ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 179, 2014-02-05 09:15

חיים כץ: בוקר טוב, בוקר טוב, היום יום רביעי בשבוע, ה' באדר, 5 בפברואר 2014.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה והבריאות של הכנסת בנושא: הצעה לסדר-היום: דיון מהיר, עובדי "כתף אל כתף" בשירות המדינה.

חיים כץ: של חבר הכנסת יעקב מרגי.

חיים כץ: חברנו, תן לנו סקירה מזה זה כתף אל כתף, כדי שנבין: שכם אל שכם, כתף אל כתף, אַנְגָזֶ'ה.

חיים כץ: דבר אתנו.

יעקב מרגי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, תודה על קיום הישיבה.

יעקב מרגי: תראה, אני יכול לומר לך באופן קר את הנתונים מהכתב, פחות או יותר מידיעה.

יעקב מרגי: אבל את ההרגשה של עובדי כתף אל כתף אני לא יכול לתת לך.

חיים כץ: תגדיר: כתף אל כתף.

יעקב מרגי: אני אגדיר.

יעקב מרגי: אבל את ההרגשה שלהם כמובן שלא אוכל, זה רק יקלקל, כי אני לא יכול לתאר את ההרגשה של אותם עובדים.

יעקב מרגי: אני באמת רוצה לצמצם בדברי כדי לתת לדיון להיות יעיל ואיכותי ולהציף את הנקודה.

יעקב מרגי: הם עובדים בצמוד לעובדי המדינה ומקומות אחרים – אבל ההסכם העיקרי מדבר על עובדי המדינה עם התחייבות בסעיף 12, אם אני לא טועה, להרחיב את זה גם לגופי הנתמכים, לגופים המתוקצבים – אלה עובדים שעובדים באותו מקום עבודה, צמוד לעובדי מדינה, עושים אותה עבודה, אבל לא מוגדרים כעובדי מדינה.

יעקב מרגי: הם עובדי קבלן עם הבדלי מעמדות בצורה בוטה.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לומר לכם איך מרגיש עובד שיושב יחד עם חברו לעבודה באותן שעות, עושה אותה עבודה ובסוף היום הולך הביתה עם תחושה שהוא סוג ב' וזאת הגדרה עדינה.

יעקב מרגי: עובדים נפגעים, לא מקבלים אותם תנאים, לא מסלולי קידום, לא אותו שכר.

יעקב מרגי: עושים אותה עבודה, סופגים אותה אווירה, מייצרים אותה תוצרת, נותנים אותה תפוקה.

יעקב מרגי: אני אומר לכם שהחשש הוא כבר מעבר לקטע הזה שאנחנו צריכים לדאוג לעובדים – ואנחנו אמורים לדאוג לעובדים.

יעקב מרגי: גם השירות לציבור, השירות שיינתן לציבור הרחב במשרדי הממשלה, ייפגע.

יעקב מרגי: אנחנו מאמינים גדולים סביב השולחן הגדול הזה שעובד שמשקיעים בו, מקום עבודה שמשקיע בהון האנושי שלו – מקבל תפוקה, לא אחד לאחד, לא שתיים לאחד אלא פי כמה וכמה.

יעקב מרגי: אני חושב שזו ההזדמנות, אני גם מודה לעובדים שהתכתבו אתי וחשפו אותנו למצב, לא להסכם – ההסכם פורסם, ידענו את זה וכולנו שמחנו, אבל מתברר שמאז שנחתם ההסכם, אם אני לא טועה, בפברואר 2012 ,לא נעשה עם זה כמעט דבר.

יעקב מרגי: אני אומר 7 פעמים כמעט ולא מוחלט כי אני בדרך כלל מסתייג כי אני לא יודע מה באמת נעשה – ההערכה שלי: לא נעשה כלום.

יעקב מרגי: התשובות לשאלות שנשאלו משרדי הממשלה – אני לא מדבר על הרחבה לגופים אחרים – הם כאילו אנחנו מדברים על איזו עמותה וולונטרית או שהחוק או ההסכם עם משרד האוצר הוא כנראה הסכם שאף אחד לא צריך לקיים אותו, אף אחד לא מתכוון לקיים אותו.

יעקב מרגי: אני מקווה שנשמע היום את ההסתדרות כי היא צד להסכם, ושלא תהיה לנו את התחושה כמו שהייתה לנו בימים האחרונים השבוע גם בעניין שירות התעסוקה, גם בעניין עובדי הקבלן, לאחרונה יש תחושה שההסתדרות מתלוננת כמונו – במקום לעשות מעשים, היא מתלוננת כמונו, היא מציגה את הבעיה כמונו.

יעקב מרגי: ישתבח שמו, יש לנו היום כל כך הרבה ארגונים ותחרות בין הארגונים, אבל התוצאה, לצערי הרב, היא לא מה שאנחנו מכירים.

יעקב מרגי: ניהלתי, הייתי גם שר וגם ניהלתי מערכות – היה לי מורא – עשיתי רה-ארגון ועשיתי תכניות הבראה, אבל כשההסתדרות הייתה נכנסת, הייתי מחסיר פעימה.

יעקב מרגי: אני לא יודע אם יש היום מעסיק או משרד שמחסיר פעימה כשההסתדרות נכנסת, לצערי הרב.

יעקב מרגי: אני אומר את זה בצער.

יעקב מרגי: אני מקווה שהיום הנימה תהיה אחרת, אני מקווה שהתגובה תהיה שונה.

יעקב מרגי: אני מציע לעצור פה ולתת לדיון להתקדם.

יעקב מרגי: תודה, אדוני היושב-ראש.

חיים כץ: אריאל, תכף תציג את הדברים.

חיים כץ: אתמול – בשורה התחתונה זה להקיש מזה לזה – היה פה דיון על מעגלי תעסוקה, על הוצאת עבודה, אני לא יודע אם לכתף אל כתף.

חיים כץ: שם כנראה עובדי שריות התעסוקה היו רוצים להיות צמודים לכתף של המנטורים, לפחות בקבלת השכר שהמנטורים מקבלים.

חיים כץ: הם היו רוצים להיום שם, בכתף ההיא.

חיים כץ: אני לא רוצה לרדת על ההסתדרות, אני חושב שהיא נחוצה.

חיים כץ: אבל היא צריכה להתעורר.

חיים כץ: קורה משהו במשק הישראלי, ולצערי, המערכות הממשלתיות מפעילות בריונות.

חיים כץ: אריאל, אני מדבר אליך, הם מפעילות בריונות בגלל שהן לא חושבות שיש משהו מרתיע מנגד.

חיים כץ: אתם צריכים להיות אותו מגן במשחק הכדורגל, שמוכנים לספוג צהוב אבל בהתחלת המשחק נותנים מכה לקיצוני כדי שבפעם הבאה הוא לא יחפש איפה הכדור – הוא יחפש איפה המגן כדי שלא יקבל עוד פעם ברגל.

חיים כץ: תסביר לנו – אני לא הבנתי ממרגי מה זה כתף אל כתף.

חיים כץ: הבנתי שההרגשה גרועה והתחושה לא טובה ואנחנו ביחד והכול בסדר, אבל באיזה הקיף, באיזה משרד באיזה מקצועות?

חיים כץ: האם זה גורף או ייחודי?

חיים כץ: תן סקירה כדי שנבין מה זה.

<אריאל יעקובי: בוקר טוב, אדוני יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה.

