הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 24, 2014-01-01 09:30

מיכל רוזין: בוקר טוב לכולם.

מיכל רוזין: בוקר טוב גם לציבור שצופה בנו הבוקר.

מיכל רוזין: אנחנו שמחים מאד לארח פה את שר החקלאות, יאיר שמיר.

מיכל רוזין: חיכינו לישיבה הזאת, ישיבה חשובה ביותר.

מיכל רוזין: באמת ננסה לפרוש פה היום, זו לא תהיה הישיבה היחידה כמובן, אבל היא בהחלט ישיבה ראשונה וחגיגית בנושא של עובדים זרים בחקלאות.

מיכל רוזין: בשבועות האחרונים למדתי את הנושא לעומקו, אני חייבת לומר, נושא בהחלט סבוך, בעיקר בשל אופן הממשל הישראלי, איך הוא בנוי, ובאמת יש כל מיני סמכויות ואחריות שונות, משרד הכלכלה – נמצאת פה איריס מעיין איתנו, רשות ההגירה, משרד הפנים פה איתנו – שושנה, ואנחנו בהחלט נרצה לפרוש את כל הקשיים משני הצדדים.

מיכל רוזין: נמצאים איתנו פה גם מעסיקים, חקלאים, איגודי חקלאים, מושבניקים, קיבוצניקים, וכמובן נמצאים איתנו אנשי הארגונים, קו לעבוד; נמצאים פה איתנו עובדים זרים שבאו גם לספר לנו את סיפורם ואת הקשיים שלהם.

מיכל רוזין: ואין ספק שאני בטוחה שבעצם יש פה אינטרסים שהם לא מנוגדים, יש פה אינטרסים משותפים משני הצדדים.

מיכל רוזין: המעסיקים הישראלים והחקלאים, שמאד נדרשים לידיים עובדות, נאמר זאת כך, ומאד רוצים להעסיק את העובדים הזרים בחקלאות; ומצד שני אותם עובדים שמגיעים לכאן לעבוד, גם הם מאד רוצים להגיע לכאן לעבוד.

מיכל רוזין: שני הצדדים רוצים לעשות זאת בצורה הנאותה ביותר, הנכונה ביותר, ואנחנו פה באמת לפרוש את הקשיים, את הכשלים ולנסות לראות איך אנחנו מתבגרים עליהם.

מיכל רוזין: אז אני רוצה להתחיל באמת לשמוע איזו שהיא סקירה קצרה מנטע משה, ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, לגבי מה המצב היום לגבי עובדים זרים בחקלאות, גם מבחינה חוקית וגם מבחינת נתונים במציאות.

מיכל רוזין: שלום לחבר הכנסת בר לב שהצטרף אלינו, חבר הכנסת שמעון אוחיון נמצא איתנו.

מיכל רוזין: כן, בבקשה, נטע.

<נטע משה: בוקר טוב, נטע משה, מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<נטע משה: אני אציג ממש בקצרה סקירה לגבי עובדים זרים בחקלאות, קצת נתונים וכמה סוגיות עיקריות.

<נטע משה: אז עובדים זרים בחקלאות, ובכלל עובדים זרים יש בישראל משנות ה-90, ולאורך השנים היו כמה החלטות ממשלה וועדות ממשלתיות, שקיבלו הצעות שונות בדבר קביעת מכסות, לרבות צמצום מספר העובדים הזרים.

<נטע משה: מספר העובדים הזרים בחקלאות בשנת 2008 היה 28,500 עובדים זרים.

<נטע משה: המכסה לעובדים זרים בחקלאות היום, למעשה מה-1 בינואר, עומדת על 24,999 עובדים זרים, וזה בעקבות החלטת הקבינט החברתי כלכלי, מתחילת דצמבר.

<נטע משה: מדובר למעשה בעלייה משנה שעברה של 1,000 עובדים זרים קבועים בחקלאות.

<נטע משה: צריכים לזכור שבשנת 2009 נחתם הסכם בין התאחדות חקלאי ישראל ומשרדי הממשלה, על מתווה פוחת להעסקת עובדים זרים בחקלאות על שנת 2015.

