ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 180, 2014-02-05 10:15

חיים כץ: בוקר טוב, בוקר טוב – עדיין בוקר – יום רביעי בשבוע, ה' באדר, 5 בפברואר 2014.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה והבריאות בנושא:

חיים כץ: הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון מס' 19).

חיים כץ: הכנה לקריאה השנייה והשלישית.

חיים כץ: אדוני המציע, חבר הכנסת יריב לוין.

יריב לוין: תודה, אדוני היושב-ראש, ותודה באמת על קביעת הדיונים בפרקי זמן קצרים, מהצעת החוק - - -

חיים כץ: לא, לא.

חיים כץ: פרקי זמן ארוכים.

יריב לוין: הכול יחסי, אתה יודע.

יריב לוין: המטרה של הצעת החוק הזאת, כפי שהובהר גם כאשר הכנו את החוק לקריאה הראשונה, היא לקחת את הגוף החשוב הזה שאמור לייעץ לנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה ולגוון את ההרכב שלו באופן שיבוא לידי ביטוי כל האוכלוסיות שהגוף הזה אמור לטפל בהן ולדאוג להן.

יריב לוין: במסגרת הזאת אנחנו מסדירים בפעם הראשונה ייצוג לקבוצות אוכלוסייה שעד היום לא זכו שקולן יבוא לידי ביטוי בתוך המסגרת הזו, החל ממתן ייצוג לאוכלוסייה הנוצרית, הדרוזית והצ'רקסית באופן נפרד, בנוסף לייצוג הקיים לאוכלוסייה המוסלמית, דרך ייצוג לאוכלוסייה החרדית שלא היה עד היום, מתן ייצוג לעולים, לארגונים שעוסקים בקידום תעסוקה של משרתים במילואים, תעסוקת מבוגרים, נשים כמובן, באופן שבאמת ייתן מענה רחב.

חיים כץ: כל סוגי האוכלוסיות בארץ.

יריב לוין: לכל אותן אוכלוסיות שהנציבות אמונה על הטיפול בהן ועל הדאגה ועל השילוב שלהן בעבודה.

יריב לוין: אני חושב שזה בהחלט מהלך חשוב ואני מקווה שנוכל לסיים אותו.

חיים כץ: חבר הכנסת אילן גילאון, אתה רצית להגיד משהו.

אילן גילאון: אני לא נוטה להגיע לוועדה כדי לעשות שינויים בסעיפים.

אילן גילאון: אני לא מתנגד, אגב, לחוק, אני רק רוצה שינוי דווקא במה שחבר הכנסת יריב לוין דיבר עליו משום שיש פה בעיה חמורה ביותר, לדעתי, על פי הגדרה שהיא לא הגדרה עצמית של אוכלוסייה, של קהילה.

אילן גילאון: עד איפה אנחנו באים?

אילן גילאון: זאת אומרת, אם ככה אנחנו מדברים, אז מדוע שאצל היהודים אנחנו לא נגדיר לפי קבוצה של תימנים ושל ספרדים ושל אשכנזים.

אילן גילאון: ואם אנחנו כבר מאפיינים את זה לנוצרים, אז יש נוצרים אורתודוקסים ונוצרים קתולים.

אילן גילאון: הבעיה המרכזית היא: מה עם ה- self-determination– הגדרה עצמית?

אילן גילאון: יש כאן מגמה שלא לשלב – ואני מאוד מעריך את חבר הכנסת יריב לוין, הוא יודע את זה, אני לא אומר את זה במירכאות – אבל אני חושב שכאן יש שגיאה גדולה וגם טעות גדולה שנובעת מתוך איזשהם מניעים שלא נראה שהם מניעים של שילוב, אלא להפך: של סגרגציה, של הפרדה, מתוך תפיסת עולם של הפרד ומשול, שהיא איננה נכונה, היא לא בעתה, היא לא במקום - - -

חיים כץ: אז למה אתה תומך בחוק?

אילן גילאון: אני תומך בכל החוק חוץ מהסעיף הזה של ההפרדה.

אילן גילאון: אתה מבין?

אילן גילאון: זו ליבת החוק.

אילן גילאון: אני תומך בחוק חוץ מאשר בליבתו.

אילן גילאון: אני לא מגיע לכאן כדי להתנגד לחוקים של חברי, לכן אני באתי לשנות את החוק ולומר שהאוכלוסייה הערבית במדינת ישראל היא אוכלוסייה ערבית על פי הגדרתה – כך היא מגדירה את עצמה.

אילן גילאון: לא שמעתי את הקהילה הנוצרית בישראל אומרת: רק רגע, אנחנו לא ערבים, אנחנו ערבים-נוצרים או דברים אחרים.

אילן גילאון: לא שמעתי דברים כאלה ואני חושב שאת הדבר הזה צריך לכבד בדיוק כמו שאנחנו מכבדים כל אוכלוסייה.

אילן גילאון: העניין של ההגדרה העצמית הוא זכות בסיסית בכלל בכל הכרה ובכל תפיסת עולם שהיא תפיסת עולם דמוקרטית.

אילן גילאון: לכן כאן, אני חושב, שיש שגיאה ללא ספק, ללכת ולפרק את זה.

אילן גילאון: אני מבקש ממך, חבר הכנסת לוין, איך אומרים - - -

חיים כץ: הוא מדבר אליך, יריב.

אילן גילאון: אני חושב שזאת הצעת חוק לא טובה, לא נכונה ברוחה.

אילן גילאון: אני מאוד מקבל את הרעיון של לשלב כאן

אילן גילאון: אוכלוסיות מתקשות ולהסיר מחסומים – מי כמוני בעד נגישות לתת לכל אחד את האפשרות הזאת?

אילן גילאון: אבל אל תנסה לשים את עצמך במקום האחרים: לאנשים יש הגדרה עצמית.

אילן גילאון: אני יודע שהייתה כאן פעם נטייה במדינת ישראל, אדוני היושב-ראש – הייתה בחורה בשם גולדה מאיר שאמרה שפלסטינים לא קיימים.

אילן גילאון: בסוף הסתבר שהם כן קיימים.

אילן גילאון: ולא דיברנו עם אנשים עם שערות על הפנים – בסוף כן דיברנו אתם.

אילן גילאון: לכל אחד, לכל קבוצה יש את הזכות להגדיר את עצמה.

אילן גילאון: לקחת רשות כזאת, להגדיר אנשים במקומם, נדמה לי שהמגמה לא נכונה, לא טובה.

אילן גילאון: הבעתי הסתייגות כתובה לעניין הזה בסעיף 2 – אני אעביר אותה לאדוני תכף – וזאת עמדתי.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: חבר הכנסת גטאס באסל.

חנין זועבי: הוא לא נמצא.

עיסאווי פריג': אני באסל גטאס?

עיסאווי פריג': שנה אני בתפקיד.

יריב לוין: עיסאווי פריג'.

חנין זועבי: אין אדם כזה.

אילן גילאון: אתה יודע מה אתה עשית?

חיים כץ: מה עשיתי?

חנין זועבי: אבל זה ברוח של יריב לוין: אין לנו גם שמות כמו שאין לנו זהות.

יריב לוין: לא, לא.

אילן גילאון: די, די.