<אריאל יעקובי: אתה יודע שאני בהרכב הזה של חברי הכנסת שאתה מוביל תמיד מקבל באהבה כל ביקורת כלפינו ולו בגלל הזכות היחידה שיש לי להגיד שהמענה האמתי שאנחנו מקבלים מהשלטון במדינת ישראל הוא רק בוועדה הזאת.

חיים כץ: כן, אבל אנחנו לא יכולים לסגור את המשק.

<אריאל יעקובי: אילן גילאון יודע שאני, יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, במידה רבה מאוד אשם בזה שאני מבין משהו באיגודים מקצועיים.

<אריאל יעקובי: הוא גידל אותי בטריבונות של הפועל רמת גן.

<אריאל יעקובי: אני רוצה להגיד לכם - - -

אילן גילאון: הרסת הכול עכשיו.

<אריאל יעקובי: אני רוצה שתדעו: אני פשוט לא מבין את המדינה הזאת.

<אריאל יעקובי: מדינה שהפקידות שלה הופכת אותנו, בעל כורחנו, לעבריינים ומופרעים.

<אריאל יעקובי: מה אתם בעצם אומרים לי פה?

<אריאל יעקובי: תחתום הסכם קיבוצי עם המדינה ואחר כך תלך תשבית ותפריע ותפגע בה – זה מה שבעצם מתבקש.

<אריאל יעקובי: תכף אני אסביר מה זה עובד כתף אל כתף, אבל ברשותכם, אני רוצה להגיד על הדיון של אתמול משהו.

<אריאל יעקובי: בחטאי הרבים לקחתי חצי יום חופש אחרי הוועידה שלי.

<אריאל יעקובי: מי שהוא יושב- ראש שירות התעסוקה זה אחד האנשים שסידר את השולחן העגול, אמר: בשביל מה לעשות בעיות?

<אריאל יעקובי: קודם כל נדבר.

<אריאל יעקובי: מהיום שהוא בא לשירות התעסוקה – אני בשירות התעסוקה בעיצומים.

<אריאל יעקובי: אני כל יום בא לפה ומבקש את הסעד כאן כי הריבון עושה מה שהוא רוצה.

<אריאל יעקובי: כשתה שואל את אגף התקציבים למה?

<אריאל יעקובי: התשובה הכי טובה שאתה מקבל היא: ככה.

<אריאל יעקובי: אין תשובה אחרת – ככה.

<אריאל יעקובי: אנחנו מגיעים לכתף אל כתף.

<אריאל יעקובי: אתם רוצים לדעת מה זה כתף אל כתף?

<אריאל יעקובי: אני אסביר לכם: יושבת כאן אילנה נהרי, יושבת-ראש ועד עובדי משרד הפנים, ואומרת: אתם זוכרים את הסיפור של הסופגנייה?

<אריאל יעקובי: זה עובדי כתף אל כתף.

<אריאל יעקובי: ביום שאנחנו נעשה בחנוכה הדלקת נרות ונחלק סופגנייה לעובדים מכספי הוועד – נצטרך להגיד לעובד כתף אל כתף: אתה לא תקבל.

<אריאל יעקובי: זה כל הסיפור, זאת המשמעות.

חיים כץ: אני לא מבין.

יעקב מרגי: זה לא כל הסיפור.

יעקב מרגי: הבנו את הדוגמה.

<אריאל יעקובי: במשרד הפנים, כמו בכל שירות המדינה, ולטעמי גם בכל היחידות שאנחנו צריכים להרחיב אליהן את הסוגיה הזאת, ישנן קבוצות של עובדים שהמדינה עשתה לעצמה הנחה, היא פוגעת בכללים, פוגעת בציבור, והתחילה להעסיק באמצעות כל מיני נותני שירותים – ככה זה נקרא היום, מה שהיה חוק חברות כוח אדם שחיסלנו, עכשיו הם נקראים נותני שירותים – ומעסיקים עובדים בכל מיני פרופסיות שעושים אותו דבר.

<אריאל יעקובי: אם יש לי עובד שאחראי על תכנון במשרד הפנים והוא בדירוג ודרגה, ומקבל שכר על פי ההסכמים הקיבוציים המבוקרים פה – יש לצדו עובד שעושה אותו דבר, אותה עבודה, אותו תכנון, הוא אפילו חותם באותו שעון נוכחות ואומר בוקר טוב לאותו שומר שמקבל אותו בבוקר לעבודה.

<אריאל יעקובי: אלא מה?

<אריאל יעקובי: הוא לא עובד מדינה.

<אריאל יעקובי: את זה חשבנו שנחסל בבלגן שהיה ב-2012 - - -

חיים כץ: הוא על ה-Payroll של המדינה?

<אריאל יעקובי: על ה-Payroll של המדינה – מה זאת אומרת?

<אריאל יעקובי: הוא נספר, אם ירצו, על שכר העידוד אבל הוא לא תקן.

<אריאל יעקובי: תראה איך עובדים עלינו כאן, אומרים: אתם מתוגמלים לפי גולגולת, כי שכר העידוד של עובדי המדינה הוא לפי כמות הידיים שנכנסות לעיסה, אבל מבחינת ספירת התקן, הם לא נספרים, הם אינם, הם נעלמים.

<אריאל יעקובי: אגף התקציבים לא סופר אותם, אבל הנציבות והממונה על השכר סופר אותם.

<אריאל יעקובי: אגף התקציבים לא משלם להם את המשכורות אבל המשרד, נגיד משרד הפנים, דני רייף שהוא הסמנכ"ל שם מדווח עליהם והם מקבלים משכורת ממישהו אחר, אבל בעצם זה ממשרד הפנים.

<אריאל יעקובי: זה החלק העצוב – כמובן הם לא יכולים להתקדם, להתפתח, כל מה שאנחנו בעצם רוצים בשירות המדינה.

חיים כץ: שמע, בוא נפשט את זה לאלה שלא מבינים: אתה אומר לי, ניקח את משרד הפנים, יש להם עובדים של משרד הפנים מימים ימימה, משרד הפנים אומר: אני לא מגדיל תקנים היום, לא קולט עובדים למשרד הפנים.

<אריאל יעקובי: לא זה מה שאומר משרד הפנים.

חיים כץ: אני נותן לו שיטה עכשיו, תקשיב - - -

<אריאל יעקובי: משרד הפנים אומר:

<אריאל יעקובי: תנו לי תקנים כי אני צריך לעשות עבודה - - -

יעקב מרגי: נותנים לו כסף – לא תקנים.

חיים כץ: לא.

חיים כץ: אני אתן להם שיטה יותר טובה – יהיה לך יותר קשה.

חיים כץ: תשמע מה שאני אומר לך.

חיים כץ: הם יגידו: לא מעניין אותנו עכשיו עובדים, לעובדים שלנו ניתן הכול.

חיים כץ: אנחנו נוציא חבילות עבודה בלי להתייחס לכמות האנשים.

חיים כץ: האנשים של חבילות העבודה לא יהיו על ה-Payroll שלנו.

חיים כץ: לא מעניין אותנו מה הם יעשו – הם יהיו שקופים – לא מכירים אותם, לא יודעים.

חיים כץ: גם אם חלילה קורה למישהו מהם משהו – אנחנו לא יודעים לזהות אותו כי הוא לא מופיע בשום רישום שלנו.

יעקב מרגי: הם סעיף תקציבי בקניית שירותים – הם לא כוח אדם.

חיים כץ: הם לא כלום.

חיים כץ: פנינו למישהו וביקשנו ממנו למלא 200 טפסים – משלמים על 200 טפסים – אתה תביא 2,000 עובדים או עובד אחד, תמלא את ה-200 טפסים ב-3 שעות.

