, בזה שהיום בארגון נכי צה"ל רוב הנכים הם לא סוג של נכה שתלך ברחוב ותזהה, זה בגלל ששרי ביטחון עם המשפטנים תמיד ידעו איך "לקמבן" את זה כדי שכולם יהיו מרוצים.

אריאל אטיאס: ולכן מה אתה מציע?

אלעזר שטרן: ביטוח לאומי.

אריאל אטיאס: כלומר, אתה מסכים עם ההסתייגות של המשטרה?

איילת שקד: לא.

שלום ג'רבי: המשטרה חושבת כמוני.

עפר שלח: הוא מסכים עם סעיף קטן (א1) כפי שכתוב כאן.

איילת שקד: אני רוצה להצביע.

אריאל אטיאס: לפני ההצבעה, יש לי מה להגיד פה.

אריאל אטיאס: אני רוצה להתייחס לזה.

אריאל אטיאס: אני שואל את המשטרה, האם יש לו פחות חובות כשהוא מתגייס אצלכם במסגרת השירות האזרחי-ביטחוני?

<רותם פלג: לא.

אריאל אטיאס: אז למה בזכויות אתם גורעים אותו?

<רותם פלג: אנחנו לא רוצים לגרוע אותו.

אריאל אטיאס: זה מה שאתם עושים.

אריאל אטיאס: מי כתב את הסעיף הזה?

אריאל אטיאס: מטעם מי זה?

איילת שקד: אני כתבתי אותו, מטעם הוועדה.

אריאל אטיאס: מה זה "מטעם הוועדה"?

אריאל אטיאס: גם אני חלק מן הוועדה.

איילת שקד: הנושא הזה עלה לדיון בוועדה.

איילת שקד: אתה לא היית בדיון.

איילת שקד: כך הוחלט בוועדה.

איילת שקד: הוחלט שכל נושא השיקום אמור להיות מוסדר בחוק נפרד, שמקדם אותו עפר שלח.

איילת שקד: משרד הביטחון מתנגד, ובצדק, מכיוון שאגף השיקום "עולה על גדותיו", להכניס עוד אוכלוסיות שונות תחת השיקום.

אריאל אטיאס: אבל זה לא משרד הביטחון.

איילת שקד: לא משנה.

איילת שקד: משרד הביטחון מתנגד.

איילת שקד: כל חברי הוועדה שהיו באותה ישיבה אמרו, ואני לא זוכרת כבר מי היה, שאם הוא רוצה ליהנות מאותן הטבות של השיקום שיתגייס לצבא ואז הוא יכול דרך ימ"לים להגיע למשטרה או להיות חייל.

איילת שקד: אם אתה לא חייל ויש לך את הפריבילגיה הזאת לא להתגייס לשירות צבאי וללכת לשירות אזרחי אז תהיה כפוף לביטוח הלאומי.

איילת שקד: לשאלה שלך, אסביר לך משהו.

איילת שקד: סיפרתי את זה לעפר שלח באופן אישי.

איילת שקד: בעלי מדריך טיסה, טס כל יום במטוס קל ביחד עם חייל.

איילת שקד: הוא אזרח עובד צה"ל.

איילת שקד: שם קורה אותו דבר: אם המטוס יתרסק והם רק ייפצעו הוא כפוף לחוקים של הביטוח הלאומי ואילו החייל כפוף לאגף השיקום.

אריאל אטיאס: כי לא מחייבים אותו.

איילת שקד: כי הוא אזרח עובד צה"ל.

איילת שקד: גם אותו לא מחייבים.

איילת שקד: זה אותו דבר.

אריאל אטיאס: לא, אבל בשירות האזרחי הוא ממלא את החובה שלו, הוא לא מתנדב.

אריאל אטיאס: לאורך כל החוק הזה נאמר כאן בצורה חדה ומפורשת, פעם אחת, שזה חלופה לשירות ביטחוני, פעם שנייה, שמחייבים אותו וזה לא זכות וזה לא דומה לשירות לאומי.

אריאל אטיאס: אז כאשר זה מגיע לחובות – כל הזמן שלשלות של ברזל, אבל כשזה מגיע לזכויות – אומרים שלא.

איילת שקד: בהצעת החוק הממשלתית לא היו להם סמכויות ואנחנו בוועדה החלטנו לתת להם סמכויות כדי שהתפקיד יהיה משמעותי יותר ואטרקטיבי.

אריאל אטיאס: אני ממשיך עכשיו עם הטענה שלי.

אריאל אטיאס: אני אומר דבר פשוט מאוד.

אריאל אטיאס: אם לעפר שלח הנכבד יש הצעת חוק, כשהצעת החוק תחול שיסדר את כל העניינים.

אריאל אטיאס: אבל עכשיו כשבאים לציבור החרדי ואומרים לו: אתה תבוא ותתגייס ולהלן החובות שלך, זה וזה וזה וזה, והגיוס הוא חובה, הוא לא איזה הצעה לסדר, ולהזכיר לכם שמי שהגיע לשירות האזרחי זה אחרי שהצבא הפנה אותו לשירות אזרחי, זה לא כי הוא החליט שהוא הולך לשירות אזרחי.

<הילה ארליך: - - -

עפר שלח: אי אפשר- - -

אריאל אטיאס: אבל לא סיימתי.

אריאל אטיאס: כשאסיים תגיד במה אני אוחז או לא אוחז.

אריאל אטיאס: אני שם את הדברים על השולחן.

אריאל אטיאס: זו האמת ואין בלתה, שמחייבים אותו ללכת והוא לא הולך כי הוא רוצה.

אריאל אטיאס: הוא קודם הולך לצבא לפוקד ואחרי שהפוקד משחרר אותו לשירות אזרחי אז הוא הולך, אבל אם הפוקד יחליט שהוא הולך לצבא לפי החוק הוא צריך ללכת לצבא, וזה לא דומה לבעלך שהוא אזרח עובד צה"ל, זה משהו אחר לגמרי.

אריאל אטיאס: זה דבר אחד.

אריאל אטיאס: דבר נוסף, אם המשטרה היתה אומרת: בגלל שאנחנו לא נותנים לו את הזכויות האלה של נכה אז אנחנו גם מורידים ממנו איזו חבילה של חובות, ניחא.

אריאל אטיאס: אבל היא אומרת: החובות אותן חובות.

אריאל אטיאס: לשרת הוא חייב.

אריאל אטיאס: מה, דמו של החייל או של השוטר סמוק יותר מדמו של המשרת בשירות האזרחי-ביטחוני?

אריאל אטיאס: בסוף הוא נפגע בפעילות מבצעית.

אריאל אטיאס: אם עפר שלח יתקן את החוק, אין בעיה.

אריאל אטיאס: כשהחוק יתוקן הוא יתוקן לגבי כולם, אבל לא עושים את זה קודם.

אלעזר שטרן: מה ההבדל?

אלעזר שטרן: אפשר לעשות "העתק והדבק" לדברים שאמר חבר הכנסת אטיאס ולהשליך את זה על החופשות?

אריאל אטיאס: נדבר על זה ברוויזיה.

אריאל אטיאס: פרה-פרה.

אלעזר שטרן: זה בדיוק האופי של הדברים פה.

עפר שלח: זה לאחוז את המקל בשני קצותיו.

איילת שקד: חוץ מזה, אריאל אטיאס, בעזרת השם לא יקרה כלום לאף אחד.

<מירי פרנקל-שור: חופשות זה לא במשטרה.

אריאל אטיאס: קודם כול, ומה שאמרת על משרד הביטחון גם לא רלוונטי כי כאן הכול זה משטרה.

עפר שלח: נכון שהשירות האזרחי הוא חליף השירות הצבאי אבל הוא איננו השירות הצבאי.

עפר שלח: ואדרבה, אמרה איילת שקד "ליהנות מהשיקום" – אני לא יודע כמה נכי צה"ל יש פה בחדר, אני מודיע לכם, זה לא הנאה גדולה.

עפר שלח: אבל ליהנות מן הזכויות האלה – כן, זה כן ייחודי לשירות הצבאי.

עפר שלח: אגב, לא לכל הנסיבות של השירות הצבאי.

עפר שלח: גם בתוך השירות הצבאי יש אבחנה בין נסיבות שונות.

עפר שלח: אלעזר שטרן מכיר את זה טוב יותר מכולנו.

עפר שלח: בדבר הזה חלו עיוותים על עיוותים לאורך השנים.

עפר שלח: אי אפשר להצדיק עיוות אחד בעיוות אחר.

עפר שלח: אי אפשר להגיד שהכניסו טונות של אוכלוסיות, שלא היו ממין החוק הזה כאשר בן גוריון חוקק אותו ולא היו בהיגיון של החוק הזה, ועכשיו להכניס עוד אחת.

אלעזר שטרן: אותי אי אפשר להאשים בזה.

עפר שלח: בשלב הזה אני מציע להשאיר את הסעיף כפי שהוא.

עפר שלח: אחרי שיחוקק החוק ממילא יחוקק חוק נוסף לאזרחי-ביטחוני ואפשר יהיה לדון בזה.

אריאל אטיאס: אני חושב שיש פה אפליה בין דם לדם, אין לי מילה אחרת לתאר את זה.

אריאל אטיאס: זה הכול, זה המציאות.

אריאל אטיאס: כאשר תסדיר את החוק לגבי כולם, תסדיר לגבי כולם.

אריאל אטיאס: אתה לא עושה עיוות על עיוות.

אלעזר שטרן: עד עכשיו היתה אפליה לא בין דם לדם אלא בין דין לדין.

אריאל אטיאס: יש פה אפליה בין דם לדם.

אריאל אטיאס: יש שוטר שהלך באותו סיור, נפגעו שניהם באותו אירוע, באותה עבודה, עם אותן חובות, לאחד יש זכויות שיקום ולשני לא.

עפר שלח: יש אפליה בין דם לדם, אתה יודע מה, מעצם העובדה שנותנים לאנשים ללכת לשירות אזרחי כחליף שירות צבאי.

עפר שלח: האפשרות הזאת לא קיימת בכלל למישהו אחר.

עפר שלח: אתה רוצה להגיע למקום הזה?

אריאל אטיאס: אני מגיע למקום הזה, אבל זה לא רלוונטי לדיון הזה, מסיבה אחת.

אריאל אטיאס: אגיד לך מדוע, כי יש כאן דיון על שני שוטרים שנמצאים בסיור ושנפגעו, זה הדיון.

אריאל אטיאס: לא מה היה קורה אם הוא היה בצבא.

אריאל אטיאס: יש כאן שני שוטרים שהיו בסיור ונפגעו.

אריאל אטיאס: מה הדין שלהם?

<קריאה: הוא לא שוטר.

איילת שקד: רשות הדיבור ליועצת המשפטית ולחבר הכנסת גפני ואחר-כך תהיה הצבעה.

אריאל אטיאס: ואחרי כן תהיה רוויזיה.

אריאל אטיאס: אני רואה את התוצאה.

אריאל אטיאס: תהיה רוויזיה.

משה גפני: תחילת הדברים שלי היא שמעניין אותי לדעת את עמדת היועצת המשפטית של הוועדה.

משה גפני: זה דבר ראשון.

משה גפני: דבר שני, אני לא יכול ללכת- - -

אלעזר שטרן: תדעי לך, איילת שקד, זה מיליארדי שקלים מה שיש פה.

אלעזר שטרן: בכסף – זה מיליארדים.

אריאל אטיאס: אתה חושב שכולם ייפצעו, כל החרדים ייפצעו?

אריאל אטיאס: למה זה מיליארדים בגלל החרדים?

אריאל אטיאס: זה חוק לחרדים.

אריאל אטיאס: מה החוק הזה?