אילן גילאון: זה כמו להתבלבל בין בראד פיט לטום קרוז – לא עושים דבר כזה.

אילן גילאון: שמעת חיים?

חיים כץ: חבר הכנסת עיסאווי פריג', בבקשה.

חיים כץ: לפני שצבעת את השערות, היית דומה לו בדיוק – טוב שצבעת את השיער.

עיסאווי פריג': שמעת אילן, הכול באשמתך.

חיים כץ: לא, לא.

חיים כץ: הוא לא - - -

עיסאווי פריג': הוא לוחץ עלי: למה אתה לא בא לרווחה?

עיסאווי פריג': תבוא לרווחה - - -

חיים כץ: הנה, הוא עשה לך קבלת פנים.

עיסאווי פריג': עשה לי קבלת פנים.

חיים כץ: אני מתנצל.

עיסאווי פריג': קיבלתי, קיבלתי.

עיסאווי פריג': חברים, יריב, אנחנו מכירים זה את זה שנה מכוח חברותי בכנסת - - -

חיים כץ: תיקח את המיקרופון כדי שנשמע.

עיסאווי פריג': אני מכיר את חבר הכנסת יריב לוין מזה שנה מקרוב, ניהלנו כמה שיחות - - -

חיים כץ: ואתה לא חושב שהוא אופיר אקוניס?

אילן גילאון: לכל הקבוצה הזאת קוראים אקוניס, אנחנו לא יודעים - - -

עיסאווי פריג': יריב, בוא נשים את החוק בצד.

עיסאווי פריג': נהגנו לדבר בחופשיות ומעל לשולחן, יש מטרה.

עיסאווי פריג': המטרה, אמרו לי חברים בקואליציה, לתקן עוול היסטורי שנעשה לאוכלוסייה הנוצרית במדינה.

עיסאווי פריג': נכון?

יריב לוין: בדיוק.

עיסאווי פריג': יפה.

עיסאווי פריג': אתה רואה?

עיסאווי פריג': אז למה להביא חוק - - -

יריב לוין: להתחיל לתקן, רק להתחיל.

חיים כץ: יריב, תן לו לדבר.

עיסאווי פריג': בואו נגדיר, חברים, את המצב.

עיסאווי פריג': על דעת רבים מהחברים בקואליציה שהם רוצים לתקן עוול היסטורי שנגרם לאוכלוסייה הנוצרית.

עיסאווי פריג': אז בשביל מה ללכת מסביב לאוזן?

עיסאווי פריג': זאת המטרה חברים – בוא נתקוף אותה.

עיסאווי פריג': בשביל מה חוק שוויון זכויות?

עיסאווי פריג': בשביל מה כל הדברים?

עיסאווי פריג': זאת שאלת השאלות.

עיסאווי פריג': ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני תייחס לכמה סוגיות.

עיסאווי פריג': זה שאחרי 65 שנה הגיע הזמן לעסוק בשאלה מיהו ערבי?

עיסאווי פריג': - - -

יעקב מרגי: עוד לא גמרנו עם מיהו יהודי?

יעקב מרגי: ואתה רוצה להתעסק - - -

חנין זועבי: מיהו ערבי זה יותר קל - - -

חיים כץ: את ביקשת לדבר אחריו.

חנין זועבי: אני עוזרת לו.

חיים כץ: לא צריך.

חיים כץ: הוא לא צריך את העזרה שלך.

עיסאווי פריג': לא, לא, זה בסדר.

עיסאווי פריג': היא - - -

חיים כץ: אז זה בזכות הדיבור שלה.

עיסאווי פריג': כבוד היושב-ראש, פעם ראשונה באים לוועדה – זאת קבלת הפנים?

עיסאווי פריג': בחיאת רבאק.

חיים כץ: תבוא יותר.

עיסאווי פריג': כן, את זה אילן קובע.

מיקי רוזנטל: היחס משתפר עם הזמן – זה מה שהוא רמז לך ולא הבנת.

עיסאווי פריג': מיהו ערבי?

עיסאווי פריג': אני עושה את מיהו ערבי?

עיסאווי פריג': .

עיסאווי פריג': אחרי שגילינו את עצמנו, צריכים לעסוק בשאלה מיהו ערבי?

עיסאווי פריג': זאת שאלה באמת קשה.

עיסאווי פריג': עכשיו אני צריך להשליך - - -

חיים כץ: אילן, אתה מפריע לו בכוונה?

חיים כץ: גם הטעית אותי בשם וגם אתה מפריע לו.

אילן גילאון: פעם הוא יבוא אליך עם שיער פרוע – אתה לא תכיר אותו.

עיסאווי פריג': אתם מסיטים אותי מהסדר החשיבתי שאני רוצה להעביר.

אילן גילאון: צודק.

עיסאווי פריג': אני אלך עכשיו לכיוון אחר.

עיסאווי פריג': לפני יומיים בכנסת, חברים, שר הכלכלה, יושב-ראש הבית היהודי, אמר: לא קונים ערכים בכסף.

עיסאווי פריג': יעני, שהאמריקנים וקרי לא יוכלו לקנות את הערכים שלנו בכסף.

עיסאווי פריג': נכון, חבר הכנסת לוין?

עיסאווי פריג': אמר.

עיסאווי פריג': עכשיו אתם רוצים לקנות לאום בהטבות?

עיסאווי פריג': זה מה שמוצע כאן – באים לקבוצת אוכלוסייה שהיא חלק מהאוכלוסייה הערבית, מציעים לה שורת הטבות, ואומרים לה: בתמורה לשורת ההטבות האלו, אנחנו נשמר ונשמור עליכם, תשתקו ואל תבואו ואל תעשו שום דבר, אתם הלאום החדש שהעם היהודי המציא: הלאום הנוצרי.

עיסאווי פריג': מגדירים להם מה הלאום שלהם ולוקחים אותם – אבא וסבא היו אומרים תמיד – בשיטת "הפרד ומשול", יעני, לקחת חלק מחברה הערבית בכדי להתמקד.

עיסאווי פריג': אני במקרה משתייך לעדה המוסלמית, אז אני צריך להיות בן העדה, ואם שמי מוחמד אז עוד יותר ואם אני פלאח עוד יותר, לאוכלוסייה האוטנטית שמוגדרת בפינה, שגם ערבי בסכנה שיישמט ממנה היא תישאר בגדר - - -

יעקב מרגי: וגם היא מקופחת.

עיסאווי פריג': מה שאני אומר, אדוני היושב-ראש, ישנן הרבה נקודות שאני רוצה להעלות אבל אני אסכם אותן בשני משפטים, ראיתי שקרן אברהם הוציאה נייר עבודה שכדאי לעיין בו על הסוגיה הזו.

עיסאווי פריג': מה המטרה שלנו?

עיסאווי פריג': להסיר חסמים מבני מיעוטים ישראליים כדי להשתלב ולתרום ולהיות חלק מהחברה הישראלית.

עיסאווי פריג': זאת המטרה בחוק: שוויון בחוק.

עיסאווי פריג': להסיר את החסמים האלו – הערבים ככלל, ידועים החסמים שלהם: תחבורה ציבורית, תקציבים, אזורי תעסוקה.

עיסאווי פריג': עכשיו אנחנו באים ועושים תת-קבוצות.