חיים כץ: הם עושים מיקור חוץ של העבודה.

חיים כץ: זה הסטטוס עכשיו?

<אריאל יעקובי: זה אפילו יותר גרוע.

<אריאל יעקובי: אני רוצה שלפחות ברמה של השיח הפנימי שלנו, האנשים של משרד הפנים, שהם בעלי המקצוע מטעם הכנסת, לא חושבים שלנהל את ענייני הפנים במדינה זה מה שצריך לעשות.

<אריאל יעקובי: הם חושבים שצריך לקבל אנשים לעבודה - - -

חיים כץ: שמעתם משרד הפנים, אבל שלא יהיו אי הבנות – זה גם שאר המשרדים.

יעקב מרגי: כל משרדי הממשלה.

<אריאל יעקובי: כל משרדי הממשלה.

חיים כץ: אמרנו משרד הפנים כמשל.

חיים כץ: שהאחרים לא יגידו: אצלנו בסדר.

<אריאל יעקובי: זה כל משרדי הממשלה, אומרים: אנחנו לא סופרים את דעתכם המקצועית, אנחנו בכלל לא חושבים שאתם יודעים מה צריך לעשות – אנחנו יודעים לעשות הכול.

<אריאל יעקובי: איך תעשו?

<אריאל יעקובי: קחו כסף.

<אריאל יעקובי: לא מעניין אף אחד: אין בקרה, אין פיקוח.

חיים כץ: אתה חתום אתם על שקט תעשייתי.

<אריאל יעקובי: תלוי על מה.

<אריאל יעקובי: ב-2012 עשינו שביתה של כל המשק ל-4 ימים.

<אריאל יעקובי: לא בשבילנו, לא בשביל להגדיל לאילנה נהרי את השכר, אלא בשביל שעובדי הקבלן ועובדי כתף אל כתף יהיו עובדי מדינה.

<אריאל יעקובי: 4 ימים השכיבו אותנו על גדרות מדינת ישראל ובסוף הגענו להסכם קיבוצי עם המדינה לגבי מה שיקבלו עובדי הקבלן, ואיך יקלטו עובדי כתף אל כתף, איך תהיה ועדה ואיך אנחנו מקדמים את העניין הזה.

<אריאל יעקובי: אני חושב שהמינימום הדרוש מפקיד בכיר במדינה הזו, שאחרי שהוא חותם והריבון מאשר, זה להתחיל לבצע.

<אריאל יעקובי: מה אנחנו מגלים?

<אריאל יעקובי: חודש אחרי חודש ויכוחים פנימיים בתוך המדינה.

<אריאל יעקובי: לא נעים לי, באמת, אבל הגעתי למצב שאני חייב להגיד גם לנציבות: לא מעניין אותי יותר, אתם אחראים, תתחילו לבצע.

<אריאל יעקובי: אני כותב מכתבים ואני מבקש: קבענו שתעשו ועדה – זה כל מה שהיה צריך לעשות – תנו לי נתונים.

<אריאל יעקובי: אדוני יושב-ראש הוועדה אני מודיע לך שעד שאתם לא דורשים נתונים – הנתונים האלה הפכו להיות, כמו במדינה נאורה, חסויים.

חיים כץ: מדינה נאורה.

<אריאל יעקובי: זה יותר חסוי מנתוני השב"כ.

<אריאל יעקובי: אילנה ואני צריכים לעבור עובד-עובד כדי לדעת מה קורה במשרד הפנים?

<אריאל יעקובי: זאת הסוגיה – אנחנו עד היום מחכים לאותה ועדה שתקום.

<אריאל יעקובי: אני אומר לך שמשרד האוצר לא ייתן תקן אלא אם יאלצו אותו, כי הוא לא עובד על פי הכללים.

חיים כץ: מי, אתה אומר, צריך לאלץ אותו?

חיים כץ: אתה יושב על השלטר.

יעקב מרגי: אתה יודע איך מאלצים?

<אריאל יעקובי: אני מודיע לך, אדוני יושב-ראש הוועדה, היינו בסדר כי חשבנו שהגיע העידן של שולחן עגול - - -

חיים כץ: אתה לא זוכר את שיעור מספר 3?

חיים כץ: אין פרס על התנהגות טובה במערכת יחסי עבודה.

<אריאל יעקובי: מהיום, אדוני, אני אבצע כל מה שאתה אמרת אתמול.

<אריאל יעקובי: אתם גם תקראו לי אחר כך ותגידו לי: הפכת להיות מופרע?

חיים כץ: לא.

חיים כץ: הכול במידה.

חיים כץ: כל דבר צריך לעשות במידה.

חיים כץ: אני רוצה לשמוע את מוטי אהרוני, סגן נציב שירות המדינה.

חיים כץ: בבקשה, אדוני, שיירשם בפרוטוקול התפקיד והשם מפה שלך.

<מוטי אהרוני: קודם כל, תודה רבה, יושב-ראש הוועדה וחברי הכנסת ולכל הנוכחים כאן.

<מוטי אהרוני: אני אציג פן אחד, יושבים אתי גם נציגים של החשב הכללי ואגף התקציבים, אבל אני אנסה לתת את התמונה הכי מדויקת שאני יודע נכון לעכשיו, תמונה כללית.

<מוטי אהרוני: ככלל, הנציבות מופקדת על כ-67,000 עובדי מדינה שיודעים בדיוק מיהם, היכן הם נמצאים, מה רמת שכרם, מה דירוגם וכן הלאה.

יעקב מרגי: לא עליהם הדיון היום.

<מוטי אהרוני: אני מבקש להתייחס, חבר הכנסת מרגי, ואני אתייחס בדיוק למה שאמרת ואני גם מסכים עם מה שאמרת.

<מוטי אהרוני: לאור ההסכם, כפי שאמר אריאל יעקובי, שנחתם בין שר האוצר ליושב-ראש ההסתדרות בעניין כתף אל כתף, לנו לא הייתה תמונה מה המצב בשטח כי ההוראות של קניית שירותים מתבצעות על פי כללי הוראות החשב הכללי.

<מוטי אהרוני: יחד עם זאת, החלטנו לקיים ועדה בהשתתפות השחקנים הנוספים: נציג החשב הכללי, שיושב לידי, מר מוטי אלישע, נציג אגף התקציבים, וביקשנו מהמשרדים לבצע בדיוק את מה שכתוב בהסכם: להעביר אלינו את הנתונים של מי שעובד כתף אל כתף.

<מוטי אהרוני: לשאלתך, כפי שנאמר כאן, הכוונה היא לעובדי קבלני שירותים באותה חצר המדינה, כתף אל כתף, לצד עובד מדינה מקביל המועסק באותו עיסוק, ומאפייני ונסיבות העסקה דומים, תקופת העסקה העולה על 9 חודשים, לרבות העסקה ישירה.

<מוטי אהרוני: גם נציבות שירות המדינה חושבת באופן מפורש וחד משמעי שדרך זו היא דרך לא נכונה, ומי שעובד יותר מהתקופה הזו, צריך להיות עובד מדינה אם הוא עושה עבודה מקבילה ודומה.

<מוטי אהרוני: לכן קיימנו ישיבות עם כל המשרדים.

<מוטי אהרוני: מי שדיווח לנו שברשותו מועסקים עובדים בכל סיכום ישיבה כזה יצא פרוטוקול וסיכום שבו הנחינו לעשות שלושה דברים, גם יש תשובות: א.

<מוטי אהרוני: אם אין צורך שיועסקו בצורה שהם עובדים שם – שיסיימו העסקתם; אם צריכים להיות – שיהיו עובדי מדינה.