אלעזר שטרן: עם המחלות שיש היום- - -

איילת שקד: מי מדבר עכשיו?

איילת שקד: אלעזר שטרן, קוראים לך חבר הכנסת גפני?

איילת שקד: לא.

איילת שקד: בבקשה.

משה גפני: ראשית, אני רוצה לדעת את עמדתה של היועצת המשפטית של הוועדה.

איילת שקד: היא מייד תגיד את עמדתה.

משה גפני: דבר שני, מכיוון שכל הזמן הלכתי נגד המשרד לביטחון פנים עכשיו אני רוצה ללכת איתם.

משה גפני: אבל כל זה מותנה בשאלה אם הייתי חילוני.

משה גפני: אגיד לכם מדוע.

משה גפני: אני מסכים עם עפר שלח ועם אלעזר שטרן.

משה גפני: מה פתאום שהחרדים ישתלבו ועוד יהיה להם שיקום של נכי צה"ל?

משה גפני: אני נגד.

משה גפני: שלא ישתלבו.

משה גפני: אבל אם הייתי חילוני – הרי מה יוצא פה?

משה גפני: אני לא מדבר על שירות אזרחי ומשמר אזרחי, אני לא מדבר על הכול.

משה גפני: עושים מעשה שלא ייעשה.

משה גפני: עפר שלח הולך לדון בכל נושא השיקום וכל מה שנלווה לעניין.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: צריך לעשות בעניין הזה סדר.

משה גפני: זה בסדר גמור.

משה גפני: את הסדר לא מתחילים כאן בוועדה.

משה גפני: לא באים עכשיו ואומרים כך.

משה גפני: יש קבוצות רבות, אבל יש שלוש קבוצות שאנחנו עכשיו יודעים: קבוצה של נכי צה"ל רגילים; קבוצה שהם לא נכי צה"ל רגילים, שלא שירתו בצבא, הם במשמר האזרחי, באים בערב ומתנדבים ונפצעים, באיזה מקרה הם נפצעו.

משה גפני: הם נכנסים לקטגוריה של נכי צה"ל; יש קבוצה שלישית, קבוצה חרדית.

משה גפני: היא לא הולכת למשמר האזרחי.

משה גפני: היא משרתת בחלופת גיוס, היא משרתת את כל המטרות שאותן קובעים בחוק, ואומרים לה: לא, אתם לא תהיו בעניין הזה בגלל שלא רוצים שתשלבו.

משה גפני: בדיוק כך, האמיני לי, אני מדבר מנקודת ראות חילונית ולכן אני מדבר לעניין.

משה גפני: בחלק הזה פשוט אומרים פה בוועדה: אתם תשתלבו לא כמו כולם.

משה גפני: אלה שמשרתים במשמר האזרחי – זה בסדר.

משה גפני: אתם – לא.

משה גפני: עדיין לא עשה עפר שלח סדר בכל העניין הזה.

משה גפני: כאשר הוא יעשה סדר, אני מרים ידיים, אז הכול נמצא על השולחן, אלה הקבוצות שנכללות, זה כן נכלל בשיקום, זה לא נכלל בשיקום, זה נכלל חלקית, בסדר גמור.

משה גפני: כל הדיון האידיאולוגי הזה, שהופך להיות גם פרקטי אם אכן זה יבוא לידי מימוש – בסדר.

משה גפני: אבל את הסדר מתחילים עכשיו על אלה שאתם רוצים להגיד להם שישתלבו?

משה גפני: אני מסכים עם עפר שלח ועם אלעזר שטרן, לא לשלב את החרדים, את מי שמתנדב למשמר האזרחי לכלול בחוק השיקום אבל לא לתת לחרדי.

משה גפני: אפילו אם הוא צנחן אני נגד, אני מבקש לא לכלול אותו בחוק הזה.

משה גפני: אתם פשוט אומרים לחרדים: תתגייסו, תבואו לשירות האזרחי, תבואו לשירות הלאומי אבל תמיד תהיו שונים מאחרים, לא תהיו בשיקום.

משה גפני: אני לא מדבר על הסדר בחוק שייעשה עפר שלח אלא על עכשיו.

משה גפני: זה בסדר גמור, אני תומך בכם.

משה גפני: אין לכם שכל, וזה בסדר.

עפר שלח: יש לי "דיל" אתך: חובת גיוס מגיל 18 כמו לכולם ואז יוכלו להיות נכי צה"ל.

משה גפני: לא, אל תעשה איתי "דילים".

משה גפני: אני עושה "דיל" אתך – אני בעד חובת גיוס מגיל 18, כפי שהיה אצל דוד המלך.

משה גפני: בצבא שלו, שהיו שם מלחמות עקובות מדם, חצי מן הנוער שירת ביחידות הקרביות וחצי מן הנוער למד תורה, ואחר-כך התחלפו.

משה גפני: אם "דיל", אז תעשה "דיל" עד הסוף.

אריאל אטיאס: הולכים לסיור ושניהם נפגעים.

אריאל אטיאס: זה הדוגמה שיש לנו.

אריאל אטיאס: מה זה קשור לאגף השיקום בכלל?

איילת שקד: זה קשור.

אריאל אטיאס: זה לא רלוונטי בכלל.

איילת שקד: בבקשה, היועצת המשפטית של הוועדה תגיד את עמדתה.

איילת שקד: חבר הכנסת גפני, תקשיב.

<מירי פרנקל-שור: היות וחבר הכנסת שטרן אמר שהתיקון הזה עולה מיליארדים אני רק רוצה לצטט מתוך מסקנות ועדת גורן שבדקה את הנושא.

<מירי פרנקל-שור: הוועדה דנה בשאלת זכאותם של גופים להימנות עם הזכאים לקבלת סיוע מאגפי השיקום.

<מירי פרנקל-שור: "אף שמספרם של המטופלים המשתייכים לגופים הזכאים הוא נמוך יחסית למטופלים מקרב צה"ל, כ-10% מסך המטופלים באגף השיקום (נכים) באים מקרב הגופים הזכאים האחרים מלבד צה"ל".

איילת שקד: 10% זה 600 מיליון שקל.

אלעזר שטרן: השאלה לכמה זמן.

אלעזר שטרן: מדובר כאן על הטווח הארוך.

<מירי פרנקל-שור: לא ניכנס למספרים.

<מירי פרנקל-שור: גם כשאנחנו בדקנו את הנושא- - -

אריאל אטיאס: 10% זה כל משטרת ישראל?

אריאל אטיאס: לא החרדים במשטרה אלא כל המשטרה.

<מירי פרנקל-שור: לא מדובר רק על משטרת ישראל.

<מירי פרנקל-שור: מדובר על השב"כ, על המוסד, על כל מי שכפוף לחוק.

<ערן יוסף: אבל 90% מ-10 מיליון שקל זה המשטרה.

<מירי פרנקל-שור: גם כשבדקנו את הנושא בצוות חסון בוועדת החוץ והביטחון – המספרים בטלים בשישים.

<קריאה: אבל הם 10% מה-10%.

<מירי פרנקל-שור: מה בעצם קורה פה בדיון?

<מירי פרנקל-שור: כולם צודקים, אבל יש פה לדעתי שאלות מסדר ראשון ומסדר שני.

<מירי פרנקל-שור: השאלה הראשונה, כאשר אנחנו מדברים האם להעניק סמכויות, חסינויות, זכויות וחובות, השאלה אם יש מקום להוציא משהו מתוך הסל המוטל.

<מירי פרנקל-שור: לעמדתי, כאשר מדובר במשטרה, מצד אחד על הספקטרום יש לנו את השוטרים, ומצד שני יש לנו את המתנדבים במשמר האזרחי.

<מירי פרנקל-שור: חייבת להיות סיבה אמיתית שמצדיקה איזו הבחנה.

<מירי פרנקל-שור: אני חושבת שבמצב הנוכחי, כאשר הכנסת הולכת לחוקק את חוק השירות האזרחי היא צריכה להחליט שאותם משרתים בשירות האזרחי דינם יהיה כדין שתי האוכלוסיות שמשרתות במשטרה.

<מירי פרנקל-שור: כאשר תדון הכנסת בשאלה שמופיעה בהצעת החוק, בשאלה העקרונית, בשאלה הרחבה שמביא חבר הכנסת עפר שלח, מי האוכלוסייה שחייבת להיות באגף השיקום – זו השאלה שצריכה להיבחן.

אלעזר שטרן: רק רגע.

אריאל אטיאס: היא עוד לא סיימה.

אריאל אטיאס: אני רוצה עוד להבין.

אריאל אטיאס: היא עוזרת לי.

אלעזר שטרן: אתה שומר על מירי פרנקל-שור?

אריאל אטיאס: אני לא שומר על מירי פרנקל-שור.

אריאל אטיאס: היא שומרת על החוק, על השוויוניות.

אלעזר שטרן: זה עוד לא על החוק.

אלעזר שטרן: אבל על אילו מתנדבים דיברת במשטרה?

<מירי פרנקל-שור: יש מתנדבים במשמר האזרחי.

אלעזר שטרן: שזה אחרי שירות צבאי.

אריאל אטיאס: מה זה רלוונטי בכלל?

שלום ג'רבי: לא חייב להיות.

שלום ג'רבי: יש מתנדבים במשמר האזרחי מגיל 16.

<קריאה: אדם יכול לא לעשות שירות צבאי בכלל ועדיין להיות מתנדב במשמר האזרחי.

משה גפני: עם כל הכבוד, אם אני הייתי לומד משפטים הייתי מוחא לך כפיים.

<מירי פרנקל-שור: לכן, לפי עמדתי, החלטת הוועדה צריכה להיות מנומקת בנימוק אחר מאשר שלא נכון להוסיף אוכלוסיות לאגף השיקום.

<מירי פרנקל-שור: זה נכון, אבל לא דרך חוק השירות האזרחי נגיע לשאלת האוכלוסיות, מי צריך להיות מטופל על-ידי אגף השיקום.

<מירי פרנקל-שור: לכן אני חושבת שהסעיף צריך להיות מנוסח כפי שמנוסח סעיף קטן (א) ולא לכלול את סעיף קטן (א1).

אריאל אטיאס: ולעצם המהות את יכולה להתייחס, על האפליה בין דם לדם?

<מירי פרנקל-שור: זה לא עניין של אפליה בין דם לדם.

<מירי פרנקל-שור: אמרתי את עמדתי, שמבחינת השוויון נכון שכל מי שמשרת במשטרה ומעניקים לו את החובות, את הזכויות, את הסמכויות ואת החסינויות, אם בצד אחד יש לנו את השוטר ובצד שני יש לנו את המתנדב במשמר האזרחי, לעמדתי משרת בשירות האזרחי מצוי בין לבין.

<מירי פרנקל-שור: נכון שיחולו עליו גם החובות, הזכויות, הסמכויות והחסינויות.

<מירי פרנקל-שור: זאת עמדתי מלכתחילה.

אלעזר שטרן: איפה היה הנאום הזה קודם?

<מירי פרנקל-שור: זאת עמדתי מלכתחילה, אבל אם בכל מקרה חושבים חברי הכנסת שנכון להוציא מן הכלל את סעיף השיקום ולעגן את סעיף קטן (א1) כחלק מהחוק, אני חושבת שנכון לפחות להתייחס למקרה שאירע איזה אירוע בעת מילוי תפקידו וכן להוסיף לסעיף 26א, שהוועדה תדון בו בהמשך, עוד התייחסות, שבמהלך עבודתה של הממשלה היא תתייחס גם לסעיף הזה.

<מירי פרנקל-שור: אבל לדעתי לא נכון יהיה לומר אמירה, שאנחנו נותנים את החובות, את הזכויות, את הסמכויות ואת החסינויות אבל חוק שירות המשטרה – זה נכון גם למשטרה וגם לשב"ס – יוצא מן הכלל.