עיסאווי פריג': אני פונה אליך, אדוני היושב-ראש ופונה אליך, תרשה לי להגיד, קולגה, ידיד, חבר הכנסת לוין.

יריב לוין: באינטרנט קראת לי ג'חש.

יריב לוין: נכון, חבר הכנסת?

עיסאווי פריג': לא, לא.

עיסאווי פריג': תקשיב, אני אגיד מה זה - - -

חיים כץ: יריב, אתה יו"ר הקואליציה – אני אתן לך תשובה – אתה יו"ר הקואליציה ואתה יודע שבשעה 11:00 נסגר פה הדיון.

יריב לוין: אני יודע.

חיים כץ: אתה יודע.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: אם אתה יודע ורוצה להפריע – תפריע.

חיים כץ: אני פוחד ממך, אתה יו"ר הקואליציה.

יריב לוין: אני סומך עליך שאתה תגמור בזמן גם אם אני אפריע.

עיסאווי פריג': יריב העיר הערה מאוד חשובה ואני מחויב לתת לו תשובה.

חיים כץ: אם אתה מחויב – תיתן.

עיסאווי פריג': יש קריקטוריסט ערבי, פלסטיני, שמו נאג'י אל-עלי.

עיסאווי פריג': במלחמת לבנון, כשהשיעים והדרוזים והמרונים, שאולים כל אחד לאיזו עדה אתה משתייך וכל אחד נכנס בשני: אני שיעי, אני מרוני, סוני, אני עלאווי.

עיסאווי פריג': הקריקטוריסט הזה פנה אל כולם: אני ערבי, יא חמור.

עיסאווי פריג': יריב לוין מנסה לפלח, אז הזכרנו את הקריקטוריסט - - -

חיים כץ: מאה אחוז.

אילן גילאון: הבהרת את זה כמו גדול.

יריב לוין: אם לא הייתי קורא את זה, גם הייתי מאמין.

יריב לוין: רק מה לעשות שקראתי את - - -

חיים כץ: יריב, תירגע.

עיסאווי פריג': יריב, זכותך להגיד.

עיסאווי פריג': אני פונה אליך, אדוני היושב-ראש וליריב - -

אילן גילאון: במרצ, המילה ג'חש היא מילת חיבה בכלל.

עיסאווי פריג': - - ומבקש לרדת מהסוגיה הזאת.

עיסאווי פריג': זאת סוגיה פסולה ולא במקום.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: תודה רבה.

עיסאווי פריג': לא מתאים לנו להיכנס לסוגיה ולהגדיר מיהו ערבי ומיהו יהודי.

עיסאווי פריג': יש עובדות וזה ויכוח מיותר.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: חברת הכנסת חנין זועבי, בבקשה.

חנין זועבי: אני רוצה לפנות אליך בצורה ישירה, חבר הכנסת יריב לוין, אנחנו הערבים לא צריכים את החוק שלך בשביל לדעת שנעשה אתנו עוול ושאנחנו מופלים בכל תחומי החיים, אבל אני מציעה לך ואחדד לך את ההשלכות החיוביות מבחינתי, לחוק שלך.

חנין זועבי: אתה לא מתכוון אליהן, אבל הן השלכות חיוביות.

חנין זועבי: אני מייעצת לך להתייחס בכבוד לערבים באשר הם.

חנין זועבי: אני רוצה לדרוש ממך גם להתייחס בכבוד לזהות שלנו.

חנין זועבי: אתה לא יכול, גם אם נסית – ואתה נסית ואתה עוד תנסה ואחרים ינסו – לנתק אותנו מההיסטוריה שלנו, מהזהות שלנו.

חנין זועבי: זה רק יחדד את הסוגיה ועל זה אני מודה לך.

חנין זועבי: אם אתה רוצה לתקן עוול – עם הנוצרים אתה רוצה באיזושהי דרך לפצל אותם מהעם שלהם, אז יאללה, תחזיר אותם לאיקרית ובירעם.

חנין זועבי: אל תחנוק אותם בתרשיחא, אל תפקיע את האדמות שלהם, תן להם מה שהם רוצים – אולי בזה אתה תהיה יותר חכם.

חנין זועבי: למה זה לא חכם?

חנין זועבי: ולמה אולי אנחנו כן מרוויחים מהחוקים האלה?

חנין זועבי: כי הם מחדדים את עניין הזהות שלנו, כי הם פותחים מחדש ומחדדים את העויינות של המדינה, של מוסדות המדינה, של חברי כנסת, של הכנסת הזאת, לעניין הזהות שלנו.

חנין זועבי: אתה לא מחליש בזה את החברה.

חנין זועבי: אולי אתה מרוויח 10%, להיות כנה אתך, אתה מרוויח 10% מהנוצרים.

חנין זועבי: אתה גם יכול להרוויח 10% מהמוסלמים.

חנין זועבי: בכל חברה אתה לא תמצא זהות מגובשת, אבל אתה תגבש ותחזק ותחדד את הסוגיה הזאת והתוצאה של החוק הזה היא חיזוק, אם הוא יעבור ואם הוא לא יעבור, הזהות.

חנין זועבי: בזה אתה לא מחליש זהות.

חנין זועבי: אתה פותח ואתה נותן לנו את הבמה ואת ההזדמנות ואת האפשרות לפתוח את הסוגיה הזאת מחדש בינינו לבין המדינה.

חנין זועבי: אני רוצה לפתוח את הסוגיה של הזהות.

חנין זועבי: את זה אנחנו נעשה גם בדרכים שלנו, אתה חושב שאתה תרוויח מזה?

חנין זועבי: אני מסכימה פה עם עיסאווי פריג' – אתה מתייחס אלינו כנוצרים, אלינו כמוסלמים, כערבים, כאל נתינים שאתה קונה אותנו בהזדמנויות העבודה ובשוליים של הפריבילגיות שאתה נותן.

חנין זועבי: אתה לא תקנה אותנו.

חנין זועבי: תודה.

חיים כץ: בבקשה, אדוני, ביקשת לדבר – תציג לפרוטוקול שם ומי אתה.

<שאדי חלול: אני קצין בצנחנים, בגדוד 890.

חנין זועבי: אתה מ-10% - - -

חיים כץ: סליחה, גברת, פה לו מפריעים לדבר.

חיים כץ: לאף אחד לא מפריעים לדבר.

חיים כץ: כל אחד יגיד מה שהוא רוצה ולא יסתמו פיות.

<שאדי חלול: אני מפורום גיוס העדה הנוצרית, מייצג את הפורום ואת הנוצרים שרוצים להיות נוצרים – זה יותר מ-10%.

<שאדי חלול: החששות שהם מציגים פה הן לא במקום.

<שאדי חלול: אני אגיד את הדברים שלי מנקודת מבטנו כנוצרים במדינת ישראל - - -

ג'מאל זחאלקה: אתה לא מדבר בשם הנוצרים – אתה מדבר בשם עצמך - - -

חיים כץ: בוועדה הזאת, זחאלקה - - -

ג'מאל זחאלקה: הוא לא יכול לדבר בשם הנוצרים.

ג'מאל זחאלקה: מי הוא בכלל?

יריב לוין: הוא קצין, זה הכול.