<מוטי אהרוני: אבל בשביל שיהיו עובדי מדינה, צריך להקצות תקציב מהעסקה מסוג אחד לסוג של העסקה ישירה.

<מוטי אהרוני: ואכן, בחלק ניכר מהמקומות כבר טופלו הנושאים.

<מוטי אהרוני: לדוגמה: במשרד המשפטים הועסקו 66 עובדים שנקלטו כולם כעובדי מדינה, במשרדים נוספים - - -

יעקב מרגי: את משרד המשפטים אתה צריך להציג בסוף, לא בהתחלה.

אילן גילאון: כולם עורכי דין, כולם עורכי דין - - -

יעקב מרגי: היה עדיף שתשים אותם בסוף.

<מוטי אהרוני: חבר הכנסת מרגי, אין מחלוקת.

<מוטי אהרוני: אין לנו שום כוונה למצוא דלת מסתובבת לנושא הזה.

<מוטי אהרוני: ביקשנו גם יותר מזה, הוצאנו בסיכום – היה מצב מסוים של משרד הפנים, אצלי התקיימו שתי ישיבות כולל המנכ"ל והתכנון – ואמרנו שהדרך הזו לא מקובלת עלינו.

<מוטי אהרוני: לאחר שהיה דיון עם החשבת הכללית והחשב, ניתנה להם ארכה מסוימת להסדרת הנושא.

<מוטי אהרוני: אנחנו חושבים שאנשים שיש להם סמכויות שלטוניות ושהם עושים עבודה בתוך שירות המדינה וחלים עליהם הכללים – צריכים להיות עובדי מדינה.

חיים כץ: איפה הבעיות שלנו?

<מוטי אהרוני: במשרד החקלאות טופלה קבוצה, במשרד החוץ גם נקלטו - - -

מיכל בירן: אפשר לדעת מי לא נקלט?

מיכל בירן: לתת דוגמאות איפה זה טופל, זה לא אומר כלום.

חיים כץ: תגיד לנו איפה הבעיה, לא איפה טופל.

<מוטי אהרוני: אני רוצה לתת תמונה נוספת ואז אני אציג את הבעיה.

<מוטי אהרוני: גם במשרד הבריאות, 140 עובדי הוסטלים לניצולי שואה נקלטו.

מיקי רוזנטל: אבל אנחנו יודעים את זה.

<מוטי אהרוני: 240 עובדי תאגידי בריאות שהועסקו במימון תקציב - - -

<אריאל יעקובי: על זה אנחנו שבתנו.

<מוטי אהרוני: יש בעיות עדיין, יש מספר מקומות בהם עדיין לא הסתיימה העבודה.

<מוטי אהרוני: ביקשנו שרק לאחר חוות דעת משפטית מהמשרד - - -

חיים כץ: חברנו מוטי אהרוני, הקצבנו זמן קצוב לישיבה הזאת.

חיים כץ: בזמן הקצוב הזה אנחנו רוצים להפיק מקסימום תועלת – אנחנו רוצים מינימום סיפורים.

<מוטי אהרוני: אני מסכים אתך.

חיים כץ: מה עשינו – זה בסדר.

חיים כץ: שים את כל מה שלא עשינו על השולחן.

חיים כץ: מה שעשינו לא מעניין – זה כבר מאחורינו.

חיים כץ: מה לא עשינו, איפה הבעיות, איפה אנחנו צריכים עזרה.

חיים כץ: שים מספרים, תגיד המשרד הזה ככה וזה ככה.

<מוטי אהרוני: אני אתך.

<מוטי אהרוני: אם צריך השלמות – חברי מהחשב הכללי ישלימו.

חיים כץ: אחר כך אתה תיתן רשות דיבור – אחרי שתיבחר לכנסת, אני מתכוון.

<מוטי אהרוני: במשרד החקלאות הועסקו, לפי מה שהוצג לנו, 14 עובדים שהם המרכז לשיתוף והדרכה חקלאית.

<מוטי אהרוני: ההמלצה של הוועדה היא לקלוט את העובדים.

<מוטי אהרוני: העובדים עדיין לא נקלטו בגלל נושא תקציבי שמטופל מול אגף תקציבים.

<מוטי אהרוני: במשרד האוצר 4 עובדים שהועסקו בחברת ענבל נמצאים בתהליך של קליטה.

<מוטי אהרוני: יש קב"טים מקומיים של ביטחון, זאת סוגיה נפרדת שאינה מטופלת על ידנו.

<מוטי אהרוני: ברשות המים, על פי הנתונים שקיבלנו, יש 31 עובדים שנמצאו במיפוי, 19 מהם סברנו בתחילת הדרך שהם עובדים כתף אל כתף אבל חוות הדעת המשפטית של רשות המים, אחרי שהיא בחנה, ציינה שהם לא עובדים כתף אל כתף ולכן אין לנו שום יכולת לקבל תשובה אחרת למעט חוות הדעת שלהם.

חיים כץ: אז למה אתה לא מפטר אותם?

<מוטי אהרוני: אני לא יכול לפטר אותם.

חיים כץ: למה?

<מוטי אהרוני: כי הם לא עובדי מדינה שנקלטו על ידי שירות המדינה – הם עובדים על פי הוראות החשב הכללי.

<מוטי אהרוני: אני לא יכול לפטר - - -

חיים כץ: בתור מה הם עובדים?

חיים כץ: מה זה "לא כתף אל כתף" בעבודה פקידותית?

מיכל בירן: זה מקור השיטה – זאת לא יכולה להיות התשובה שלך לשאלה למה לא מטפלים בזה.

יעקב מרגי: הוא לא הכתובת.

<מוטי אהרוני: אני לא יכול לקלוט עובדים - - -

יעקב מרגי: הוא לא מפטר – הם לא עובדים שלו.

חיים כץ: איפה אתה רואה בעיה אקוטית?

<מוטי אהרוני: אני רוצה להגיד דבר פשוט, בלי משחקים ובלי סיבובים: כל עובד שמועסק מעל 9 חודשים והוא צריך להישאר במשרד – צריך להיות בתוך - - -

מיכל בירן: מה מצב המורים והעובדים הסוציאליים?

מיכל בירן: לא הזכרת אף אחד מהם.

<מוטי אהרוני: אני לא עוסק במורים.

שמעון אוחיון: אבל חלק מהמורים ביסודי הם עובדי מדינה.

<מוטי אהרוני: אנחנו לא עוסקים בזה.

שמעון אוחיון: אומר עובדים - - -

חיים כץ: סלח לי, חבר הכנסת אוחיון, אין כזה דבר – פה יש סדר.

חיים כץ: אני לא יודע מאיזו ועדה אתה מגיע, אבל פה יש סדר.

שמעון אוחיון: מוועדת חינוך.

חיים כץ: שם כנראה שאתם צריכים - - -

שמעון אוחיון: לא, לא.

שמעון אוחיון: אנחנו רוצים לשאול אותו - - -

חיים כץ: מאה אחוז, אבל יהיה דיון.

חיים כץ: תאר לך בכיתה כל תלמיד ישאל את המורה מה שהוא רוצה.

<מוטי אהרוני: אני רוצה לומר בצורה הכי חד-משמעית: אם העובדים, מכיוון שהם לא בבקרה שלנו – יש פה גם נציגות, כדאי - - -

חיים כץ: אני רוצה לשמוע את החשב הכללי.