<דוד כהן: למה זה לא תופס לגבי "המשטרה הירוקה"?

עפר שלח: כי אין להם את חוק השיקום.

אריאל אטיאס: עזוב, זה לא מעניין עכשיו, אנחנו בדיון אחר.

אריאל אטיאס: ברוויזיה תדון בזה.

<ערן יוסף: אני ממשרד הביטחון.

<ערן יוסף: העמדה של משרד הביטחון היא שאנחנו מתנגדים לכל הוספה של אוכלוסייה נוספת לחוקי השיקום.

<ערן יוסף: זה דבר אחד.

אריאל אטיאס: סליחה, זה לא שיקום שלכם.

<ערן יוסף: זה כן שיקום שלנו.

אריאל אטיאס: אבל זה קשור למשטרה.

<ערן יוסף: אבל זה מתבצע אצלנו.

<ערן יוסף: אסביר.

<ערן יוסף: על-פי חוק המשטרה (נכים ונספים), כל הנכים של המשטרה מטופלים במשרד הביטחון.

<ערן יוסף: לכן זה עניין שלנו.

<ערן יוסף: האוכלוסייה תשרת אצלם והם יטופלו אצלנו אם ייפגעו.

<ערן יוסף: ברור למה הם בעד.

<אחז בן ארי: הם נקראים בטעות נכי צה"ל, אבל זה לא מדויק.

<ערן יוסף: לגבי העמדה המשפטית של עו"ד מירי פרנקל-שור, שאני מאוד מכבד, אנחנו חושבים אחרת.

<ערן יוסף: אפשר להתייחס לקבוצת שוויון בכל מיני היבטים.

<ערן יוסף: על-פי מה שמירי פרנקל-שור אומרת, כל מי שנמצא במשטרה זה קבוצת שוויון ואחרים יכולים להיות קבוצות אחרות.

<ערן יוסף: עד היום אגף השיקום וחוק השיקום לא פעל בצורה הזאת.

<ערן יוסף: המבנה של אגף השיקום פועל על סטטוס.

<ערן יוסף: זאת אומרת, אם יש, כדוגמה, שני אנשים שנפגעו ששניהם אבטחו שר, אחד מהם היה עובד שב"כ ואחד עובד חברה קבלנית או אפילו עובד שב"כ שהוא לא עובד מן המניין, עובד זמני, אחד יוכר על-ידי השיקום ואחד ילך לביטוח הלאומי.

<ערן יוסף: למה?

<ערן יוסף: ככה.

<ערן יוסף: כי זה עובד שב"כ ועליו חל החוק.

<ערן יוסף: הדוגמה של יושבת-ראש הוועדה לגבי אזרח עובד צה"ל היא דוגמה מצוינת.

<ערן יוסף: יש לנו בכל יום אנשים שמתקנים את גדרות הביטחון, אזרחים עובדי צה"ל שעובדים לצד חיילים.

אריאל אטיאס: ומה תענה לגבי המשמר האזרחי?

<ערן יוסף: אענה בעוד רגע.

<ערן יוסף: בתוך המשטרה, נכון להיום, יש שלוש קבוצות.

<ערן יוסף: יש לנו משרתים שהם חיילי צה"ל שעושים שירות סדיר במשטרה.

<ערן יוסף: הם מקבלים זכאות מסוג אחד.

<ערן יוסף: גם אם הם נפגעים בחופשה או לא בעת מילוי תפקיד, הם מוכרים.

<ערן יוסף: יש לנו את השוטרים הרגילים, שמוכרים רק בחבלה בתפקיד.

<ערן יוסף: ויש לנו את המשמר האזרחי, שמוכרים בנסיבות מסוימות.

<ערן יוסף: עכשיו אנחנו מכניסים קבוצה רביעית.

<ערן יוסף: אף אחד לא אמר שהיא צריכה להיות מוצמדת לאחת הקבוצות הקיימות.

<ערן יוסף: הקבוצה שאליה הם משתייכים היא קבוצת המשרתים בשירות אזרחי.

<ערן יוסף: דרך אגב, גם שירות אזרחי-ביטחוני יש לנו בכל מיני מקומות, אז גם מבחינת הסקציה הפרטית הזאת, של שירות אזרחי-ביטחוני, הם דומים יותר למשרת שירות אזרחי במשרד לביטחון פנים או במשרד להגנת הסביבה או בכל מקום אחר מאשר לשוטר, ולכן זאת קבוצת השוויון שלהם.

<ערן יוסף: ויש להם פתרון, אף אחד לא משאיר אותם בלי פתרון.

<ערן יוסף: חוק הביטוח הלאומי מתייחס למתנדבים, נותן להם מענה ואין שום סיבה לתת את ההתייחסות המועדפת דווקא לקבוצה הזאת.

<רותם פלג: עמדתנו כמובן שונה לחלוטין מן העמדה הזאת.

<רותם פלג: אנחנו חושבים שבסופו של דבר הקנינו לאנשים האלה סמכויות ואנחנו מתייחסים אליהם כמשרתי הגופים שלנו לכל דבר ועניין.

<רותם פלג: אנחנו לא מדברים בגופים שאינם נמצאים היום באותה קבוצה, לא הכללנו כאן את גופי המשרד לביטחון פנים האחרים שלא נכללים היום באותה קבוצה, אלא רק על אותה אוכלוסייה שבסוף משרתת כתף אל כתף עם השוטרים הרגילים ועם אותן קבוצות.

<רותם פלג: כפי שנטען פה, יש שלוש קבוצות במשרד לביטחון פנים, כולן מטופלות באגף השיקום באופן כזה או אחר.

<רותם פלג: לא נכון לקחת קבוצה ולהוציא אותה.

<רותם פלג: השיוך יכול להיות לקבוצה שהכללים חלים עליה באופן הצר ביותר, זה בסדר גמור, עם זה אנחנו יכולים לחיות, אבל להגיד שהקבוצה הזאת תטופל באופן אחר לגמרי זה בלתי סביר מבחינתנו.

אריאל אטיאס: למה לא הבאתם את חבר הכנסת אילטוב היום?

<ערן יוסף: אני רוצה רק להגיד ש- - - תומך באפשרות שאנחנו מציעים.

<קריאה: אני מבקשת שתישמע עמדת משרד המשפטים בעניין הזה.

<קריאה: אני חושבת שזה חשוב.

<איה דביר: אנחנו גם נדרשנו לשאלה הזאת.

<איה דביר: חשבנו שמדובר בראש ובראשונה בשאלת מדיניות.

<איה דביר: קודם כול, החובות והזכויות לא זהות.

<איה דביר: מלכתחילה שוטר הוא לא כמו משרת בשירות אזרחי, במובן זה שהשעות תחומות מלכתחילה, הן לא אותן שעות שירות.

<איה דביר: אנחנו מדברים על כמה סיטואציות, גם על סיטואציות של שוטר מבצעי וגם על סיטואציות ששוטר בדרך לעבודה שבר את הרגל כשנפל בדרך, או משרת לצורך העניין.

<איה דביר: התשובה של משרד המשפטים בסוגיה הזאת, שזה שאלת מדיניות.

<איה דביר: מבחינה משפטית לדעתנו אפשר- - -

<מירי פרנקל-שור: היא לא רק שאלת מדיניות, היא גם שאלה של שוויון.

<איה דביר: מבחינה משפטית ניתן להגן- - -

<מירי פרנקל-שור: היא אומרת שאפשר להגן, אבל זה לא רק שאלת מדיניות אלא גם שאלה משפטית.

<איה דביר: אני חושבת שזה שאלת מדיניות, שמבחינה משפטית ניתן יהיה להגן גם על מדיניות כזאת וגם על מדיניות אחרת.

אריאל אטיאס: זאת אומרת, זה שאלה של מדיניות שמפלה, זה מה שאת אומרת.

אריאל אטיאס: זה שאלה של מדיניות שמחליטים שתהיה מדיניות מפלה.

אריאל אטיאס: זה המשמעות.

<איה דביר: לא.

<איה דביר: אם הייתי חושבת שמדובר באפליה הייתי אומרת את זה.

<קריאה: זה לא אפליה.

<קריאה: זה זכויות שונות.

אריאל אטיאס: הרי העובדה שיש אפליה, זה בטוח.

אריאל אטיאס: השאלה האם מסכימים למדיניות מפלה.

<איה דביר: מה שאני מנסה לומר הוא שאתה יכול למצוא נקודות של שוויון ודמיון שמצדיקות את הטענה הזאת ונקודות של שונוּת שמצדיקות את הטענה האחרת.

אריאל אטיאס: רק לדבר אחד את לא מתייחסת.

אריאל אטיאס: את כל הזמן מסתכלת על השוטר המבצעי, לוחם הימ"מ, מול השירות האזרחי-ביטחוני.

אריאל אטיאס: נאמר פה במפורש שיש כאן אנשים שמשרתים במשמר האזרחי, שהם בוודאי פחות משוטרים ולוחמי ימ"מ, אם אני כבר שם את זה בשפיץ של הסקלה.

אריאל אטיאס: זה דבר שממנו גוזרים את הזכויות והחובות.

אריאל אטיאס: אני רוצה להשלים את הטענה בגלל שאת אומרת נימוקים משפטיים.

אריאל אטיאס: יש דבר אחד פשוט מאוד.

אריאל אטיאס: כל הזמן הדבר הכי סביר שנאמר פה הוא עולם השוויוניות, וחוזרים על זה כל-כך הרבה פעמים.

אריאל אטיאס: מגיע מבחן שוויוניות כל-כך פשוט, מבחן בין דם לדם, בין שני אנשים שהיו באותה ניידת, שעשו אותה עבודה, ויש אנשים במשטרה שנמצאים באותו מעמד, אנשי המשמר האזרחי.

אריאל אטיאס: זה מן המשמר האזרחי יהיה בשיקום ואילו זה שלא במשמר האזרחי לא יהיה בשיקום.

עפר שלח: אומרים לך שכבר היום יש הבדל בין חייל ושוטר ובין מתנדב של המשמר האזרחי, ההבדל קיים ביניהם גם היום.

אריאל אטיאס: אתה מבלבל בין גוף לגוף.

עפר שלח: חייל שמשרת במשטרה, שעושה בדיוק אותו שירות- - -

אריאל אטיאס: אני מדבר על שני שוטרים.

אריאל אטיאס: אל תערבב בטיעון שלי גם חיילים.

עפר שלח: לא, הוא לא שוטר.

עפר שלח: הוא משרת בשירות האזרחי במשטרה.

עפר שלח: הוא איננו שוטר.

שלום ג'רבי: חבר הכנסת שלח, אנחנו הצטמצמנו והסכמנו גם לכך שזה רק בשעות העבודה.

שלום ג'רבי: חוק השיקום חל על חייל 24 שעות ביממה, גם אם הוא מחליק בביתו הוא ייקרא נכה צה"ל לצורך העניין.

<קריאה: אבל למה אתה מבחין בין שירות אזרחי למקום אחר?

<רותם פלג: כי הוא לא שירות אזרחי.

<רותם פלג: כאשר הוא בתפקיד הוא שוטר לובש מדים.

שלום ג'רבי: לא הפרעתי לך.

שלום ג'רבי: אני רוצה לבוא לקראת.

שלום ג'רבי: אני אומר שצריך להכיר בו רק בתוך שעות השירות, עד השינוי שלך, שאני מקבל אותו, אבל אחרי שעות העבודה שלא יחול עליו חוק השיקום.

עפר שלח: - - -

<ערן יוסף: אתה יוצר מעמד חדש.

שלום ג'רבי: ואתה לא יוצר מעמד חדש?

שלום ג'רבי: רק אני יוצר?