חיים כץ: זחאלקה, פה לא נוהגים בבריונות - - -

ג'מאל זחאלקה: אני נוהג על פי התקן – הוא לא יכול לדבר בשם הנוצרים - - -

חיים כץ: תסלח לי, הוא יגיד מה שהוא רוצה - - -

יריב לוין: בשם מי אתה רוצה שהוא ידבר?

ג'מאל זחאלקה: בשם עצמו.

חיים כץ: תקשיב, זחאלקה, אולי אתה רוצה לכתוב לו פתק שיקריא מה שאתה רוצה שהוא יגיד?

חיים כץ: אתה תדבר מה שאתה רוצה וגם לך לא יפריעו.

חיים כץ: כל אחד יביע את דעתו - - -

ג'מאל זחאלקה: הוא מייצג את הליכוד.

ג'מאל זחאלקה: אויבי העם.

<שאדי חלול: העם שלך.

ג'מאל זחאלקה: הוא אויב הנוצרים – הוא לא מייצג אותם.

חיים כץ: זחאלקה, אתה לא תפעיל פה בריונות - - -

ג'מאל זחאלקה: אויב – לא פחות.

ג'מאל זחאלקה: אתה אויב הנוצרים.

חיים כץ: זחאלקה, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

ג'מאל זחאלקה: טוב.

ג'מאל זחאלקה: תן לי לדבר, אני אגיד כמה מילים עליו.

חיים כץ: אתה תגיד מה שאתה רוצה ואף אחד לא יסתום לך את הפה.

אילן גילאון: כל אחד פה מדבר בשם עצמו וגם זה בקושי, אז תבין.

<שאדי חלול: ברשותכם, אני נוצרי, גאה בנצרות שלי, בלאומיות הארמית שלי - -

חנין זועבי: אה, הוא ארמי.

חנין זועבי: בסדר.

<שאדי חלול: - - הארמית ההיסטורית שלי.

<שאדי חלול: אני גאה גם בנצרות, לא רק מבחינה דתית, גם מבחינת שורשים שהם לא שורשים ערביים - - -

ג'מאל זחאלקה: - - - של יריב לוין.

חיים כץ: זחאלקה, אתה מדבר אחריו – תגיד מה שאתה רוצה.

<שאדי חלול: אתה וחנין זועבי ופריג' - - -

חיים כץ: אל תדבר אליו – תדבר אל הוועדה.

חנין זועבי: תלך ברחובות נצרת, תגיד מה שאתה רוצה - - -

<שאדי חלול: אתם לא מייצגים אותנו.

חנין זועבי: - - - והם יתנו לך את התגובה הראויה.

חיים כץ: חנין, חנין זועבי, אני אוציא אותך מהדיון.

חנין זועבי: לך - - -

<שאדי חלול: כמו שביקשת מחבר הכנסת יריב לוין - - -

חיים כץ: פה יתנו להם לדבר.

חיים כץ: לא תסתמו פיות, אין פה בריונות.

עיסאווי פריג': זאת לא בריונות.

חיים כץ: זאת בריונות של השמאל.

חיים כץ: השמאל לא יודע לתת לדבר ולא יודע - - -

אילן גילאון: הלו, הלו - - -

חיים כץ: לא יסתמו פיות.

חיים כץ: האדם רוצה להביע את דעתו – הוא יביע את דעתו.

<שאדי חלול: חבר הכנסת חיים כץ, אני רוצה להגדיר משהו: זה לא שמאל.

<שאדי חלול: זאת הלאומיות הערבית ששוללת זכויות של מיעוטים.

<שאדי חלול: זאת גזענות.

<שאדי חלול: מה שאתם רואים כאן זאת גזענות לשמה ממש בצורה מוגדרת וגלויה.

<שאדי חלול: מזה הנוצרים סובלים כל ה-65 שנים האלה.

<שאדי חלול: הם סובלים בגלל מה שאתם ראיתם מחנין זועבי וזחאלקה – פריג' דיבר בצורה עדינה – אבל שניהם זאת הבריונות הערבית והגזענות שאני קורא לה הלאומיות הערבית.

ג'מאל זחאלקה: מה עם אקרית ובירעם?

ג'מאל זחאלקה: מה עם בירעם ואיקרית?

<שאדי חלול: אל תיכנס לאיקרית ובירעם, אנחנו מדברים על חוק של עבודה ורווחה.

<שאדי חלול: כשנדבר על איקרית ובירעם, תאמין לי, אני כנוצרי ואיש מבירעם – אני מרוני מבירעם – אתה לא תגיד לי מה להגיד ואיך להחזיר את הכפר שלי.

חיים כץ: סלח לי, אדוני, נעשה סדר בדברים: אתה לא מתעמת אתם.

חיים כץ: אם יש לך משהו להגיד – תגיד לוועדה.

חיים כץ: הם יביעו את דעתם ויגידו מה שהם חושבים.

חיים כץ: אם זה מתאים לך זה טוב, ואם זה לא מתאים לך זה גם טוב.

<שאדי חלול: בסדר.

<שאדי חלול: לנוצרים, כבוד היושב-ראש, יש זכות הגדרה עצמית משלהם במדינה הזו, כמו דרוזים, בדואים, צ'רקסים, ערבים.

<שאדי חלול: לנוצרים יש את השורשים ההיסטוריים שלהם, מגיע להם גם להכיר בהם במדינה ושהמדינה תתגאה שהיא מכירה באוכלוסייה עתיקה שנמצאת בארץ הזו עוד לפני הופעת הערבים והאסלאם בארץ הזו - - -

עיסאווי פריג': מה ההבדל בין ערביי - - -

<שאדי חלול: חכה רגע, תן לי להסביר עוד.

<שאדי חלול: שלא יפריע לי.

אילן גילאון: עיסאווי, תן לו - - -

חיים כץ: כשהוא יגמור לדבר ותרצה לשאול שאלות – תשאל.

<שאדי חלול: כל מה ששמעתי: לא מייצג, כן מייצג – אני בא מהעם, אני יודע מה קורה בעם.

<שאדי חלול: אנחנו פועלים בקרב האוכלוסייה הנוצרית.

<שאדי חלול: זה ארגון שפועל בקרב האוכלוסייה הנוצרית.

<שאדי חלול: יש לנו פה גם ארגונים אחרים מהאוכלוסייה הנוצרית שבאים מכפרים נוספים.

<שאדי חלול: כולנו רוצים בטובת החוק הזה, רוצים להשתלב במדינה, ורוצים שיהיו לנו זכויות בדיוק כמו כולם.

<שאדי חלול: היום אנחנו נמצאים תחת מסגרת של 1.3 מיליון ערבים שהם מוגדרים ערבים, ואני מתכוון למוסלמים, ואנחנו נטמעים באוכלוסייה הזו ולא מגיע אלינו מה שמגיע לנו כמו לשאר.

<שאדי חלול: אני אתן לכם דוגמה: בנציבות שירות המדינה או במקומות אחרים, כשיש מכרזים או כל מיני דברים בעבודה, אנחנו מגישים את ההצעה - - -

יעקב מרגי: הנה באסל גטאס.

אילן גילאון: זה עיסאווי פריג'.

<שאדי חלול: מ-1.3 מיליון, יש לכם 130,000 נוצרים שהם פשוט הולכים ומאבדים את הזכות שלהם הבסיסית להתחרות בצורה לגיטימית על כל מיני מכרזים.