חיים כץ: סגן החשב, תגיד לפרוטוקול שם ותפקיד ותסביר לי כמה עובדים יש, למה הם עובדים, מתי הם עוברים לסטטוס עובדים לפי החוק אחרי 9 חודשים, למה מעסיקים עובדים אחרים.

חיים כץ: תן סקירה על מה שמעכב אותנו בעניין.

<מרדכי אלישע: אני סגן בכיר לחשבת הכללית לענייני שכר ותנאי שירות.

<מרדכי אלישע: במסגרת הוועדה שמוטי הזכיר, מיפינו על פי מה שהמשרדים מסרו, 308 עובדים, עובדי כתף אל כתף.

יעקב מרגי: רק 308 עובדים?

יעקב מרגי: הוועדה תוכל לקבל את המיפוי הזה?

חיים כץ: היא תקבל.

יעקב מרגי: אני מבקש בעדינות.

יעקב מרגי: אמרתי לך, אני תמיד מסתייג ושואל בעדינות.

מיכל בירן: זה אומר בלי מורים ובלי עובדים סוציאליים בכלל?

<מרדכי אלישע: כן.

<מרדכי אלישע: זה רק משרדי הממשלה.

<מרדכי אלישע: מתוך 308 עובדים אלה, לאחר בחינה גם בלשכה המשפטית, נמצאו 268 עובדים שהם עובדי כתף אל כתף.

חיים כץ: לא שמעתי אותך – תחזור על המשפט.

<מרדכי אלישע: מתוך 308 עובדים, לאחר בחינת הנתונים והתפקידים מול המשרדים והלשכה המשפטית, נמצאו 268 עובדים שהם עובדי כתף אל כתף.

<מרדכי אלישע: מתוכם הוסדרה העסקה של 162.

<מרדכי אלישע: כשאנחנו אומרים הוסדרה – הכוונה היא או נקלטו או שההתקשרות הופסקה.

<מרדכי אלישע: כרגע יש 106 עובדים – זה הפער שאנחנו מדברים עליו.

<מרדכי אלישע: מתוכם, וזאת המסה העיקרית, 81 עובדים במשרד הפנים.

<מרדכי אלישע: יש 2 במשרד הכלכלה, 3 באוצר, 14 בחקלאות, 4 במשרד ראש הממשלה.

חיים כץ: מי הם 40 העובדים שהם לא עובדי כתף אל כתף?

<מרדכי אלישע: איזה 40 עובדים?

חיים כץ: תשמע, נתת לי 308 – למה הם לא כתף אל כתף?

<מרדכי אלישע: מכיוון שיש להבחין בין קניית שירותים לבין כתף אל כתף.

חיים כץ: קניית שירותים לכמה זמן?

חיים כץ: לכל החיים?

<מרדכי אלישע: לא.

<מרדכי אלישע: לפי ההסכם – אם ההסכם מדבר על 3 שנים, אז יהיה ל-3 שנים.

<מרדכי אלישע: אבל כתף אל כתף זה אם יש אותו תפקיד בשירות המדינה, זאת ההגדה.

חיים כץ: וה-40 אנשים האלה הם לא על ה-Payroll שלך?

<מרדכי אלישע: לא, לא – כן, חשב כללי מכיוון שאין תפקיד זהה בשירות המדינה.

<מרדכי אלישע: אנחנו באנו ואמרנו - - -

חיים כץ: אז תפתחו תפקידים.

<מרדכי אלישע: לא - - -

חיים כץ: מה אתה אומר לי לא?

<מרדכי אלישע: זה לא ההסכם.

חיים כץ: אז מה?

חיים כץ: אתה לוקח דרך של רמיה כדי לעשוק אנשים.

חיים כץ: אתה לוקח דרך רמיה.

חיים כץ: לא הסכם – אבל צריך להיות גם בן אדם.

חיים כץ: צריך לפתוח את הראש ולהיות בן אדם - - -

<מרדכי אלישע: משרד האוצר - - -

חיים כץ: תקשיב.

<מרדכי אלישע: אני מקשיב.

חיים כץ: לא להתנהג בבריונות.

חיים כץ: יש לך 40 איש שלגביהם אתה המחליט: אתה השופט ואתה התליין.

חיים כץ: אתה מחליט אם הם כתף אל כתף או לא כתף אל כתף.

חיים כץ: אף אחד לא יכול לבדוק אותך – ואתה קובע שאלה אנשים שנועדו לביזוי.

<מרדכי אלישע: ראשית, לא אני קבעתי – הייתה ועדה - - -

חיים כץ: לא אתה – הוועדה שלך.

<מרדכי אלישע: היא לא שלי.

<מרדכי אלישע: זאת ועדה משותפת והלשכה המשפטית.

חיים כץ: אז מה?

חיים כץ: אני יודע מה זה ועדות: הכול מכור, הכול משחק, הכול סגור.

חיים כץ: הכול סגור מההתחלה – אתה יכול להגיד וועדה למה שאתה רוצה: קודם כל מסמנים את התוצאה ואחר כך קובעים את הרכב הוועדה.

<מרדכי אלישע: אני יכול להגיד לך בפה מלא שמשרד האוצר, כולל אגף תקציבים, נתן כאן מענה כמעט מלא, כולל תקנון, כולל גיוס, כולל מעקב - -

יעקב מרגי: איפה?

יעקב מרגי: בקפריסין?

<מרדכי אלישע: - - לכל הנושאים האלה, כולל שמירה וניקיון.

<מרדכי אלישע: אנחנו הפכנו - - - כולל ועדת מעקב.

<מרדכי אלישע: הבעיה האקוטית היא במשרד הפנים, על זה אין ויכוח.

<מרדכי אלישע: גם מתוך שאר המשרות שמנינו, עדיין חלק מחכה לחוות דעת משפטית.

חיים כץ: 81 איש?

<מרדכי אלישע: כן, זאת המסה העיקרית.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, גם חלק מאלה שהוכרו ככתף אל כתף הופסקה העסקתם, הוא אמר.

חיים כץ: כן, כן, לא צריך אותם.

<מרדכי אלישע: - - - והנושא הזה הוא באמת לא נותן מענה וצריכים להיות עובדי המדינה – אז היה תיקון, אגף תקציבים נתן לזה מענה, ונתן לזה מענה של מאות רבות - - -

חיים כץ: אתה יודע כמה עובדים סוציאליים עובדים בכתף אל כתף?

<מרדכי אלישע: משרד הרווחה לא דיווח לנו על עובדים סוציאליים, לא שידוע לי - - -

מיכל בירן: הייתה שביתה של חצי שנה.

מיכל בירן: אז פספסת את החצי שנה הזו שכל המדינה התעסקה בזה, באלפי עובדים סוציאליים.

חיים כץ: מיכל, תני לו להשלים.

<מרדכי אלישע: אולי אין לי סמכות להאציל, כך הבנתי, את זכות הדיבור, אבל הנושא לוועדה שלנו לא הגיע.

<מרדכי אלישע: כל עוד המשרד לא מדווח והחשבים לא דיווחו - - -

חיים כץ: תוציא מכתב למשרד הרווחה.

<מרדכי אלישע: אני חייב להדגיש שלוועדה הגיעו הסמנכ"לים והחשבים.

<מרדכי אלישע: כלומר, הייתה שם ממש - - -

חיים כץ: מי עוד לא דיווח לך?

חיים כץ: משרד הרווחה לא דיווח לך.

<מרדכי אלישע: לא.

<מרדכי אלישע: כל המשרדים דיווחו.

<מרדכי אלישע: התבקשו כולם - - -

חיים כץ: פרט למשרד הרווחה?