<רותם פלג: - - -

שלום ג'רבי: רותם פלג, אני רק עוזר לך לעת עתה.

שלום ג'רבי: אתה לא עוזר לי בכלל.

עפר שלח: הטיעון שלך, אפשר לקבל אותו או לדחות אותו, אבל הוא ממילא לוקח בחשבון שאפשר שיהיה מעמד אחר.

עפר שלח: אם אנחנו דנים במעמד האחר אז אני חושב – ונשמע את עמדתם של חברי הוועדה – שבמעמד הזה הוא לא צריך להיות באגף השיקום.

שלום ג'רבי: אני אומר, בהדרגה.

אריאל אטיאס: אז צריך להוריד ממנו גם את החובות.

אריאל אטיאס: הוא לא יכול להיות באותן חובות.

עפר שלח: אני מוכן ל"דיל": אתה רוצה שוויון, בואו נלך על שוויון.

עפר שלח: אי אפשר לעשות פה סיבוב שלם, שאנחנו עושים, ואני שמח שאנחנו עושים אותו, ואני שותף שלם לו, ואחר-כך להגיד בנקודה מסוימת שנוחה לך: בנקודה הזאת אני רוצה שוויון מלא.

<יואל הדר: הוא שוטר.

<יואל הדר: חלות עליו אותן חובות.

<יואל הדר: כשהוא עושה את זה הוא שוטר, באותו מעמד של שוטר.

<רותם פלג: אנחנו אומרים: תחילו עליו אותן זכויות בדיוק כמו על משרת במשמר האזרחי.

<רותם פלג: זה אומר שרק כאשר הוא בתפקיד הוא יקבל, בשעות שהוא משרת הוא יקבל.

<רותם פלג: בשעות שהוא לא משרת הוא לא יקבל.

איילת שקד: נציג משרד האוצר, בבקשה.

<אסף וסרצוג: משרד האוצר מתנגד להוספת קבוצות נוספות לאגף שיקום והנצחה.

<אסף וסרצוג: היתה ועדה מקצועית שבחנה את הנושא.

<אסף וסרצוג: אני מסכים לגמרי עם עמדת משרד המשפטים, זה שאלת מדיניות.

<אסף וסרצוג: הממשלה כרגע מקדמת הצעת חוק שמשקפת את מדיניות הממשלה בהתאם להמלצות ועדת מומחים.

<מירי פרנקל-שור: אבל ועדת גורן לא הוציאה את המשטרה מכלל החוק.

<אסף וסרצוג: ועדת גורן הגדירה בצורה ברורה- - -

<הילה ארליך: זה לא משטרה.

<יואל הדר: בוודאי שכן- - -

<מירי פרנקל-שור: ועדת גורן ראתה את הנושא- - -

<יואל הדר: זה המשרד לביטחון פנים ולא משרד הביטחון- - -

<מירי פרנקל-שור: אבל עדיין אין חקיקה מתאימה.

<יואל הדר: אסור לך להגיד מה שאת לא יודעת.

<יואל הדר: המשרד לביטחון פנים יגדיר מי זה שוטר.

<יואל הדר: זה שוטר לכל דבר ועניין.

<יואל הדר: בתוך הניידת הוא שוטר.

עפר שלח: אני אומר שעד ש- - -

איילת שקד: אני מביאה את זה להצבעה.

<מירי פרנקל-שור: אני מבקשת שהוועדה תצביע כך: היות ובהצעת החוק הממשלתית לא עוגן נושא הסמכויות אז בעמוד 21 נקרא את סעיף 25א.

<מירי פרנקל-שור: אני רוצה שעל הסעיף של הנכות יצביעו בנפרד.

<עידו בן יצחק: מדובר על סעיף קטן (א1), שעניינו אי תחולת חוק המשטרה (נכים ונספים) על המשרתים בשירות האזרחי.

<מירי פרנקל-שור: לגבי המשטרה יוצבע בנפרד.

<מירי פרנקל-שור: קודם כול הוועדה תצביע על נושא הסמכויות, על מנת שאם הסעיף של השיקום לא יתקבל לא ייפול גם נושא הסמכויות.

עפר שלח: נצביע סעיף-סעיף.

<חיים אמיגה: אני מן הלשכה המשפטית במשרד לביטחון פנים.

<חיים אמיגה: הערה קצרה לגבי הסמכויות, לא לגבי השיקום.

<חיים אמיגה: בסעיף קטן (א) כתוב: "בשינויים שקבע השר בצו".

<חיים אמיגה: כרגע השינויים היחידים שאנחנו יודעים עליהם הם שינויים שמפורטים כאן בתוך הצעת החוק.

<חיים אמיגה: לא ידוע על שינויים אחרים.

<חיים אמיגה: לכן צריך לקבוע, ש"רשאי השר לקבוע".

<חיים אמיגה: לא בטוח בכלל שיהיו שינויים.

איילת שקד: בסדר גמור.

איילת שקד: אני מצביעה על סעיף קטן 49ח1(א) בסעיף 25א להצעת החוק.

איילת שקד: מי בעד סעיף קטן (א)?

משה גפני: יש לי הצעה.

משה גפני: היות ובהצעת החוק הממשלתית אין התייחסות לעניין הזה, יש ויכוח משפטי וכל מה שנלווה לעניין, אני מציע בכלל לא לכתוב את זה.

איילת שקד: אבל בהצעת החוק הממשלתית אין גם סמכויות.

משה גפני: סמכויות יש עכשיו, וזה בסדר, והממשלה מסכימה שיהיו סמכויות והמשרד לביטחון פנים מסכים.

משה גפני: אני מציע, למה להיכנס למחלוקת הזאת, אין את העניין הזה.

משה גפני: אם זה נכון וכנים דבריהם, מה שאומר משרד המשפטים ומה שאומרים היועצים המשפטיים, שאם אין את זה אז אין את זה, זה לא דומה לכל הנושא של השוטרים, זה משהו חדש – זה לא ייכנס.

משה גפני: אז אם הסעיף הזה לא נמצא אז הוא לא יהיה.

משה גפני: אם על-פי חוק מבחינה משפטית זה באמת צריך להיכנס אז זה צריך להיכנס.

משה גפני: אני מציע לא להצביע על זה ולהוריד את הסעיף הזה מהצעת החוק.

<איה דביר: השאלה אם להכניס או לא להכניס היא תוצאה של להחיל או לא להחיל.

<איה דביר: אם לא מכניסים- - -

איילת שקד: אז זה מוּחל.

משה גפני: אם לא מכניסים זה חל?

משה גפני: למה?

<איה דביר: כי לא החרגת.

אריאל אטיאס: כי החוק מבין ששני השוטרים הם אותו דבר, זה מה שהחוק מבין.

משה גפני: אבל הם לא חיילים.

משה גפני: לא הבנתי כך.

עפר שלח: חבר הכנסת גפני מציע לא להצביע, להוציא את כל סעיף 25א.

איילת שקד: לא, רק את סעיף קטן (א).

משה גפני: רק את הסעיף הזה, כמו בממשלה.

<רן רידניק: הוא אומר:

<רן רידניק: בלי סעיף- - -

אריאל אטיאס: אבל הם רוצים להחריג.

אריאל אטיאס: אתה לא מבין?

אריאל אטיאס: הם רוצים ששוטר חרדי לא יקבל ושוטר רגיל כן יקבל.

משה גפני: כן, אבל זאת לא היתה הטענה המשפטית.

<איה דביר: גם הסמכויות לא היו בהצעת החוק הממשלתית.

איילת שקד: אני מתחילה להצביע סעיף-סעיף.

איילת שקד: מי בעד סעיף קטן (א), שעוסק בסמכויות?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – רוב סעיף קטן 49ח1(א) בסעיף 25א להצעת החוק נתקבל.

איילת שקד: הסעיף נתקבל.

איילת שקד: מי בעד סעיף קטן (א1), בעניין הפיצויים?

משה גפני: קודם אני מציע לא להכליל את זה בכלל.

אריאל אטיאס: היא לא שומעת את ההצעה שלך.

איילת שקד: אם לא מכלילים כלומר זה חל.

איילת שקד: אין ברירה.

איילת שקד: חשבנו על זה, האמן לי.

אריאל אטיאס: הם רוצים שזה לא יחול.

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – 4

איילת שקד: סעיף קטן 49ח1(א1) בסעיף 25א להצעת החוק נתקבל.

איילת שקד: הסעיף נתקבל.

אריאל אטיאס: אני מבקש רוויזיה.

איילת שקד: בסדר.

אריאל אטיאס: מה בסדר?

אריאל אטיאס: אני מבקש רוויזיה.

איילת שקד: אין בעיה, אמרתי בסדר.

איילת שקד: מה אתה רוצה שאני אגיד, לא בסדר?

אריאל אטיאס: חשבתי שזה חלק מן הזלזול, חשבתי שאמרת: בסדר, בואו נתקדם.

איילת שקד: אני מזלזלת בך?

משה גפני: הדבר האחרון שאומרים עליך החרדים זה שאת מזלזלת.

איילת שקד: בדיוק.

משה גפני: אומרים דברים, אבל לא זה.

איילת שקד: נצביע על סעיף קטן (ב).

איילת שקד: מי בעד?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – רוב

איילת שקד: סעיף קטן (ב) נתקבל.

משה גפני: צריך להתפלל עכשיו שהחרדים לא יפצעו בגלל שהם לא בשיקום.

איילת שקד: מי בעד סעיף קטן (ג)?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – רוב סעיף קטן 49ח1(ג) בסעיף 25א להצעת החוק נתקבל.

איילת שקד: סעיף קטן (ג) נתקבל.

איילת שקד: אנחנו עובדים לסעיף 25ב.

מאיר פרוש: אני רוצה להבין, אחד שישרת במסגרת שירות אזרחי וייפצע- - -

אריאל אטיאס: שום דבר.

איילת שקד: לא שום דבר.

איילת שקד: הוא ילך לביטוח הלאומי.

אריאל אטיאס: הוא ילך לביטוח הלאומי כאחד האדם, זאת התשובה.

איילת שקד: נצביע על כל הסעיף הזה.

שלום ג'רבי: יש לנו הסתייגות קטנה.

שלום ג'רבי: כאן זה כולל מחבוש וריתוק לבחור שמשרת בשירות האזרחי.

שלום ג'רבי: אני רוצה להציע הצעה, שמשרתי השירות האזרחי לא יוטלו עליהם מחבוש וריתוק אלא שיעיפו אותם.

שלום ג'רבי: מה הדבר הכי גרוע שאפשר לעשות?

מאיר פרוש: קודם כול מחבוש, אחר-כך יעיפו אותם.

מאיר פרוש: שיהיו שווים.

שלום ג'רבי: אל תחשוב לרגע שאני חושב שלא מגיע לו.

שלום ג'רבי: אני רוצה להסביר את העניין.

שלום ג'רבי: מכיוון שאנחנו בתהליך שאנחנו רוצים שיבואו יותר, אני לא רוצה שיגידו ברחוב החרדי שבשירות האזרחי נכנסים לכלא ומקבלים ריתוק בגלל הסיפור הזה.

שלום ג'רבי: כולם בעלי משפחות.

משה גפני: זה נכון.

משה גפני: אם הוא נפצע הוא לא מקבל שיקום, אבל אם הוא עושה איזו עבירה אז הוא במחבוש.

משה גפני: הוא חושש שיבואו ויגידו שמכניסים חרדים לכלא.

אריאל אטיאס: מצמידים אותו בחובות ולא מצמידים אותו בזכויות.

אריאל אטיאס: אבל זה שאלה של מדיניות, זה לא אפליה.

אריאל אטיאס: ..

איילת שקד: רגע, אפשר להוריד את המחבוש?