חיים כץ: תודה רבה.

<שאדי חלול: יש לי בקשה: שהמדינה תכיר ותתגאה, אפילו אם זה ימין, סוף-סוף יכירו בזכות הנוצרים ובזכויות שמגיעות להם במדינה, למנוע הקשבה לגזענים האלה שמדברים - - -

חיים כץ: תודה רבה, תודה רבה.

באסל גטאס: אתה לא יכול לדבר ככה - - -

<שאדי חלול: זאת הגזענות - - -

חנין זועבי: אתה לא יכול ללכת ברחובות של נצרת ושל כפר כנא.

חנין זועבי: אתה יכול להגיד את הדברים האלה - - -

חיים כץ: תוציא אותה.

חיים כץ: אני מבקש ממך לצאת.

חיים כץ: תוציאו אותה.

חנין זועבי: - - - אתה לא יכול, אתה פחדן כי אתה לא מייצג - - -

חיים כץ: תוציאו אותה מהדיון.

חנין זועבי: - - - אתה מייצג רק את עצמך.

חנין זועבי: אתה פחדן - - -

חיים כץ: את גיבורה.

חיים כץ: תוציאו אותה.

חנין זועבי: אין לך גאווה, רק את עצמך - - -

חיים כץ: תוציאו אותה.

באסל גטאס: הוא מייצג את "אם תרצו".

<שאדי חלול: "אם תרצו" אתה מייצג אותם – לא אני.

חנין זועבי: (אומרת דברים בשפה הערבית, להלן התרגום החופשי) כלומר, עליך אומרים בערבית: אדם רק של כבוד וגאווה.

<שאדי חלול: תפסיק עם השקרים האלה.

<שאדי חלול: מספיק.

חיים כץ: תוציאי אותה, תוציאי אותה.

חיים כץ: (חברת הכנסת חנין זועבי יוצאת ממליאת הוועדה.

חיים כץ: )

<שאדי חלול: תפסיק עם השקרים.

<שאדי חלול: תפסיק לשקר לאנשים.

<שאדי חלול: תפסיקו לשקר לאנשים ולעבוד על היהודים שלא מכירים את החברה, תפסיקו.

באסל גטאס: תראה, אם - - -

חיים כץ: תקשיב, תסלח לי, בוועדה הזאת, אם אתם מרשים לאנשים לדבר בניגוד לדעתכם – זה בסדר.

חיים כץ: אנחנו מבקשים: תנו לנו להביע דעה, אל תהיו בריונים.

באסל גטאס: הוא לא יכול - - -

מיקי רוזנטל: הוא יכול להגיד מה שהוא רוצה.

חיים כץ: הוא יכול להגיד מה שהוא רוצה.

מיקי רוזנטל: אתה אומר מה שאתה רוצה והוא אומר מה שהוא רוצה.

חיים כץ: בוועדה הזאת הוא יכול להגיד מה שהוא רוצה.

מיקי רוזנטל: מה זה לא מתאים לך?

מיקי רוזנטל: לך זה לא מתאים.

חיים כץ: לא יסתמו פיות.

מיכל בירן: - - - אתם גורמים נזק, באסל - - -

חיים כץ: לא יכול היות שמישהו שמביע דעה בניגוד לדעתכם, אתם לא נותנים לו לדבר: מקליטים אותו, מאיימים עליו שיפגעו בו ברחוב.

חיים כץ: זה לא בסדר, פשוט לא בסדר.

באסל גטאס: איפה - - -

חיים כץ: תשאל את חנין זועבי, החברה - - -

מיקי רוזנטל: היא אמרה את זה עכשיו.

ג'מאל זחאלקה: זה שקר - - -

באסל גטאס: להם יש נשק, לנו אין נשק.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: אתה צודק.

אורית סטרוק: אין לכם נשק – אנחנו שומעים כל לילה איך יורים - - -

באסל גטאס: הוא יש לו נשק.

באסל גטאס: ממשרד ראש הממשלה - - -

חיים כץ: אני מבקש ממך להתנהג כמו חבר כנסת ותיתן לאנשים להביע דעה.

באסל גטאס: אתה אמור להגן על חברי הכנסת.

חיים כץ: נכון.

חיים כץ: אבל לא יכול היות שחברי הכנסת יאיימו פה על אנשים.

באסל גטאס: יבואו ויגידו - - -

אילן גילאון: באסל, הוא דיבר, תאמין לי, הדברים שלו העידו בעד עצמם.

אילן גילאון: זה בסדר גמור.

יריב לוין: מה העידו?

חיים כץ: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, לך בטח לא יפריעו, אני מבטיח לך.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה, כבוד היושב-ראש - - -

אילן גילאון: נדמה לי שבקואליציה שכחו שהייתה כבר אינקוויזיציה לצורך העניין.

מיקי רוזנטל: הוותיקן שלח נייר עמדה?

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, אפשר להקים פלנגות גם בישראל, זה בסדר.

<שאדי חלול: אנחנו אזרחי ישראל.

<שאדי חלול: אנחנו לא פלנגות.

אילן גילאון: אתה תשב בשקט.

<שאדי חלול: אנחנו אזרחי ישראל.

חיים כץ: תסלח לי, אם אתה תפתח את הפה – אתה לא חבר כנסת – אני אוציא אותך.

אילן גילאון: חוצפן.

חיים כץ: תן להם להביע מה שהם רוצים.

יריב לוין: לדבר אליו בצורה כזו?

יריב לוין: מה זה - - -

אילן גילאון: - - - שיהיה, שייצג את עצמו.

אילן גילאון: מה, הוא מורה של מישהו?

אילן גילאון: אתה מחנך של מישהו?

יריב לוין: - - - אוכלוסייה שלימה - - -

אילן גילאון: שייצג את עצמו וידבר בעד עצמו.

אילן גילאון: אני הבנתי בדיוק מיהו מהמשפט הראשון שהוא הוציא מהפה שלו.

חיים כץ: אילן, אתה רוצה לסגור את הדיון?

חיים כץ: נסגור את הדיון.

אילן גילאון: אני לא רוצה לסגור כלום.

חיים כץ: אז תן לחבר שלך לדבר.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב-ראש, קודם כל אני מוחה על השימוש שלך במילה, לא מתאים לך להגיד את המילה בריונות.

ג'מאל זחאלקה: אני אמרתי שהוא לא מייצג, זאת הדעה שלי.

ג'מאל זחאלקה: מותר לי להגיד מה אני חושב.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להתייחס בשתי נקודות: לעניין העקרוני ולעניין הפרקטי של הצעת החוק, היות ומדובר בהצעת חוק.

ג'מאל זחאלקה: הציבור הערבי, הזהות שלו היא זהות ערבית.

ג'מאל זחאלקה: אין הבדל בין מוסלמי, נוצרי או דרוזי או בדואי או מה שאתם רוצים.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו עם אחד.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא ניתן לתפיסה הקולוניאליסטית של הפרד ומשול להשתלט עלינו.

ג'מאל זחאלקה: בני העדה הנוצרית, הערבים הנוצריים, דוחים בשאט נפש אנשים שמזדנבים והופכים לעבדים נרצעים של הימין הישראלי ובמיוחד של יריב לוין, שהציע הצעת חוק מיוחדת להכיר בעם הארמי ובתרבות שלו.