<מרדכי אלישע: אני אומר שעובדים סוציאליים לא דווחו.

חיים כץ: מי עוד?

חיים כץ: מורים שהם עובדי מדינה, דווחו?

<מרדכי אלישע: משרד החינוך, למיטב זכרוני, לא - - -

מיכל בירן: בהסכם העקרונות, סעיף 12 חל על המורים והעובדים הסוציאליים.

חיים כץ: מיכל, מיכל, אנחנו רוצים לפתור בעיה – לא לצעוק.

חיים כץ: כמה שנדע יותר נתונים, אנחנו נוכל לפתור אותה.

מיכל בירן: הוא מגמגם – הוא לא - - -

חיים כץ: כמה מורים?

<מרדכי אלישע: מורים לא פנו אלינו.

<מרדכי אלישע: הנושא של מורים לא - - -

חיים כץ: משרד החינוך לא דיווח לך?

<מרדכי אלישע: לא דיווח, לא הגיע אלינו.

חיים כץ: איזה עוד משרדים לא דיווחו לך?

<מרדכי אלישע: אין לי את המיפוי, אני לא זוכר בעל פה, אבל אתם קיבלתם את המיפוי.

<מרדכי אלישע: למיטב ידיעתי הוא אצלכם.

חיים כץ: אנחנו קיבלנו בוועדה את המידע?

<מרדכי אלישע: אני יודע שהנציבות העבירה לכם.

<וילמה מאור: הוועדה לא קיבלה.

חיים כץ: בכנסת יש כל מיני גופים – בוועדה לא קיבלנו ממך כלום.

חיים כץ: אולי העברת למחלקת המחקר של הכנסת, הוועדה לא קיבלה כלום.

חיים כץ: אנחנו מבקשים ממך להעביר לנו נתונים מדויקים בטבלת אקסל: כמה אנשים נקלטו, איפה יש בעיות, באיזה משרדים, איפה לא נקלטו, הכול.

חיים כץ: מי דיווח לך ומי לא דיווח לך, כמה זמן עובדים האנשים האלה.

חיים כץ: יש לך נתונים גם על עיריות?

<מרדכי אלישע: לא שייכים לזה.

<מרדכי אלישע: רשויות מקומיות לא בסמכותנו.

יעקב מרגי: זה בהרחבה.

יעקב מרגי: אבל העיקר חסר מן הספר: אנחנו מבקשים כוועדה, סליחה, אדוני היושב-ראש, לקבל את מכתב ההנחיות על מה לדווח.

יעקב מרגי: על מה ביקשתם לדווח ועל מי ביקשת לדווח, על איזה מקצועות ועל כל התחומים אנחנו רוצים.

<מרדכי אלישע: יצא חוזר מסודר בחתימת אגף חשב כללי ונציבות שירות המדינה שמורה להפסיק התקשרויות כאלה, שאומר למפות, למנוע, לאתר ולהפסיק.

<מרדכי אלישע: יותר מזה, גם הפנינו בחוזר שמוטי אהרוני הוציא משנת 2009, ואני אישית, גם בוועדת ביקורת – יושבת לידי כאן

<מרדכי אלישע: מנהלת חטיבת הביקורת – אנחנו מוודאים שאין העסקה כזאת באמצעות כל אחת - - -

חיים כץ: מי זאת חברת טלדור?

<מרדכי אלישע: אני לא מכיר חברת טלדור.

חיים כץ: לא מכיר?

<אמיר שר: חברת טלדור – אני עובד ברשות המיסים כטכנאי מחשבים - - -

חיים כץ: ראיתי שאתה מבקש רשות דיבור.

<מרדכי אלישע: נושא עובדי המחשוב, על פי ההסכם, הוצא ממנו.

<מרדכי אלישע: אם תקראו את הסכם העקרונות, עובדי המחשוב לא בהסכם.

<מרדכי אלישע: יש לזה פתרון שמתנהל.

<מרדכי אלישע: יש נכון להיום אלפים רבים של עובדי מחשוב שעובדים באמצעות קניית שירותים.

<מרדכי אלישע: הנושא הזה נדון ויש משא ומתן של ההסתדרות בעניין הזה מול הממונה על השכר.

<מרדכי אלישע: הנושא הזה נבדק, אבל הוא לא במנדט שלנו.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: מר אמיר שר, תתקרב לשולחן, תספר לנו מי אתה, מה אתה עושה.

<אמיר שר: אני עובד כטכנאי מחשבים ברשות המיסים, שע"מ.

<אמיר שר: אני עובד מעל 5 שנים, יש אתי עובדים 11 שנה באתרים אחרים.

חיים כץ: אתה עובד קבלן?

<אמיר שר: אני עובד קבלן.

<אמיר שר: בינתיים אני לא מקבל תשובות, אני לא מבין איך יכול להיות שיש - - -

חיים כץ: אתה עובד של משרד האוצר או של חברת שע"מ?

<אמיר שר: אני עובד של חברת טלדור, המעסיקה היא שע"מ.

<אריאל יעקובי: מאחוריו יושב-ראש הוועד.

חיים כץ: זאת אומרת, משרד האוצר קונה שירותים משע"מ ששכרה את טלדור לתת שירותים.

חיים כץ: ברמות שכר של שכר מינימום?

<אמיר שר: כן, אני מקבל 5,000 בחודש.

<מרדכי אלישע: זה שכר מינימום?

חיים כץ: כן, זה שכר מינימום.

<אמיר שר: אני אשלח אליך למשרד את תלוש המשכורת שלי.

<אמיר שר: תן לי את הכתובת, יגיע אליך למשרד תלוש משכורת, תראה כמה אני מרוויח.

<מרדכי אלישע: - - -

חיים כץ: סלח לי, אדוני.

חיים כץ: אתה לא תסתום לו את הפה.

חיים כץ: הוא יגיד פה מה שהוא רוצה.

<מרדכי אלישע: אתה צודק, סליחה.

חיים כץ: מה שהוא רוצה.

<אמיר שר: משנת 2012, מהרגע שהתחלתם לדבר על אנשי המחשוב בכלל ודברים לא קרו, נוצר מצב שהחשב הכללי או לא משנה מי - - -

חיים כץ: תדבר אלינו – עזוב אותם.

<אמיר שר: נתתם להם זמן, אני אגיד את זה בצורה הכי פשוטה, להתעלל בנו.

<אמיר שר: הכוונה היא לבדל אותנו מהמערכת - - -

חיים כץ: מי נתן זמן?

<אמיר שר: אני מסתכל על כולכם.

<אמיר שר: אני לא יודע למה עד היום זה לא קרה, למה מ-2012 - - -

אילן גילאון: אני אגיד במקומך: המדינה - - -

<אמיר שר: אני רוצה להבין למה.

<אמיר שר: באתי לכאן היום כדי לקבל תשובות, לא מעבר לזה.

<אמיר שר: אני יודע שבשנת 2012 נחתם הסכם.

<אמיר שר: אנחנו ב-2014 וההסכם לא פועל.

<אמיר שר: בינתיים אני סובל מזה, לא אף אחד שיושב פה, אלא אם יש פה עוד עובדי קבלן.

חיים כץ: אתה יודע למה אתה באת לפה לקבל תשובות?

חיים כץ: כי הדלת פתוחה ויש אור.

חיים כץ: אבל אנחנו לא הגורמים שיכולים – או יכולים בחקיקה, כמו שעשינו עם עובדי כוח אדם, בשבילי הם עובדי קבלן – היינו צריכים ללכת ולהרחיב את העסק אבל אני שמח על השיחה הזאת: קודם כל, אנחנו נקבל את הנתונים ונעשה עבודה.