משה גפני: צריך להוריד את המחבוש, זה סתם.

משה גפני: משרד המשפטים בחופשה.

<איה דביר: אני רוצה להסביר שני דברים.

אריאל אטיאס: זה שאלה של מדיניות, הרב גפני...

משה גפני: יבוא מישהו לבקר אותו במחבוש ויהיו בעיתון מסוים תמונות גדולות, ויגידו: שיקום לא נותנים לחרדים אבל לכלא לוקחים אותם.

אריאל אטיאס: אז מה, מה אכפת להם מה יגידו?

<איה דביר: אני רוצה להסביר את החשיבה שלנו על זה.

<איה דביר: זה קשור לשאלה של מתן הסמכויות, כאשר הפסיקה דיברה על זה, והציגה את זה חברתי.

משה גפני: שיעיפו אותם.

<איה דביר: הפסיקה דיברה על כך שלא מעניקים סמכות שלטונית שיכולה לפגוע בזכויות אדם, בזכויות של הפרט, אלא למי שעבר הכשרה מתאימה, למי שיש לו תנאי כשירות מתאימים וכשחל דין משמעתי מתאים שמסוגל להרתיע.

משה גפני: שיעיפו אותם.

משה גפני: זה הרבה יותר גרוע.

<איה דביר: רק רגע.

<איה דביר: הסבירה היועצת המשפטית של המשטרה בדיונים הקודמים שהסעיף הזה הוא כמעט "אות מתה", אין שימוש בכלים האלה של ריתוק ומחבוש בפועל, אולי רק במצבי קיצון.

<איה דביר: ככל הנראה ב-99% מהמקרים ממילא באמת ישתמשו בפתרון של הפסקת שירות.

משה גפני: אפשר פשוט להתפלץ.

<איה דביר: אבל אנחנו חושבים שכאשר נותנים סמכויות כל-כך מרחיקות לכת כפי שניתנות בחוק של המשטרה ובחוק של שירות בתי-הסוהר, שמאפשרות באמת פגיעה קשה בזכויות של אזרחים, חשוב שהאִיוּם כן יהיה כגורם מרתיע.

משה גפני: אני כל-כך מכבד אותך שמפריע לי נורא מה שאת אומרת, בגלל שאת בחורה חכמה.

משה גפני: עכשיו דנו על זה שיש להם את הסמכויות והם שוטרים והם כל דבר ושירות המדינה, אבל שיקום הם לא יקבלו.

<איה דביר: אבל הסברנו למה.

משה גפני: לא חשוב מה הסברת, זה לא רלוונטי.

משה גפני: זה התוצאה.

משה גפני: אני לא מבין במשפטים, אני מבין רק בשכל ישר.

משה גפני: בסעיף הקודם דיברת נגד החרדים ובסעיף הזה את מדברת נגד החרדים.

<איה דביר: לא, אמרתי שאפשר כך או כך.

משה גפני: שיעיפו אותו.

<איה דביר: אבל כשמעניקים סמכויות צריך שיהיה גורם מרתיע, אחרת לא נוכל להעניק סמכויות.

איילת שקד: ההצעה של שר שלום ג'רבי היא להוריד את אופציית המחבוש כדי לא להרתיע.

<רותם פלג: להשאיר ריתוק.

שלום ג'רבי: לא, הכול לא.

שלום ג'רבי: אני רוצה לענות לך.

שלום ג'רבי: רותם פלג, עזרתי לך, בבקשה תן לי להמשיך.

שלום ג'רבי: בשבילך אני אומר.

שלום ג'רבי: אתה כל היום נלחם כאן לגבי כל הארגונים הביטחוניים, למה הם צריכים להישאר במשרד לביטחון פנים.

שלום ג'רבי: עכשיו בשביל המשטרה אני אומר לך, אם תרתק בחור חרדי אחד לא יגיעו אליך שום חרדים.

שלום ג'רבי: אתה עושה טעות.

משה גפני: אני בעד ריתוק ובעד זה שהם יהיו בשיקום.

איילת שקד: אני מצביעה על הסעיף כפי שהוא, למעט המחבוש.

<קריאה: לא נתנו סמכויות ל"משטרה הירוקה" בגלל שאין מחבוש בדין המשמעתי של שירות המדינה.

<קריאה: עכשיו אתם משווים את זה?

<קריאה: אני לא מבין מה קורה כאן.

<איה דביר: חשוב שכאשר נותנים סמכויות שלטוניות תהיה הרתעה, תהיה ענישה שיכולה להרתיע.

משה גפני: אם הוא ייפצע שיהיה שיקום.

אריאל אטיאס: לא, זה מדיניות.

אריאל אטיאס: ..

משה גפני: עם כל הכבוד, מה שהולך פה עכשיו בוועדה, האמינו לי, אם יגיע מישהו מהעולם החיצון הוא יאמר שאתם פשוט לא נורמלים.

משה גפני: אתם כל הזמן משתמשים באותו טיעון, לעשות כל דבר נגד אותו אחד.

מאיר פרוש: לכן צריך שיקום.

מאיר פרוש: ..

משה גפני: שיקום הוא לא יקבל, באמת...

איילת שקד: חבר הכנסת גפני, מורידים את המחבוש.

משה גפני: תורידו גם את הריתוק.

איילת שקד: נו, באמת, מה זה ריתוק?

משה גפני: עדיף שיפטרו אותו.

אריאל אטיאס: הריתוק זה גם לנשואים?

שלום ג'רבי: בוודאי, רק לנשואים.

אריאל אטיאס: מה זה ריתוק?

אריאל אטיאס: מה הוא עושה?

<קריאה: עד 10 ימים.

אריאל אטיאס: זה שעות או ימים?

איילת שקד: מה זה ריתוק, זה שטויות.

משה גפני: זה עד 10 ימים.

אריאל אטיאס: מה הוא עושה בתחנה בזמן הריתוק?

משה גפני: אני בעד גם מחבוש.

אריאל אטיאס: נניח שהוטל עליו ריתוק לשבוע, אז שבוע הוא לא עושה כלום, יושב בתחנה?

אריאל אטיאס: הוא עובד ולא הולך הביתה?

אריאל אטיאס: הוא ישן בתחנה?

משה גפני: אתם עושים טעות ממש.

<מירי פרנקל-שור: מדברים על סמכויות גם כך וגם כך.

אריאל אטיאס: אתם מביאים לו אוכל ומטפלים בו?

איילת שקד: מספיק, גמרנו, אנחנו מצביעים על סעיף 25ב, בלי מחבוש.

משה גפני: גם בלי ריתוק.

איילת שקד: עם ריתוק.

משה גפני: עם ריתוק, אז עם שיקום.

שלום ג'רבי: אם הוא בורח מן הריתוק מה תעשה לו?

אריאל אטיאס: אז ישלחו אותו לשיקום.

אריאל אטיאס: ..

אריאל אטיאס: ואם זה בחב"ד אז הוא יהיה בשיקום בחוץ לארץ...

משה גפני: מי המציא את הדבר הזה?

משה גפני: אני יכול לדעת מי החכם שהמציא את זה?

אריאל אטיאס: מה חשוב מי המציא.

אריאל אטיאס: תגיד לי מי בעד ומי נגד.

שלום ג'רבי: אגב, בריתוק אסור שיהיו נשים באותו בניין.

אריאל אטיאס: ברור, הממונה שלך צריך להיות אחראי על זה.

<מירי פרנקל-שור: בפסקה (2), בפסקת משנה (4) שאנחנו מוסיפים, צריך לכתוב: "קנס שאינו עולה על שישית מדמי הכלכלה של יחיד".

<איה דביר: הצעתי לצמצם את זה ליחיד בשם השוויון.

איילת שקד: כל הכבוד, איה דביר, את לטובת החרדים.

<איה דביר: אבל אני עדיין חושבת שההרתעה של ריתוק צריכה להישאר.

אריאל אטיאס: אבל זה שאלה של מדיניות, האם לרווק או לנשוי.

אריאל אטיאס: זה לא מדיניות?

אריאל אטיאס: אם היית באה ללמוד קצת גמרא עם שקלא ותריא, רש"י, תוספות, ראשונים, אחרונים – היית מסתבכת.

איילת שקד: מי בעד סעיף 25ב, בלי מחבוש?

משה גפני: גם בלי ריתוק.

משה גפני: אם יש ריתוק אז גם יש שיקום.

אריאל אטיאס: לא קיבלו את עמדתך.

אריאל אטיאס: זה ברוויזיה.

איילת שקד: בלי מחבוש.

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – רוב

איילת שקד: סעיף 25ב נתקבל.

איילת שקד: חבר הכנסת גפני, הם ישמחו להיות קצת מרותקים, שיהיה להם קצת שקט מהאישה והילדים.

איילת שקד: האמן לי, הגברים מתים על זה.

איילת שקד: ..

מאיר פרוש: אצלנו כבוד האישה הוא דבר חשוב, אנחנו לא רוצים להשתחרר מזה.

אריאל אטיאס: אנחנו דואגים לכבודה ומעמדה.

משה גפני: את מוכנה לבוא ולתת הרצאה בציבור החרדי על מה שאמרת עכשיו?

משה גפני: רוויזיה.

משה גפני: חברי הכנסת פרוש ואטיאס ביקשו רוויזיה.

אריאל אטיאס: אני מבקש רוויזיה.

איילת שקד: חבר הכנסת אטיאס, גם על זה רוויזיה?

איילת שקד: עזוב.

שלום ג'רבי: אותו רעיון.

אריאל אטיאס: לא, זה רוויזיה של חבר הכנסת פרוש.

אריאל אטיאס: אנחנו התחלקנו.

מאיר פרוש: מה עם העניין של הילדים החריגים?

מאיר פרוש: הדיון היום התחיל בזה שדיברתי על ילדים חריגים.

איילת שקד: אבל אמרנו לך שזה בפנים.

מאיר פרוש: ממש לא.

מאיר פרוש: ביררתי וזה ממש לא.

מאיר פרוש: עכשיו מבקשים מפרוש להוריד את הרוויזיה?

מאיר פרוש: למה?

מאיר פרוש: כך התחיל היום, הילדים החריגים לא מעניינים אתכם.

שלום ג'רבי: בעלי צרכים מיוחדים – זה בפנים.

שלום ג'רבי: הוא מדבר על דיסלקטים והיפראקטיבים.

<מירי פרנקל-שור: זה חינוך.

איילת שקד: אבל ילדים עם מוגבלויות זה רווחה.

<מירי פרנקל-שור: אני אומרת לך מה שהיועץ- - - אמר.

איילת שקד: סעיף 25ג.

איילת שקד: הסעיף הזה מעניק סמכויות בשירות בתי-הסוהר.

<חיים אמיגה: רק הערה קצרה לגבי סעיף קטן (א), כפי שהערנו לגבי המשטרה: "השר רשאי".

איילת שקד: בסדר.

איילת שקד: הסעיף הזה הוא כמו הסעיף של המשטרה, רק הפעם לגבי בתי-הסוהר.

איילת שקד: נצביע עליו, גם בלי מחבוש.

אריאל אטיאס: את צריכה שוב להצביע על השיקום.

<איה דביר: ועם קנס שהוא שישית מדמי הכלכלה ליחיד.

איילת שקד: מי בעד כל סעיף 25ג, בלי מחבוש?

איילת שקד: סעיף קטן 92א(א1), בעניין השיקום, יוצבע בנפרד.

משה גפני: ומה עם ריתוק?

עמר בר-לב: כאן הקנס הוא שישית מדמי הכלכלה וכאן הקנס הוא שליש מדמי הכלכלה.

עמר בר-לב: מה ההבדל?

<עידו בן יצחק: יש קצין שיפוט זוטר וקצין שיפוט בכיר.