ג'מאל זחאלקה: אם אתה כל כך מאמין בזכויות מיעוטים, למה אתה לא מגיש את אותה הצעת חוק לערבים?

ג'מאל זחאלקה: רק לארמיים מגיע?

יעקב מרגי: יריב, הוא שואל אותך.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן קו של ניסיון בזוי לפלג את הציבור הערבי באמצעים של מתן הטבות, מתן שוחד פוליטי ושוחד אמתי ושחד בפועל וכל מיני משרות ובמות וכולי לאנשים בודדים, שהוקאו מהחברה שלנו.

ג'מאל זחאלקה: הם לא מייצגים שום דבר זולת עצמם ובעיני הם מצורעים, הם אנשים מצורעים.

ג'מאל זחאלקה: מה שאמרה חברת הכנסת חנין זועבי זה לא איום - -

יעקב מרגי: זאת לא בריונות?

ג'מאל זחאלקה: - - אלא להראות שהחברה, כל חברה בריאה - -

יעקב מרגי: חופש ביטוי.

ג'מאל זחאלקה: - - מרחיקה מעצמה מחלות כאלה של אנשים שחוברים אל המדכאים.

ג'מאל זחאלקה: הוא חבר אל המדכאים.

ג'מאל זחאלקה: ואתם יודעים מה קוראים לאנשים שעוזבים את עמם כשהוא נתון תחת אפליה קשה וחוברים למדכאים שלהם?

ג'מאל זחאלקה: איקרית ובירעם – הוא מדבר על אפליית נוצרים – הציבור הערבי הוציא את תושבי איקרית ובירעם ולא הצבא הישראלי - - -

באסל גטאס: הוא מבירעם.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע.

ג'מאל זחאלקה: במקום להיאבק למען הזכויות של הציבור הערבי, הוא נאבק בציבור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: הצעת החוק באה מנקודת עולם קולוניאליסטית, פטרנליסטית, שאין לה כלום.

ג'מאל זחאלקה: לא מעניין את חבר הכנסת יריב לוין, אני לא חושד בו שהוא רוצה זכויות של ערבים וייצוג של ערבים, אלא עיקר העניין הוא לפלג: שיהיו נציגים של נוצרים, של צ'רקסים, של בדואים.

ג'מאל זחאלקה: העניין הזה, באופן עקרוני, הוא פסול.

ג'מאל זחאלקה: באופן פרקטי, אני לא מכיר ארגון אחד שפועל לקידום תעסוקה של עדה זו או אחרת – כל הארגונים עובדים למען כולם.

ג'מאל זחאלקה: אז מבחינה פרקטית, מבחינה מעשית, מי שבאמת רוצה לקדם את התעסוקה ואת הייצוג בעניין הזה, הוא צריך לבוא עם ידיים נקיות ועם תום לב מינימלי, עם חקיקה ראויה שבאה לקדם את הטוב ולא את הרוע ואת הרשעות של פילוג הציבור הערבי, המדוכא ממילא.

ג'מאל זחאלקה: זאת הצעה שהתוצאה שלה הפוכה ממה שכתוב בה.

ג'מאל זחאלקה: ההצעה שלה היא לפלג ולהחליש את הציבור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: זה ניסיון לעשות את הדבר הזה, להכניס אותנו למאבקים פנימיים ולהביא כל מיני אנשים שידברו ואנחנו נתחיל להתווכח אתם במקום להתווכח עם יריב לוין.

ג'מאל זחאלקה: הוא חוגג עכשיו, אני מתווכח עם שאדי במקום להתווכח אתו.

חיים כץ: רגע, שישמעו אותך.

חיים כץ: זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: אני הייתי מצפה עכשיו שהוועדה המכובדת תזמין לדיון הזה את נציגי ועד ראשי הרשויות, את נציגי ועדת המעקב, את נציגי הרשויות המקומיות, אנשים שפועלים למען קידום של תעסוקה בארגונים שונים.

ג'מאל זחאלקה: אלה האנשים שצריך להזמין ולא כל מיני פוליטיקאים בגרוש.

באסל גטאס: מה יש לו - - -

חיים כץ: אתה רוצה לדבר או לא?

חיים כץ: אם אתה מפריע – יש עוד חברי כנסת שביקשו לדבר, אתם באים לפה - - -

באסל גטאס: למה הזמנת אותו?

חיים כץ: כי הוא אזרח והוא בא ויוזמן.

באסל גטאס: הוא מפורום גיוס.

חיים כץ: אתה רוצה שאני אוציא אותך?

חיים כץ: אני לא רוצה להוציא אותך.

באסל גטאס: זאת קריאת ביניים.

חיים כץ: זאת לא קריאת ביניים.

יעקב מרגי: זאת לא קריאת ביניים, זאת השתלטות – אני מנסה לדבר - - -

חיים כץ: הוא מנסה אבל לא יכול לדבר.

יעקב מרגי: לא רק אתם מופלים – גם אנחנו מופלים.

יעקב מרגי: זה לא דיון לאומני.

ג'מאל זחאלקה: לגופו של עניין, כבוד היושב-ראש, הארגונים שפועלים למען קידום תעסוקה בציבור הערבי, פועלים בכלל הציבור הערבי – לדוגמה, הארגונים שמנסים לקדם את התעסוקה בהייטק – הם לא מבדילים בין דרוזי ונוצרי ומוסלמי.

ג'מאל זחאלקה: הם לא עושים את ההבדלה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: אתם רוצים להכריח אותם לעשות את ההבדלה הזאת – אני חושב שזה דבר פסול, זה דבר שלא מקדם תעסוקה.

חיים כץ: תשדל להצטמצם.

ג'מאל זחאלקה: גם הבעיה של תת-התעסוקה של הציבור הערבי בכלל ושל נשים ערביות ובתחומי תעסוקה שונים, היא משותפת לכולם.

ג'מאל זחאלקה: אין בעיה של תעסוקת נוצרים, אין בעיה של תעסוקת דרוזים או בעיה של תעסוקת מוסלמים – יש בעיה של תעסוקה של הציבור הערבי כולו.

ג'מאל זחאלקה: לכן, מן הראוי היה שהארגונים והייצוג בוועדה המייעצת, בוועדה האמורה, יהיה ייצוג של הארגונים האלה.

ג'מאל זחאלקה: ייצוג ארגוני חף משיקולים פוליטיים צרים, מה גם שהשיקולים האלה באים למנוע תעסוקה.

ג'מאל זחאלקה: חבר הכנסת יריב לוין התנגד בעבר לייצוג הולם בכמה הזדמנויות של הציבור הערבי, לא פעם ולא פעמיים ולא שלוש.

ג'מאל זחאלקה: אני רואה בהצעה הזאת, כפי שהיא מנוסחת, ניסיון לתקוע טריז ולגרום נזק לציבור הערבי, לאזרחים.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה לא ראוי שחבר כנסת יציע חקיקה שתגרום נזק לחלק מהאזרחים, לא לשם כך הוא נבחר.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, אם הצעת החוק הזו הייתה מוגשת על ידי חבר כנסת אחר ולא יריב לוין, היית סופר אותי ואותך אולי בדיון, כי אני כציבור חרדי, מרגיש - - -

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': יש בה מהות - - -

יעקב מרגי: אל תפריע לי.