חיים כץ: שנית, יש פה את נציג ההסתדרות שנבחר אתמול.

חיים כץ: כמה זמן אתה עובד בעבודה הזאת?

<אמיר שר: 5 שנים.

חיים כץ: באיזה סטטוס?

<אמיר שר: עובד קבלן.

חיים כץ: אז זה לא כלום – עד שזה לא נגמר , זה לא נגמר.

<אמיר שר: אני עובד מעל 5 שנים ויש עובדים כבר 11 שנה - -

חיים כץ: כל עוד זה לא נגמר – זה לא נגמר.

<אמיר שר: - - תחת הקטגוריה פרויקט.

<אמיר שר: איזה פרויקט נמשך 11 שנה?

<אמיר שר: הלביא לא לקח 11 שנה.

<אמיר שר: 11 שנה להעסיק עובדים תחת המילה פרויקט?

<אמיר שר: איפה נשמע דבר כזה?

<נעמה כהן: אני נמצאת בפרויקט כזה - - -

<אמיר שר: איפה נשמע דבר כזה, שמ-2011 אני עובד עד אמצע 2012 ללא חוזה וללא מכרז.

<אמיר שר: אני מדבר מתוך הלב, איפה נשמע דבר כזה?

<אמיר שר: זאת התעללות.

<אמיר שר: איפה נשמע דבר כזה שאנשים עובדים משנת 2004 והמשכורת שלהם לא עלתה - - - איפה נשמע דבר כזה?

<אמיר שר: זאת מדינת ישראל?

<אמיר שר: עולם שלישי?

<אמיר שר: תגידו לי שאני חי בעולם שלישי, אני באמת אראה את האור בחוץ.

אילן גילאון: כן.

יעקב מרגי: כן, אל תתפלא, כן.

יעקב מרגי: קיבלת תשובה.

<אמיר שר: אז הנה, באתי למצוא תשובות.

<אמיר שר: כנראה שזאת התשובה שחיפשתי.

חיים כץ: בבקשה, גברתי, דברי.

חיים כץ: קודם כל שם ותפקיד.

<נעמה כהן: אני עובדת סוציאלית.

<נעמה כהן: אני עובדת דרך עמותת אריאל, דרך פרויקט של אגף הרווחה.

<נעמה כהן: זאת אומרת, אגף הרווחה מתקצב את הפרויקט שלי אבל דרך העירייה, דרך העמותה, דרך זה שאני מקבלת שכר מינימום של 4,200 שקל נטו ופנסיה.

<נעמה כהן: זהו, זה מה שיש לי בהסכם.

חיים כץ: את מקבלת 4,300, לא?

<נעמה כהן: 4,200 נטו.

<נעמה כהן: אני מקבלת 4,500 ברוטו.

חיים כץ: בסדר.

חיים כץ: משלמת מס הכנסה, מס בריאות, ביטח לאומי – אין ברירה.

<נעמה כהן: יש דברים חשובים: יש לי פנסיה וזהו.

חיים כץ: אין לך פנסיה.

מיקי רוזנטל: אל תהי בטוחה.

חיים כץ: זה הדבר היחידי שאין לך: אין לך פנסיה.

חיים כץ: גם אם את משלמת והמעסיק משלם עבורך – אין לך.

חיים כץ: בשכר כזה לא תקבלי בחיים שלך פנסיה, לא תגיעי ל-500 שקל ואם תגיעי – אז לא יתנו לך הבטחת הכנסה.

<נעמה כהן: אני מייצגת פה עוד 1,000 עובדים סוציאליים כמוני שמוגדרים כתף אל כתף - - -

<מרדכי אלישע: זה בעירייה או - - -

חיים כץ: סלח לי אדוני, אתה לא במשרדים שלך.

<נעמה כהן: זה פרויקט שמתוקצב על ידי אגף הרווחה.

<מרדכי אלישע: על ידי העירייה.

חיים כץ: סלח לי, אדוני, אתה לא רוצה שאני אוציא אותך.

<נעמה כהן: אני יושבת בתוך המחלקה לשירותים חברתיים, כתף אל כתף עם כל עובדי העירייה האחרים.

<נעמה כהן: אני מייצגת פה עוד 1,000 עובדים שהם בדיוק כמוני.

<נעמה כהן: יותר מזה, יש עוד 6,000 עובדים שהם כאילו לא נחשבים עובדי כתף אל כתף, אבל מי שמתקצב את העבודה שלהם זה האגפים השונים.

<נעמה כהן: אם נגיש מישהו שעובד בהוסטל לתשושי נפש שמתוקצב על ידי אגף הבריאות ובפיקוח אגף הבריאות אבל הוא עדיין עובד קבלן – הוא עדיין נחשב בעיני ובעיני עמותה של עובדים סוציאליים מופרטים באיגוד העובדים הסוציאליים, עובד כתף אל כתף.

חיים כץ: חברת הכנסת מיכל בירן, בבקשה.

מיכל בירן: אתם מתנערים – אמרת: זה שלטון מקומי.

מיכל בירן: בהסכם העקרונות כתוב ממש במפורש, בסעיף 12, שאתם הולכים להחיל את כל ההסכם שהיה בסעיף 11 גם על מי שמועסק דרך שלטון המקומי, כך שההתנערות הזאת כאילו זה בהסכם אחר, לא מקובלת עלי - - -

<איתי סבירסקי: זה לא נכון.

<איתי סבירסקי: הייתה החלטת ממשלה - - -

חיים כץ: מי אדוני?

<איתי סבירסקי: אני מהקואליציה להעסקה ישירה - - -

חיים כץ: אני לא זוכר שקיבלת רשות דיבור בוועדה.

חיים כץ: בטח אתה לא רוצה להתפרץ.

חיים כץ: אריאל, תן לנו - -

יעקב מרגי: תתבע את עלבונו של עופר עיני, ביזו אותו, עבדו עליו.

חיים כץ: - - תן לנו דרכים לפתרון הבעיה.

אילן גילאון: בשילוב תאריכים.

<אריאל יעקובי: שני דברים בעניין הזה: אחד, אנחנו לא הפקרנו אותם.

<אריאל יעקובי: הכנסות המדינה קטנו 3 פעמים בגלל שביתת עובדי שע"מ רק על הסוגיה הזאת והם עדיין לא יודעים את הנתונים.

<אריאל יעקובי: זה מה שמבזה אותי – אני עושה שביתה וצועקים עלי וגם שרי אוצר, והם לא יודעים את הנתונים.

<אריאל יעקובי: שנית, המדינה רוצה בכוח להציג אותנו כבריונים כדי לבטל את זכות השביתה במדינת ישראל - - -

חיים כץ: זה לא יהיה, חבל לך על הזמן.

<אריאל יעקובי: הם רוצים להביא אותי כל הזמן לדיונים משפטיים.

<אריאל יעקובי: הרי לא הייתה בעיה לגשת עכשיו ולבקש סעד משפטי על אי יישום ההסכם אבל אנחנו לא ניתן להם את העונג הזה.

<אריאל יעקובי: לא ניתן להם את העונג הזה כי זה כל מה שהם רוצים, להגיד לך: הנה חתמנו על הסכם אבל רק בית המשפט יודע לסדר את העניינים.

<אריאל יעקובי: דבר שלישי, לשאלתך אדוני, אם אתה לא תורה להם לבוא ולדווח לך אחת לשבועיים ביצועים – הם לא יעשו כלום.