<עידו בן יצחק: הקנס המרבי שקצין שיפוט זוטר יכול להשית על חייל הוא שישית מהשכר שלו, ולכן פה זה שישית.

<עידו בן יצחק: קצין שיפוט בכיר יכול להשית על חייל קנס שהוא שליש מהשכר שלו, ולכן פה זה שליש.

עמר בר-לב: איך מבינים מכאן שזה קצין שיפוט זוטר וקצין שיפוט בכיר?

<עידו בן יצחק: כי זה מתקן סעיף שעוסק בסמכויות של קציני השיפוט.

<מירי פרנקל-שור: בפקודת בתי-הסוהר יש הסדר שלם.

איילת שקד: אני חוזרת.

איילת שקד: מי בעד הסעיף, בלי המחבוש?

איילת שקד: ההצבעה על סעיף קטן (א1) תהיה בנפרד.

משה גפני: ובלי הריתוק.

איילת שקד: עם הריתוק.

משה גפני: מי ביקש את הריתוק?

איילת שקד: ריתוק זה טוב.

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – רוב

איילת שקד: סעיף 25ג, בלי המחבוש, עם התיקונים שהוכנסו בו, למעט סעיף קטן 92א(א1) נתקבל.

איילת שקד: סעיף 25, ללא המחבוש, ולמעט סעיף קטן (א1), נתקבל.

איילת שקד: חבר הכנסת גפני, ריתקו אותך פעם?

משה גפני: אני מרותק כל הזמן.

איילת שקד: זה לא כל-כך נורא.

משה גפני: זה נורא.

איילת שקד: אותי ריתקו פעם בשבת לבסיס.

איילת שקד: זה לא סוף העולם.

משה גפני: אנחנו מכירים את הציבור החרדי, אנחנו יודעים מה יהיה עם הדבר הזה.

איילת שקד: הוצאנו את המחבוש.

משה גפני: לא המחבוש, אלא שירתקו אדם.

משה גפני: אף אחד לא מבקש את זה.

איילת שקד: המשטרה ביקשה.

איילת שקד: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף קטן (א1), בעניין השיקום בשירות בתי-הסוהר.

איילת שקד: כמה חרדים אתם סבורים שיגיעו לשב"ס?

אריאל אטיאס: מה זה משנה?

משה גפני: אף אחד לא יבוא.

משה גפני: אגיד להם שזה נגד החרדים.

איילת שקד: מי בעד סעיף קטן (א1)?

איילת שקד: מי נגד?

אריאל אטיאס: מי נגד שיקום לחרדים?

איילת שקד: הצבעה

איילת שקד: נגד – 2

איילת שקד: הסעיף נתקבל.

אריאל אטיאס: אני מבקש רוויזיה.

משה גפני: לא הבנתי את ההצבעה.

משה גפני: מי שהצביע בעד היה בעד מה?

אריאל אטיאס: מי שבעד היה נגד השיקום לחרדים.

מאיר פרוש: אפשר לדעת, לפרוטוקול, מה ההסדר עם הילדים החריגים?

מאיר פרוש: הם מוגדרים כחינוך?

איילת שקד: תיכף, נגיד את זה בסוף.

אריאל אטיאס: וצריך להגדיר מה זה "חריג", חריג במה.

משה גפני: גם בשב"ס אין שיקום?

איילת שקד: אנחנו עוברים לסעיף 25ד.

<מירי פרנקל-שור: זה הסעיף שלוקח את כל ההוראות שכתובות בחוק הרשות הארצית לכבאות והצלה ומשווה אותן למתנדבים.

איילת שקד: כאן אין שיקום אז בואו נראה אם יגיעו המונים.

אריאל אטיאס: גם לכבאים עצמם אין שיקום.

משה גפני: לא יגיעו המונים.

משה גפני: את תראי את הכותרות מחר.

משה גפני: לא יגיעו המונים.

משה גפני: פשוט לא ראיתי דבר כזה.

אריאל אטיאס: מפלים בין דם לדם, זה מה שעושים.

משה גפני: לוקחים טיעון כדי לפגוע בחרדים, ואת הטיעון ההפוך גם כדי לפגוע בחרדים, הכול בטיעון משפטי.

משה גפני: פשוט לא להאמין.

אריאל אטיאס: זה שאלה של מדיניות.

אריאל אטיאס: .. אתה לא עוקב אחרי הטקסטים.

משה גפני: פה מרתקים אותם בגלל שיש להם את כל הסמכויות.

איילת שקד: די, גפני.

איילת שקד: אתה מניפולטיבי.

אריאל אטיאס: הוא מכין את הכותרת ב"יתד נאמן".

<חיים אמיגה: לגבי סעיף 20א בחוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, מוסכם שהזכויות והחובות של המשרתים בכבאות יהיו כמו של מתנדבים.

<חיים אמיגה: הסעיף הזה בעצם מוציא סעיפים ספציפיים ומכניס אותם לכאן.

<חיים אמיגה: יכול להיות שהוא מפספס דברים מסוימים.

<חיים אמיגה: למשל, פסקה 147(א)(14), שמדברת על דרגות של מתנדבים, לא הוכנסה כאן.

<חיים אמיגה: לכן אנחנו מבקשים שאותו סעיף שנקבע לגבי שוטרים ולגבי סוהרים, "חובותיו, זכויותיו ... יהיו כשל מתנדב", יוכנס באותו פורמט פה.

<מירי פרנקל-שור: זה אותו עיקרון.

<מירי פרנקל-שור: אנחנו נשב ונדון אחר-כך.

<מירי פרנקל-שור: אם זה רק עניין של נוסח אז בסדר.

מאיר פרוש: מה זה סעיף 20א?

איילת שקד: זה מתייחס לסעיף 25ד בהצעת החוק.

<עידו בן יצחק: זה מכניס את סעיף 20א בחוק הכבאות.

איילת שקד: מי בעד סעיף 25ד?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – פה אחד

איילת שקד: סעיף 25ד אושר.

משה גפני: לשם מה שכנעתם אותו שיצביע בעד?

משה גפני: על זה שמפלים כל הזמן לרעה?

אריאל אטיאס: מפלים בין דם לדם, לא רק מפלים לרעה.

אריאל אטיאס: זה הטקסט ל"יתד נאמן".

איילת שקד: נעבור לסעיף 25ה.

איילת שקד: תסביר מה זה.

איילת שקד: תסביר מה זה.

<מירי פרנקל-שור: זה החלטת הרשות.

<לירון דוד: זה פשוט מפנה לבית-משפט לעניינים מינהליים בכל החלטה לפי החוק הזה, כדי שלא ילכו לבג"ץ, שלא יהיה עניין עם סמכויות.

איילת שקד: מי בעד?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – פה אחד

איילת שקד: סעיף 25ה אושר.

איילת שקד: סיימנו לעבור על הסעיפים.

איילת שקד: אנחנו עוברים לרוויזיה על התוספת, על ימי החופשה.

אלעזר שטרן: אני מוכן בשני הדברים לקבוע 20 ימים, כמו חיילי צה"ל.

<איה דביר: אם תקבעי לשירות של 6 ימים בשבוע ולשירות של 5 ימים בשבוע אותם ימי חופשה תגרמי להעדיף את הגופים של 5 ימים בשבוע, ולא רצית לעשות את זה.

איילת שקד: אנשים ילכו לזה לא בגלל ימי החופשה.

איילת שקד: בואו נשאיר את הראשון 22 ימים, כפי שכבר הצבענו, ובשני נקבע 20 ימים, ואני אצביע אתכם על זה.

אריאל אטיאס: אז זה מגה-אפליה, כי מי שמשרת 6 ימים בשבוע יש לו 20 ימי חופשה ומי שמשרת 5 ימים בשבוע יש לו 22 ימי חופשה.

איילת שקד: אה, נכון.

אלעזר שטרן: 20 ימים בשני המקרים.

אלעזר שטרן: זה גם הוגן.

אלעזר שטרן: למרות מה שאמרו פה, שלחיילי צה"ל יש פחות, אבל אצל חיילי צה"ל לא סופרים את השישי-שבת.

<מירי פרנקל-שור: הבן שלי היה ב"רגילה" וספרו לו שישי-שבת.

<מירי פרנקל-שור: יואב ארבל, מי שמשרת 5 ימים או 6 ימים בשבוע משרת בסך הכול אותו מספר שעות.

<מירי פרנקל-שור: נכון?

<יואב ארבל: בוודאי.

<מירי פרנקל-שור: אז למה צריכה להיות הבחנה בימי החופשה?

<יואב ארבל: החישוב של יום חופשה הוא בהתאם למספר השעות שהמשרת עושה באותו יום.

<יואב ארבל: אדם שעושה במשך 6 ימים 30 שעות בעצם יום החופשה שלו הוא של 5 שעות, כי זה 30 לחלק ל-6, ואילו אדם שעושה במשך 5 ימים 30 שעות יום החופשה שלו הוא של 6 שעות.

אלעזר שטרן: נשארו להם הרבה ימי חופשה גם ככה.

איילת שקד: אנחנו מצביעים עכשיו על הרוויזיה.

איילת שקד: מי בעד הרוויזיה?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – 4

איילת שקד: הבקשה לרוויזיה של חבר הכנסת אלעזר שטרן על סעיף 1 בתוספת נתקבלה.

איילת שקד: הרוויזיה התקבלה.

איילת שקד: עכשיו נצביע על הסעיף, כאשר יהיו 20 ימי חופשה גם בסעיף קטן (א) וגם בסעיף קטן (ב).

איילת שקד: אי אפשר שמי שמשרת 5 ימים בשבוע יהיו לו יותר ימי חופשה ממי שמשרת 6 ימים בשבוע.

משה גפני: אפשר לגבי שניהם לקבוע 22 ימים.

איילת שקד: קבענו לגבי שניהם 20 ימים.

איילת שקד: 20 זה מספיק.

איילת שקד: אנחנו מצביעים על כל הסעיף, עם התיקון.

אריאל אטיאס: תגידי, איך את יכולה להצביע גם על סעיף קטן (א) כאשר הוא כבר התקבל?

אלעזר שטרן: אבל היתה רוויזיה.

אריאל אטיאס: אבל הרוויזיה שלך היתה על סעיף קטן (ב).

אלעזר שטרן: לא נכון, היא היתה על שניהם.

איילת שקד: אנחנו מצביעים על התוספת, שגם בסעיף קטן (א) וגם בסעיף קטן (ב) ייקבעו 20 ימי חופשה.

איילת שקד: מי בעד כל פרק התוספת, עם התיקון של חברי הכנסת אטיאס, בר-לב ופרוש?

איילת שקד: מי נגד?

איילת שקד: בעד – פה אחד

איילת שקד: התוספת נתקבלה, עם כל התיקונים.

עפר שלח: מה עם הרוויזיה על השיקום במשטרה?

עפר שלח: עברה חצי שעה.

אריאל אטיאס: עוד לא עברה חצי שעה.

מאיר פרוש: מה עם משרד החינוך, הילדים החריגים?

<מירי פרנקל-שור: לא הוצאנו הזמנה לרוויזיה.

אריאל אטיאס: הרוויזיה הזאת היא לא להיום.

איילת שקד: אסביר דבר מה בקשר לילדים.

איילת שקד: חבר הכנסת פרוש, תקשיב בבקשה.

איילת שקד: לפי דברי היועץ המשפטי של המינהלת וראש המינהלת, כל הטיפול בילדים נפגעים או בעלי מוגבלויות הוא בסמכות משרד הרווחה ולכן הוא לא תחת מכסה.

איילת שקד: טיפול בילדים עם דיסלקציה, עם קשיי למידה, או סתם עובדים במערכת החינוך היסודית הם תחת מכסה.