יעקב מרגי: אין מהות פה.

עיסאווי פריג': אין מהות?

יעקב מרגי: אין מהות – תן לי לדבר.

חיים כץ: תן לו לדבר.

חיים כץ: הוא לא הפריע לאף אחד.

יעקב מרגי: אני כיבדתי אותך.

יעקב מרגי: שמעתי היום דברים קשים לאוזן והצלחתי - - -

מיקי רוזנטל: מרגי, אבל אם היו כותבים יהודי-אורתודוקסי - - -

יעקב מרגי: רגע, אני אגע בזה.

חיים כץ: מיקי, אתה רוצה לדבר אחריו?

יעקב מרגי: אני אגע בזה, מיקי.

יעקב מרגי: קודם כל, אם חבר כנסת אחר ולא יריב לוין היה מגיש את הצעת החוק הזו, הדיון היה מינורי.

יעקב מרגי: אנחנו חברה מפלה, אנחנו חברה מתויגת ובצער רב שצריך חוק כזה – אבל כל עוד אנחנו כאלה אנחנו צריכים חוק כזה.

יעקב מרגי: אני אומר לך, גם אם יעבור החוק הזה, אני תומך בו, ובנציג החרדי – בהצעת החוק מופיע נציג אורתודוכסי חרדי – אני גם אשים עין מיהו הנציג שילך לוועדה, כי אנחנו חברה מאוד-מאוד מפלה, עדיין לא יודעים להכיל אחרים בקרבנו.

יעקב מרגי: אם יש תחושה כזו לציבור הנוצרי – צריך להתמודד אתה.

יעקב מרגי: כמו שלכם, לציבור המוסלמי, יש תחושה מוצדקת שנציג הדתות במשרד הפנים שהוא של העדה הדרוזית, לא מטפל בכם כמו שצריך ולכן ביקשתם לתקן את זה ואני תמכתי בדרישה שלכם, אז לא כל דבר הוא לאומני.

יעקב מרגי: אנחנו חברה מפלה - - -

עיסאווי פריג': אבל חבר הכנסת לוין הודה שזאת המטרה.

חיים כץ: אחר כך תגיד שאתה עוד רוצה לשאול.

יעקב מרגי: יש לי בעיה, זה לא סוד, אני חלוק עליו בחוקים אחרים.

יעקב מרגי: יש לי בעיה עם חבר הכנסת יריב לוין.

יעקב מרגי: עם הצעת החוק הזו אין לי בעיה.

יעקב מרגי: אנחנו חברה מפלה, וגם בתוך הכתות, בתוך העדות, בתוך השכונות, אנחנו מפלים זה את זה.

דב חנין: יש לי רק שאלה.

דב חנין: שאלה אחת.

חיים כץ: לא, אל תשאל.

חיים כץ: עזוב.

חיים כץ: יש פה עוד שני אנשים שרוצים לדבר.

דב חנין: לשאול בשקט.

חיים כץ: יש 5 דקות ושני אנשים רוצים לדבר.

אילן גילאון: יש לי הצעה לסדר: איילת שקד יכולה לגייס את כל הערבים - - -

חיים כץ: באסל גטאס ביקש רשות דיבור והשנייה שתדבר - - -

מיכל בירן: היושב-ראש, יהיה זמן לדבר על הלהט"ב?

חיים כץ: זה לא ייגמר, יהיה עוד דיון.

חיים כץ: זה מעניין.

חיים כץ: אני שמח שבאים.

חיים כץ: לא מצבעים, לא מקריאים – בעוד 5 דקות הדיון ייגמר.

חיים כץ: יהיה עוד דיון מעניין פה, תענוג.

<ציונה קניג יאיר: אני נציבת שוויון הזדמנויות בעבודה, הצעת החוק הזו על הרכב הוועדה המייעצת שעובדת אתי באופן צמוד כבר 6 שנים – אני מקווה שעוד שנתיים עד לסיום הקדנציה - - -

יעקב מרגי: נאריך לך אותה.

<ציונה קניג יאיר: בעזרת השם.

<ציונה קניג יאיר: אני מאוד מעריכה את ההתעניינות בהרכב הוועדה והייתי מאוד שמחה שאת האנרגיות האלה תתעלו להצעת חוק להרחבת סמכויות האכיפה של נציבות השוויון על מנת שנוכל לפעול ביתר אפקטיביות למגר אפליה נגד כל סוגי האוכלוסיות ובוודאי נגד ערבים על כל הפלחים.

<ציונה קניג יאיר: שתי הערות מהותיות לגוף ההצעה.

<ציונה קניג יאיר: חלק מהחברים התייחסו לזה כבר: זה גוף שאמון על אכיפה של שוויון הזדמנויות בעבודה ומיגור אפליה.

<ציונה קניג יאיר: הוועדה המייעצת יושבת ומייעצת לנציבה הארצית, שכמובן עובדת עם הצוות, על הפעולות שצריך לנקוט בהן.

<ציונה קניג יאיר: ההתנגדות שלנו הייתה – כל השאר היה בהסכמה עם חבר הכנסת לוין – שלא לפצל את האוכלוסייה הערבית.

<ציונה קניג יאיר: אני עומדת על ההתנגדות הזאת לפרוטוקול היום מסיבה פרקטית - - -

יריב לוין: אני רוצה להבהיר שזאת לא עמדת השר.

יריב לוין: השר תומך בהצעת החוק.

באסל גטאס: היא הסמכות המקצועית.

<ציונה קניג יאיר: אפשר להגיד לפרוטוקול, זה נכון.

<ציונה קניג יאיר: העמדה של נציבת - - -

אילן גילאון: זה איבוד עשתונות - - -

חיים כץ: חכי רגע.

אילן גילאון: חיים תעשה משהו – זה לא יכול להמשיך - - -

<ציונה קניג יאיר: זאת לא הפעם הראשונה ובוודאי לא תהיה הפעם האחרונה, שעמדת השר שונה מעמדת נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.

<ציונה קניג יאיר: זה מוכר, זה על השולחן וזה נכון.

<ציונה קניג יאיר: אמרתי את זה גם לפרוטוקול הקודם.

<ציונה קניג יאיר: ההתנגדות שלנו היא עניינית - -

עיסאווי פריג': ומקצועית.

<ציונה קניג יאיר: - - עניינית-מקצועית ואני באמת לא נכנסת לדברים שדוברו כאן.

<ציונה קניג יאיר: יש ארגונים שמטפלים בנושא של תעסוקת ערבים.

<ציונה קניג יאיר: הארגונים האלה הם ארגונים שמטפלים בכלל האוכלוסייה הערבית.

<ציונה קניג יאיר: בדיוק כמו שבנושא של חרדים הייתי מתנגדת גם אם היו מבקשים נציג של החברה הליטאית ונציג של חברה חרדית מזרחית.

<ציונה קניג יאיר: זה לפי אוכלוסיות שמוגדרות בסעיף 2 לחוק שוויון הזדמנויות - - -

יעקב מרגי: אנחנו לא מוגדרים כאוכלוסייה בכלל.

יעקב מרגי: החרדים - - -

חיים כץ: מרגי, מרגי – אל תהיה פריג', אל תפריע.

חיים כץ: הוא רגיל להפריע.