<אריאל יעקובי: אני אומר לכם את זה באחריות: התפקיד העיקרי של הפקיד הבכיר זה לבוא לפה, להעמיד פני תם וללכת אחר כך ולחשוב איך הוא לא עושה את מה שהוא לא רצה לעשות.

<אריאל יעקובי: הרי אם הם היו רוצים לעשות – הם לא היו צריכים את הדיון הזה: יש להם הסכם קיבוצי, יש להם את הכללים ובחמש דקות הם יכולים לסדר את העניין.

<אריאל יעקובי: אני מבקש ממך להורות להם דבר אחד: רק שידווחו לך.

חיים כץ: את זה אני אעשה, אבל אני רוצה ממך רשימה של צעדים ארגוניים – לא מהיום, תן להם זמן, תן להם שבוע-שבועיים להתארגן, נעשה את זה מסודר – ועדה לתכנון וביצוע, הכול תעשה לפי החוק.

חיים כץ: לא יעבדו?

חיים כץ: תן בראש.

חיים כץ: מה לעשות?

חיים כץ: אין ברירה כי אנחנו באים לפה בכנסת ישראל ואני צריך להגיד את זה כבר יום שני ברציפות.

חיים כץ: איך שזה מתנהל זה לא בסדר.

חיים כץ: זה שמנצלים אנשים זה לא בסדר.

חיים כץ: זה שמחפשים כל מיני דרכים כדי לעקוף את תופעת החברות הקבלניות ולנסות להוציא אנשים מתקן ולעשות חבילות עבודה וקבוצות עבודה וקבוצת תמיכה ומחשב לא נחשב – אם המחשב לא נחשב, אז נסגור את המחשבים.

חיים כץ: אם המחשב לא נחשב – תסגרו את המחשבים, הרי הם לא עובדים שנחשבים, לא צריך אותם.

יעקב מרגי: אי אפשר לזוז בלעדיהם.

חיים כץ: מה אתה אומר?

חיים כץ: אתה תראה שאפשר.

חיים כץ: תסגרו את המחשבים – תראה שהכול עובד.

יעקב מרגי: הכול יזוז, כן.

יעקב מרגי: הכול יזוז אחרי זה.

חיים כץ: הכול יזוז – כל הניירות יזוזו מכיוון לכיוון.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, שלא נפספס את סוגיית ההרחבה, זה לא פחות חשוב.

חיים כץ: אי אפשר לגמור את הדיון הזה בשעה - - -

<איתי סבירסקי: אבל מדברים על 300 עובדים - - -

חיים כץ: מי אדוני?

<איתי סבירסקי: כבר שאלת אותי.

<איתי סבירסקי: אפשר להתייחס?

חיים כץ: לא.

חיים כץ: וכבר אמרתי לך שאתה לא יכול לדבר פה בלי לקבל רשות דיבור.

חיים כץ: פשוט לא יכול.

חיים כץ: ראיתי שביקשת.

חיים כץ: הדיון לא תם.

חיים כץ: אני מאוד מכבד את מה שאתה עושה, מאוד מכבד – לא בקטע שאתה מתפרץ, שלא תתבלבל – אבל את העבודה שלך אני מאוד מכבד.

חיים כץ: כל דבר בעתו.

<מרדכי אלישע: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להעמיד דברים על דיוקם: ראשית, לידידי היקר, אריאל יעקבי, אנחנו באמת ידידים טובים, לא הייתה אף פנייה לנושא ועדה פריטטית, לא אני יודע ולא אגף תקציבים מכיר.

<מרדכי אלישע: לעניין עובדי המחשוב, סעיף 6 בהסכם העקרונות אומר: יימשך באופן עקבי המשא ומתן בין המדינה לבין ההסתדרות.

<מרדכי אלישע: לעניין ההרחבה, חבר הכנסת, אנחנו מדברים על סעיף 3(5)(11) בהסכם העקרונות, שר האוצר ומשרד האוצר יישם במלואו את החוק הזה, יש הרחבה: מדובר על עובדי ניקיון, שמירה - - -

<ניר שחר: סעיף 11 זה כתף אל כתף - - -

חיים כץ: אדוני, אם תצעק זה לא יזיז כהוא זה בפתרון הבעיה.

חיים כץ: בכלים המעטים שיש לנו אנחנו מנסים פה לעזור לעובדים האלה לפתור את הבעיה.

חיים כץ: אם אתה רוצה לצעוק – תבוא אחרי שהדיון יסתיים, ועוד דיון, תשב פה ותצעק כמה שאתה רוצה.

חיים כץ: זה לא יביא שום פתרון לאף עובד.

חיים כץ: אם נצליח לפתור בעיה של עובד אחד, 10 או 50 – עשינו משהו.

חיים כץ: זאת המטרה שלנו: לעזור לאנשים, זה היעד, לעזור לאנשים.

חיים כץ: לכל אחד יש משהו להגיד אבל אי אפשר – צריך גם לעשות, לא רק לדבר.

חיים כץ: נכון שהמילה פרלמנט היא מהמילה Parler – לדבר – אבל אנחנו רוצים גם לעשות.

חיים כץ: אחר כך יגידו שאנחנו לא עושים כלום.

<מרדכי אלישע: גם בנושא התחולה עבר חוק שהורחב גם על עובדי הניקיון, זאת האוכלוסייה הכי חלשה, עקבנו אחרי זה: יש 90% יישום.

<מרדכי אלישע: זה היה אמור לקרות על פני 5 שנים אולי, כפינו וסיימנו אופציות, פשוט לא הארכנו.

<מרדכי אלישע: כפינו אנחנו על משרדים להפסיק התקשרויות שהיו בהסכם - - -

מיכל בירן: קלטתם מנקות להעסקה ישירה?

יעקב מרגי: 160 עובדים מתוך אלפים.

חיים כץ: הכנסת יוצאת לפגרה ב-23 במרץ, משהו כזה, לפני זה, בין תחילת לאמצע חודש מרץ, אנחנו נעשה פה דיון נוסף בעניין.

חיים כץ: אנחנו פונים אליכם ואל ההסתדרות לעשות ככל שניתן שמצב העובדים של כתף אל כתף תצטמצם דרמטית – גם אתם וגם ההסתדרות – תצטמצם דרמטית.

מיקי רוזנטל: אתם רוצים יועץ?

מיקי רוזנטל: אני אייעץ לכם.

חיים כץ: אנחנו נפנה למשרד הרווחה לבקש נתונים.

חיים כץ: אני מקווה שהיום אתה תפנה למשרד הרווחה ולמשרד החינוך, למשרדי הממשלה לפני שאנחנו נגיע לעיריות.

חיים כץ: אנחנו רוצים בבית, קודם כל בממשלה שהכול ייפתר.

חיים כץ: גם ההסתדרות, אריאל, אם צריך לתת מכה – תיתן מכה.

חיים כץ: תשתדל שלא כי המטרה שלנו היא לא לתת מכות, תנסה לפתור את זה ברוח של הידברות, ברוח של משא ומתן.

חיים כץ: אבל אם לא – אל תתבייש.

חיים כץ: תזכור את הפרסומות כל יום בטלוויזיה: התאגדנו, אנחנו ביחד – לא פוגעים בנו.

חיים כץ: תהפוך את הפרסומת לממש.

<אריאל יעקובי: איפה שיש סכסוך עבודה, רק אחרי שבוע, כי היושב-ראש אמר שבוע.

<אריאל יעקובי: רצינו ממחר, אבל אחרי שבוע יהיה.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הישיבה נעולה.