איילת שקד: אבל הבנתי שמה שחשוב זה טיפול בילדים עם מוגבלות, וזה ללא מכסה.

איילת שקד: נכון?

שלום ג'רבי: נכון.

שלום ג'רבי: בדיוק כך.

מאיר פרוש: ואם זה לא כך, אין אפשרות לעלות לפחות מ-200 ל-400 בשביל אותם ילדים?

איילת שקד: אין צורך.

מאיר פרוש: אני לא יודע, אני לא מתמצא בדברים האלה ולא יודע בדיוק מה היא המוגבלות הזאת ומה היא המוגבלות ההיא.

מאיר פרוש: אני שואל אם אי אפשר לעלות מ-200 ל-400.

מאיר פרוש: זה בעצם דבר שחבר הכנסת אטיאס דיבר עליו בישיבה הקודמת.

משה גפני: כל הזמן אתם נגדנו.

משה גפני: תנו לו את זה לפחות.

מאיר פרוש: אני שואל אם אי אפשר לקבוע 400 במקום 200 למען אותם ילדים חריגים.

מאיר פרוש: אני שואל אם אפשר.

מאיר פרוש: לפחות להעלות את זה מ-200 ל-400.

איילת שקד: הצבענו על זה כבר.

אריאל אטיאס: איזו אופציה יש לעשות רוויזיה כך?

אריאל אטיאס: מה זה?

איילת שקד: חבר הכנסת פרוש, אנחנו הצבענו על הסעיף כבר.

מאיר פרוש: הצבענו גם על התוספת, על הסעיף הראשון שלה והגמשנו את הצעדים שלנו והסכמנו.

משה גפני: הוא ביקש רוויזיה על זה.

משה גפני: מהבוקר הוא מבקש על זה רוויזיה.

משה גפני: הוא מבקש לעלות מ-200 ל-400.

אריאל אטיאס: אין פה אנשים.

אריאל אטיאס: זה לא הוגן.

איילת שקד: יש לנו הרבה רוויזיות גם כך.

אריאל אטיאס: אני מתנגד לדבר הזה.

אריאל אטיאס: זה סתם מחטף.

איילת שקד: זה לא מחטף.

<מירי פרנקל-שור: זה לא מחטף.

<מירי פרנקל-שור: לפי תקנון הכנסת אפשר להוציא הודעה ותוך 30 דקות ניתן לקיים את הרוויזיה.

אריאל אטיאס: אבל אין פה אנשים עכשיו.

אריאל אטיאס: אני מדבר על חברי כנסת שאפשר לשנות את החלטתם.

אריאל אטיאס: אסביר מדוע.

אריאל אטיאס: לפי כל הסדרים שקבעתם היום הדיון היה אמור להסתיים בשעה 19:00 ומחר אמור להיות דיון נוסף.

אריאל אטיאס: זה שאתם עושים לנו "מערוף" ומחלקים סנדוויצ'ים – חלאס.

אריאל אטיאס: אמנם זה עניין של מדיניות, אבל גם לה יש גבול.

איילת שקד: חבר הכנסת פרוש, אתה רוצה שנדון על זה עכשיו?

מאיר פרוש: כן, למה לא?

מאיר פרוש: אני לא יכול לומר על עצמי שאני יודע בדיוק לומר לגבי הדיסלקטים ולקויי הלמידה, אין לי מושג, אבל אני מבקש במקום 200 לקבוע 400.

מאיר פרוש: מה הבעיה?

משה גפני: זה לא מפריע לאף אחד.

איילת שקד: נכניס את זה לרוויזיות.

משה גפני: תעשי את זה עכשיו.

איילת שקד: אי אפשר.

משה גפני: לא יכול להיות שאנחנו נלך הביתה בהרגשה רעה שהכול היה נגדנו.

משה גפני: אז לפחות משהו.

אריאל אטיאס: תדע שזה יכול להיות.

אריאל אטיאס: מה זה חשוב?

אריאל אטיאס: ממילא הם נגדו.

אריאל אטיאס: תשמור את זה לסוף.

אריאל אטיאס: סמוך עליי.

אריאל אטיאס: לא את הכול אני יכול להסביר פה.

איילת שקד: בסדר, חבר הכנסת גפני, אנחנו צריכים להמתין חצי שעה.

מאיר פרוש: למה צריך להמתין חצי שעה?

מאיר פרוש: הרי דיברתי על זה כבר לפני שעתיים.

<מירי פרנקל-שור: אנחנו פועלים על-פי תקנון הכנסת.

איילת שקד: אני מסכמת את הדיון של היום.

איילת שקד: נשאר עוד עניין המכסות של משרד הביטחון, נכון.

איילת שקד: הדבר האחרון שנשאר להחליט עליו הוא מספר המשרתים בשירות האזרחי-ביטחוני במשרד הביטחון ובמשרד לביטחון פנים.

איילת שקד: ההצעה של חבר הכנסת שלח ושלי היא 50 לכל אחד.

איילת שקד: אם למישהו מחברי הכנסת יש הצעה אחרת, בבקשה.

<מירי פרנקל-שור: מדובר על מכסה למשרתים בשירות האזרחי-ביטחוני במשרד הביטחון ובמשרד לביטחון פנים.

איילת שקד: למישהו מחברי הכנסת יש הצעה אחרת?

משה גפני: הצענו שבכל מקום שנקבעת מכסה, השר, באישור הוועדה, יכול לשנות את זה.

משה גפני: זה הפתרון.

איילת שקד: אנחנו צריכים לחשוב על זה.

<מירי פרנקל-שור: "עיר ללא אלימות" יכולה להיות בשירות האזרחי בתחום ביטחון פנים.

עפר שלח: אז אל תחזיקו ב"עיר ללא אלימות".

<מירי פרנקל-שור: למה אתם צריכים "עיר ללא אלימות" במסגרת השירות האזרחי-ביטחוני?

<קריאה: - - -

איילת שקד: רותם פלג, בואו נוריד את המשרד לביטחון פנים.

איילת שקד: זה יפתור לנו בעיות.

<רותם פלג: אם את מורידה את משרד הביטחון תורידי גם אותנו.

<רותם פלג: זה לא יהיה.

איילת שקד: תקשיב לרגע עד הסוף.

איילת שקד: יש ביטחון פנים בשירות האזרחי.

<רותם פלג: תכניסי גם ביטחון לשירות האזרחי.

<מירי פרנקל-שור: לא, מה פתאום, עד פה.

עפר שלח: אם הם לא רוצים לקחת, אם הם טוענים שזה ייקח להם מהשוטרים, שלא ייקחו.

<רותם פלג: זה אני מוכן, שמשרד הביטחון ייכנס לשירות האזרחי הרגיל.

שלום ג'רבי: במשרד לביטחון פנים יש את כל נושא השירותים האזרחיים, כמו "עיר ללא אלימות" ו"מצילה".

שלום ג'רבי: היום יש לנו שם 220 משרתים במשרד לביטחון פנים.

שלום ג'רבי: בוודאי אסור לצמצם את מספרם.

איילת שקד: ההצעה שעלתה כאן, שגם ביטחון וגם ביטחון פנים יהיו בשירות האזרחי.

<רותם פלג: אני בעד.

<הילה ארליך: תכניסו את זה בשירות האזרחי הרגיל, ללא מכסות.

משה גפני: מה בביטחון פנים יהיה בשירות האזרחי הרגיל?

שלום ג'רבי: כל הפרויקטים, "עיר ללא אלימות" ו"מצילה".

שלום ג'רבי: אני עומד על כך שזה אזרחי.

<מירי פרנקל-שור: לא יהיה תחום ביטחון.

<מירי פרנקל-שור: אנחנו ממחזרים את הדיון.

<מירי פרנקל-שור: בתחום ביטחון יהיה שירות אחד בלבד, וזה בצבא ההגנה לישראל.

<מירי פרנקל-שור: זה השירות הצבאי.

<מירי פרנקל-שור: אי אפשר לתוך השירות הלאומי-אזרחי להכניס את תחום הביטחון.

<רותם פלג: ולביטחוני אפשר להכניס?

<רותם פלג: זה בדיוק אותו דבר.

איילת שקד: נעשה הפסקה של 5 דקות.

איילת שקד: אני רוצה לדבר עם רותם פלג ועם אחז בן ארי.

איילת שקד: מה ההצעה שלכם?

איילת שקד: אנחנו מוציאים את זה משירות אזרחי-ביטחוני.

איילת שקד: זה יהיה רק בשירות אזרחי רגיל.

<הילה ארליך: ""שירות אזרחי" – שירות אזרחי במשרד הביטחון".

איילת שקד: מה כתוב בחוק שירות לאומי?

<הילה ארליך: "שירות בתחום ביטחון, למעט שירות בצה"ל".

<מירי פרנקל-שור: אני רוצה להבין דבר אחד.

<מירי פרנקל-שור: הוחלט בממשלה בהצעת החוק שהשירות האזרחי יהיה במשרדי הממשלה בתחומי מסוימים.

<מירי פרנקל-שור: ההצעה שנרקמת כאן בוועדה, שמשרד הביטחון יהיה שונה.

<מירי פרנקל-שור: מה ההצדקה לזה?

<איה דביר: לא דיברנו על משרד הביטחון.

<איה דביר: דיברנו על תחום הביטחון.

<מירי פרנקל-שור: אנחנו לא יודעים מה זה "תחום ביטחון".

<איה דביר: מה זה "תחום רווחה"?

<מירי פרנקל-שור: אני לא יודעת מה זה "תחום ביטחון".

<אחז בן ארי: אם רוצים אפשר לחזור להצעת החוק הממשלתית.

<מירי פרנקל-שור: איך את מצדיקה שלמשרד הביטחון יהיה דין שונה ואילו משרד החקלאות יוכל רק בתחומי בריאות, רווחה וכולי?

<איה דביר: ההצעה שלי היתה שונה.

<איה דביר: זה שאלת מדיניות, זה לא שאלה משפטית.

<איה דביר: ההצעה היתה להכליל תחום נוסף של שירות, שהוא תחום ביטחון, למעט שירות בצה"ל, ששם נמצאים חיילים.

איילת שקד: זה מה שקורה בחוק השירות הלאומי.

<איה דביר: זה פותח למשרד הביטחון אפשרות להפעיל משרתים בתחומים שבהם הוא עוסק, אבל גם ליחידות הסמך שעוסקות בתחום הביטחון.

<מירי פרנקל-שור: אנחנו חוזרים לאותו דיון.

<מירי פרנקל-שור: לכן החליטה הוועדה לחזק את התחום האזרחי-ביטחוני, זאת בדיוק הסיבה.

<מירי פרנקל-שור: לא רצינו לומר "תחום ביטחון", אבל בכל זאת בתחום השירות הביטחוני לא יהיה שירות אזרחי ולכן הוחלט לחזק את השירות האזרחי-ביטחוני.

<רותם פלג: אני יכול לחיות עם שתי האפשרויות.

<מירי פרנקל-שור: אתם מציעים דין שונה למשרד הביטחון ללא שום הצדקה.

<הילה ארליך: אבל המכסה של 50 אנשים היא לעשות צחוק מהתחום הביטחוני.

<רותם פלג: אבל, מירי פרנקל-שור, זה בדיוק אותו דבר.

<רותם פלג: אין שום הבדל בהיבט הזה.

<מירי פרנקל-שור: לא נכון- - -

<רותם פלג: אין שום הבדל במקרה הזה אם זה במסלול הלאומי-ביטחוני או במסלול הלאומי בלי הביטחוני.

<מירי פרנקל-שור: בשירות האזרחי יש היגיון- - -

<רותם פלג: אין שום הבדל ברמה העקרונית.