<ציונה קניג יאיר: אתה צודק.

<ציונה קניג יאיר: זה היה פרי של משא ומתן – אני מקבלת את ההערה וזה אכן הוכנס, לאור החלטות ממשלה אחרונות לתעסוקת חרדים.

<ציונה קניג יאיר: יש אפליה על רקע דת, נשים את זה על השולחן, אפשר להכניס את הנושא של החרדים לנושא של אפליה על רקע דת.

<ציונה קניג יאיר: אני מסכמת ואומרת, אדוני יושב-הראש - - -

חיים כץ: שני משפטים ארוכים – תנשמי בין המשפטים.

חיים כץ: אמרת שני משפטים ומדברת רבע שעה.

חיים כץ: תנשמי, קחי אוויר.

<ציונה קניג יאיר: משפט מסכם: אני באמת חושבת שהנושא חשוב מאוד-מאוד.

<ציונה קניג יאיר: אני מבקשת מאוד מכל חברי הכנסת שיושבים פה, מיושב-ראש הוועדה, הרחבת הסמכויות של נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה לטפל בצורה – המשאבים שלנו דלים עד מאוד – בצורה אפקטיבית בכל סוגי האפליה במדינת ישראל.

<ציונה קניג יאיר: תודה רבה.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: חבר הכנסת באסל גטאס, בבקשה.

באסל גטאס: אני שומר לעצמי - - -

עיסאווי פריג': לפני שאתה מדבר, איך אתה מגדיר את עצמך?

עיסאווי פריג': זה מאד חשוב.

חיים כץ: אתה רוצה לדבר בפעם הבאה?

באסל גטאס: אני רוצה לשמור לעצמי את הזכות גם לדבר בעניין של החוק עצמו.

באסל גטאס: על פניו, כשאתה מסתכל עליו בפעם הראשונה, אתה חושב שהוא בא כאילו להגדיל את הייצוג של המיעוטים בתוך החוק, אבל כשאתה קורא עוד מילה קדימה, מבלי להסתכל אפילו מי הגיש את החוק, יריב לוין או לא יריב לוין, אתה רואה את הכוונה האמתית מאחוריו: לבוא ולהגיד שיש ערבים שהם מוסלמי, יש נוצרים שהם לא ערבים – אפילו הוא השמיט את המילה שהייתה קודם ערבים-נוצרים אחר כך רק נוצרים – ושמענו את שאר שלל החוקים שעומד להציג חבר הכנסת יריב לוין.

באסל גטאס: אתה יודע מה?

באסל גטאס: אני כל כך ערבי גאה ומתנשא לעומת אנשים כמוך, שלא בא לי להגיד את מה שאני הולך להגיד - -

מיקי רוזנטל: אז אל תגיד.

חיים כץ: אז אל תגיד.

חיים כץ: אם לא בא לך, למה אתה הולך להגיד?

באסל גטאס: פעם אחת אני אומר את זה לפרוטוקול, כדי שידעו פעם אחת מול האנשים האלה שיש רוב מכריע, שאני מייצג אותו, בתור ערבי-נוצרי-אורתודוכסי-יווני, אני גאה גם במסורת הערבית שלי, בהיסטוריה הערבית שלי, בשפה שלי וגם בהשתייכות הדתית לנצרות המזרחית, שהיא חלק אינטגרלי מבניית האומה הערבית.

באסל גטאס: ערבים נוצרים, ערבים מוסלמים, וערבים יהודים, גרו באזור הזה מאות שנים ביחד - -

יריב לוין: אתם מבינים?

יעקב מרגי: ערבי יהודי.

באסל גטאס: - - בחברות, בידידות.

באסל גטאס: בנו כאן לתפארת גם ספרו וגם קשרים – מה, אתה לא יודע שהיו ערבים יהודים?

אילן גילאון: אני אגיד לך - - -

חיים כץ: אילן, תן לו לסיים.

באסל גטאס: המאמץ הזה להביא, להמליך עלינו, אנשים ממומנים על ידי המערכת, על ידי משרד ראש הממשלה, לגייס נוצרים לצבא – בכלל מה יש לנושא הגיוס עם נושא התעסוקה והזדמנויות בעבודה.

<שאדי חלול: לא דיברנו על גיוס.

באסל גטאס: אבל הוא נציג פורום קצינים לגיוס נוצרים.

באסל גטאס: בכלל הוא אומר על עצמו שהוא לא ערבי, שהוא ארמי.

באסל גטאס: אז לך תגייס ארמים לצבא, אל תבוא לשאר הנוצרים.

באסל גטאס: אני באמת חושב שאחרי 65 שנה, מניסיון נואל להפריד את הדרוזים ולייצר כאן לאומיות או זהות דרוזית נפרדת, תראו אחרי 65 שנה מה יצא – הדרוזים איבדו את הזהות שלהם?

יריב לוין: אפילו במפלגת העבודה - - -

באסל גטאס: מה שעשיתם זה דבר אחד: הגדלתם והגברתם את משבר הזהות אצל הדרוזים.

באסל גטאס: אני מודה ואומר: יש עניין של זהות.

באסל גטאס: כמו שיש בעיה של זהות אצל היהודים, כמו שיש אצל כל מיעוט לאומי בעולם, יש לנו – אנחנו מתמודדים אתה.

חיים כץ: עיסאווי, אתה תשאל את השאלה.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': בדיון הבא.

חיים כץ: אני מכבד את המילים שלי – אתה תשאל את השאלה.

חיים כץ: אתה מוותר על זכות השאלה?

עיסאווי פריג': אם יש דיון נוסף - - -

באסל גטאס: אני מציע להסיר, לא רק בחוק הזה אלא בכל החוקים, יריב, תשמע ממני - - -

יריב לוין: החוק הוא טוב, לא?

באסל גטאס: כל האנרגיות וההשקעה והניסיונות מביבי ומטה, ילכו לפח האשפה של ההיסטוריה.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: רינה, את רוצה לדבר עכשיו או בדיון הבא?

אילן גילאון: אני תומך מאוד בעניין של הגדרה עצמית, חבר הכנסת באסל גטאס, אני גם מציע לך שאל תגדיר אחרים – זה לא טוב.

אילן גילאון: וגם בכל מקרה, אני תומך בכל מה שאמרת, רק לא בזה שאתה מתנשא – אין לך מה להתנשא על אף אחד.

אילן גילאון: זה הכול.

אילן גילאון: אל תגדיר יהודים ערבים – אנשים יגדירו את עצמם.

באסל גטאס: לפעמים צריך - - -

אילן גילאון: לא, לא, אני בא מתוך - - -

חיים כץ: אילן, תודה רבה, אל תעשה את אותו דבר.

חיים כץ: חברת הכנסת רינה פרנקל, בבקשה.

רינה פרנקל: אני חושבת שהחוק הזה הוא טוב.

רינה פרנקל: החוק הזה נותן שוויון הזדמנויות לכל אחת ואחד ואני לא רואה פה שום בעייתיות, שום דבר שהוא מתנגש באוכלוסיות, אם זה נוצרים או מוסלמים.

רינה פרנקל: אני חושבת שהוא נותן שוויון הזדמנויות לכל הערבים בכלל.

רינה פרנקל: הוא טוב.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: המשך יבוא.

חיים כץ: הישיבה נעולה.