<רותם פלג: תכניסי את משרד הביטחון כי הוא משרד אזרחי לכל דבר ועניין, ורק תקבעו ששר הביטחון, בצו, באישור הוועדה, יקבע את התחומים.

<הילה ארליך: לא צריך את זה.

<הילה ארליך: "תחום ביטחון, למעט שירות בצה"ל".

<הילה ארליך: למה יש תחום ביטחון פנים ותחום רווחה ולא יכול להיות תחום ביטחון?

<מירי פרנקל-שור: זה לא אותו דבר.

<מירי פרנקל-שור: אנחנו כל הזמן אומרים שמשרתים בשירות האזרחי אינם דומים למשרתים בצבא.

<רותם פלג: אבל זה משרד אזרחי.

<רותם פלג: זה לא צבא.

<אחז בן ארי: אם השירות האזרחי היה מורכב, מבחינת היעדים שלו, רק מתחומים קהילתיים-חברתיים, ניחא, אבל אם יש בו גם ביטחון פנים ואם יש בו הגנת העורף, למה לא לשים גם את הביטחון?

<אחז בן ארי: מה קרה?

<אחז בן ארי: בגלל שיש חיילים בסביבה?

<רותם פלג: לנו אין התנגדות לזה.

<אחז בן ארי: אני יכול לחיות עם זה שמשרד הביטחון לפי ההצעה הקיימת יהיה באזרחי-ביטחוני וגם עם האפשרות האחרת, לשים אותנו יחד עם האחרים.

<אחז בן ארי: אין לנו בעיה.

<איה דביר: האפשרות השנייה אפילו נכונה יותר.

<קריאה: אבל 50 משרות זה לעשות צחוק מהשירות האזרחי-ביטחוני.

<אחז בן ארי: אבל אז ללא שום מגבלה, כפי שאין שום מגבלה לגבי כל משרד אחר.

<רותם פלג: אפשר לכתוב "תחומים עליהם אמונים משרדי הממשלה" ואז כולם נכללים בזה.

<איה דביר: זה לא תחום.

<רותם פלג: מה זה משנה?

<איה דביר: - - -

<אחז בן ארי: אפשר לעשות שירות אזרחי במשרדי הממשלה, ברשויות על-פי דין, ברשויות מקומיות ובגופים פרטיים, בכל מיני עמותות, בתחומים חברתיים.

<אחז בן ארי: אם אתם פתוחים לזה, מצוין.

<אחז בן ארי: בוועדת השרים הצעתי הצעה שלא התקבלה בסופו של דבר, שאת השירות האזרחי אפשר יהיה לעשות במשרדי ממשלה, כמובן לפי כללים מסוימים, ברשויות על-פי דין, ברשויות מקומיות ובגופים ועמותות שפועלים בתחומים מסוימים, וכאן לעשות את הפירוט הקהילתי-סוציאלי.

אריאל אטיאס: זה לא ביטחוני, זה אזרחי.

אריאל אטיאס: ואתם גם בפנים.

<מירי פרנקל-שור: ולא על-פי תחומים.

אריאל אטיאס: אז מה הבעיה בזה?

אריאל אטיאס: מי מתנגד לזה?

<איה דביר: היום הנוסח מדבר על- - -

<מירי פרנקל-שור: רק רגע, אחז בן ארי, הרעיון שלך הוא על-פי תחומים?

<אחז בן ארי: לא.

אריאל אטיאס: הוא כולל את כל משרדי הממשלה.

<מירי פרנקל-שור: אני בעד.

<אחז בן ארי: כולל עמותות פרטיות שפועלות בתחומים יותר חברתיים.

<אחז בן ארי: זה היה הרעיון, אך הוא לא התקבל בממשלה.

<אחז בן ארי: הלכו לפי תחומים, ואז גם כשאתה בא לממשלה אתה צריך להיכנס לתוך הרובריקה של התחומים.

<אחז בן ארי: אם היה מדובר רק בנושאים חברתיים, ניחא, אבל אם מופיע שם היום הגנת העורף וביטחון פנים לא מתאים שמשרד הביטחון לא נמצא שם.

איילת שקד: למה בהצעת החוק הממשלתית הוא לא היה שם?

<אחז בן ארי: למען האמת, לא נלחמנו על זה, גם מפאת חלוקת העבודה.

<אחז בן ארי: זה היה קבוצה אחרת.

<אחז בן ארי: לא ניכנס לזה.

<אחז בן ארי: זה חלב שנשפך.

<מירי פרנקל-שור: איילת שקד, לא שכחו את תחום הביטחון.

<אחז בן ארי: עכשיו אפשר לעשות את התיקון הזה, אם רוצים לעשות אותו, למרות שאני יכול לחיות עם אחת האפשרויות שהוצגו פה.

<מירי פרנקל-שור: אז שכל המשרדים יהיו אותו דבר, אבל לא שיהיה תחום מיוחד למשרד הביטחון.

<אחז בן ארי: אין תחומים.

אריאל אטיאס: מה הבעיה עם כך שכל המשרדים אותו דבר?

<מירי פרנקל-שור: אני בעד.

<איה דביר: אסביר מה הבעיה עם זה.

<איה דביר: גם משרדי הממשלה הם צרכנים של כוח אדם.

<איה דביר: היום הפרמטר כפול, צריך גם לעמוד בקריטריון של גוף מפעיל, שאחד מהם הוא משרד ממשלתי או עמותה, וגם לעמוד בתחום מהותי, של שירות שנועד באמת לתחוֹם, שלא יוחלף כוח אדם סתם, שזה יהיה איזו פעילות משמעותית.

<איה דביר: אין לי בעיה, זה שאלת מדיניות, אם להכניס את תחום הביטחון או לא להכניס אותו, אבל ליצור מצב שכל משרד ממשלתי יכול להעסיק בכל דבר זה בעצם חותר תחת הרעיון של הוועדה.

אריאל אטיאס: סליחה, יש הגדרות בחוק באילו תחומים עוסקים: רווחה, בריאות וכן הלאה.

אריאל אטיאס: מחר לא יכול משרד החקלאות להעסיק מתנדבים בקטיף של עגבניות, הוא לא יכול.

אריאל אטיאס: בעולם של התחומים האלה לא כותבים שֵם של משרד, אלא כותבים את התחומים ונכללים בזה משרדים רלוונטיים שמשיקים לתחומים הללו.

אריאל אטיאס: בזה גמרנו.

אריאל אטיאס: מה הבעיה בזה?

<איה דביר: אנחנו רוצים להוסיף את תחום הביטחון, שגם פעילות בתחום הביטחון תיחשב לפעילות.

<איה דביר: זה שאלת מדיניות, שלנו אין עמדה לגביה.

איילת שקד: אחז בן ארי רוצה להוסיף בסעיף קטן 2א(א): "שירות אזרחי-חברתי יהיה באחד מן התחומים הבאים: ביטחון פנים, הגנת העורף, ביטחון שאינו שירות בצה"ל, רווחה...".

<איה דביר: זה שאלת מדיניות.

אריאל אטיאס: מה הבעיה בזה?

<מירי פרנקל-שור: אני אומרת דבר אחד, וזה גם הסבר לדיון שהיה פה על ההסתייגות של חבר הכנסת עפר שלח.

<מירי פרנקל-שור: כל תחום הביטחון מעלה פה שרשרת שאלות.

<מירי פרנקל-שור: בסופו של דבר, אנחנו לא יודעים כרגע מה ההשלכות אבל כן יהיו לנו מקרים שבתחום הביטחון, גם למשל ביחידות הסמך אפשר לתת את הפרשנות, שאנחנו נמצא בסופו של דבר שבאותם תפקידים יהיו לנו משרתים בשירות אזרחי וחיילים.

<מירי פרנקל-שור: צריך לתת על כך את הדעת.

<מירי פרנקל-שור: תחום הביטחון צריך להיות מחוץ למסגרת הצעת החוק של השירות האזרחי.

<הילה ארליך: למה במשטרה אפשר, במשטרה יש שלושה סוגים שמשרתים כתף אל כתף עם שוטרים, ואילו במשרד הביטחון זה לא יכול להיות?

עפר שלח: מירי פרנקל-שור, זה הסתכלות על הסיפור מן הצד ההפוך.

<מירי פרנקל-שור: נתנו את הפתרון, הוחלט לחזק את השירות האזרחי-ביטחוני.

<מירי פרנקל-שור: אני רוצה לשקול את כל ההשלכות של הדבר, לכן אני מבקשת מן הוועדה, אם היא מתכוונת להעלות את ההצעה הזאת להצבעה, אני מבקשת בישיבה שבה יידונו הרוויזיות להביא עמדה מסודרת.

<מירי פרנקל-שור: יכול להיות שזה אפשרי.

<מירי פרנקל-שור: זה שאלה עקרונית מאוד.

<מירי פרנקל-שור: זה אחד הסעיפים הכי ליבתיים של הצעת החוק ואני מבקשת לגבש עמדה מסודרת.

אריאל אטיאס: אני חושב שמירי פרנקל-שור צודקת.

עפר שלח: אין בעיה להצביע על זה.

עפר שלח: יש פה רק מדיניות.

אריאל אטיאס: לא משנה, היא ביקשה עוד כמה ימים, מה קרה.

עפר שלח: אין בעיה להצביע על זה.

עפר שלח: אני רק רוצה להגיד, בסופו של דבר אין היגיון בכך שאנחנו מאשרים את כל הגופים שאנחנו מאשרים ואילו במשרד הביטחון, שבין השאר מאושר שם – אני לוקח את הדברים שלך בדיוק על-פי ההיגיון שלהם, שאנחנו מאשרים שחיילים יעבדו שם – לא יוכלו אנשים בשירות האזרחי לעבוד.

<אחז בן ארי: ושלוקחים לנו אותם.

<מירי פרנקל-שור: ולכן זה קשור.

<מירי פרנקל-שור: יש כאן שרשרת.

<מירי פרנקל-שור: זה קשור לשירות האזרחי-ביטחוני, זה קשור לסעיף 26א, הכול מגיע בצוותא.

אריאל אטיאס: בסדר, עוד כמה ימים.

איילת שקד: אני רוצה לסכם את היום הזה.

משה גפני: אנחנו יוצאים מן היום הזה רע.

איילת שקד: ממש...

איילת שקד: ביום שלישי נצביע על כל הרוויזיות.

איילת שקד: מחר אין ישיבה.

איילת שקד: מה שהיועצת המשפטית של הוועדה בודקת הוא, כפי שכבר החלטנו, להוציא מהשירות האזרחי-ביטחוני את המשרד לביטחון פנים ואת משרד הביטחון ולהכניס לשירות אזרחי-חברתי עוד נושא: בריאות, רווחה, ביטחון שאינו שירות בצה"ל, הגנת הסביבה, הגנת העורף וכולי.

איילת שקד: אנחנו נצביע על זה ביום שלישי, כל הרוויזיות יהיו בין 10:00-13:00 בערך.

איילת שקד: המנהלת תודיע.

איילת שקד: שבוע לאחר מכן, שבוע מהיום, כל יום תהיה הצבעה על חוק שירות ביטחון.

איילת שקד: רבותי חברי הכנסת, תרשמו לפניכם, מרגע שאנחנו מתחילים להצביע על חוק שירות ביטחון אנו בריתוק: ראשון, שני, שלישי, רביעי, חמישי.

מאיר פרוש: מיום שלישי כשנדון על הרוויזיות?

איילת שקד: לא, מיום ראשון בשבוע שלאחר מכן.

איילת שקד: אנחנו נפיץ נוסח.

מאיר פרוש: מתי שתקראי לי, אני בא.

איילת שקד: מיום שמתחילים להצביע על חוק שירות ביטחון ההצבעות יהיו בכל יום.

איילת שקד: תודה רבה.

איילת שקד: הישיבה נעולה.