<נטע משה: לצד זאת גם תכניות לעידוד העסקת ישראלים.

<נטע משה: כרגע המכסה החדשה של 25,000 היא לא תואמת את היעד השנתי שהוצג אז במתווה.

<נטע משה: בפועל מועסקים היום בישראל כ-22,200 עובדים זרים בחקלאות, רובם המכריע הם עובדים זרים חוקיים, כ-400 מוגדרים כעובדים זרים לא חוקיים.

<נטע משה: מבין העובדים הזרים - - -

מיכל רוזין: אני חייבת לומר בסוגריים שאני קראתי את הנתון הזה שלשום, אני פשוט לא מצליחה להבין, ואת זה אולי אחר כך רשות ההגירה תוכל להגיד לנו, איך היא יודעת את המספר המדויק של לא חוקיים, והם עדיין לא חוקיים פה, אבל תמשיכי, סליחה.

<נטע משה: 95% מהעובדים הזרים הם גברים, ענף הגידול העיקרי הוא ירקות, זה מחצית מהעובדים הזרים, ולצד זה גם מטעים, פרחים.

<נטע משה: 40% מההקצאות הן לחקלאים שמתגוררים בנגב.

<נטע משה: מדינת המוצא העיקרית של העובדים הזרים בחקלאות היא תאילנד.

<נטע משה: יש מעט מאד גם מויאטנם, נפאל ומסרילנקה, שהם עונתיים, ותיכף נכנס לזה.

<נטע משה: העובדים הזרים מתאילנד מועסקים במסגרת ההסכם הבילטראלי שנחתם בסוף שנת 2010.

<נטע משה: אחד המענים שהוצגו לאורך השנים במקביל לצמצום במספר העובדים הזרים, הוא להעסיק עובדים זרים עונתיים.

<נטע משה: היו כמה פיילוטים, ההיענות לזה הייתה יחסית נמוכה.

<נטע משה: הבעיות שהועלו מצד המעסיקים בנושא הזה, שמצד אחד העלויות הן גבוהות מאד, ענייני האגרות, ההכשרה, כרטיסי טיסה שנדרשים לזה, פיקדון.

<נטע משה: מצד שני פרקי הזמן שהם מועסקים בו הם קצרים.

<נטע משה: הייתה איזו שהיא עלייה במספר החודשים המרבי שמותר להעסיק אותם, והמכסה לשנה הבאה, העונתית, היא 500 עובדים זרים.

<נטע משה: לגבי מבנה ההעסקה ותשלומים ובעיות שעולות מזה, אני לא אכנס ברוחב.

<נטע משה: אני מניחה שזה יהיה חלק עיקרי מהנושא.

<נטע משה: אני רק אגיד שיש טענות גם מצד המעסיקים וגם מצד העובדים הזרים, לגבי בעיות שונות שקשורות לצורת העסקה ולתשלומים.

<נטע משה: מצד המעסיקים אנחנו יודעים שאחת - - -

מיכל רוזין: נטע, בואי באמת נשאיר את זה להמשך, ואז תוכלי כל פעם להוסיף נתונים מצד המעסיקים או מצד העובדים.

<נטע משה: בסדר גמור.

<נטע משה: אנחנו רק נסיים ונגיד שיש גם כמובן תכניות לעידוד העסקת ישראלים בחקלאות, וגם בזה יש נוהל שחודש לשנה הבאה, יש תקציבים שעומדים לזה.

<נטע משה: גם פה היה לאורך השנים מיצוי כזה או אחר של הדברים ומשרד החקלאות פועל בעניין.

מיכל רוזין: אוקיי, תודה רבה.

מיכל רוזין: אני רוצה לבקש משר החקלאות, חבר הכנסת יאיר שמיר, בבקשה, הבמה שלך.

יאיר שמיר: אני אעשה את זה קצר כמו שהבטחתי וכמו שאני נוהג בדרך כלל לעשות, כדי שלא יעבור הזמן בלי שנשמע אתכם.

יאיר שמיר: מבחינתי כשר החקלאות, איך שנכנסנו לתפקידנו, ההנהלה, אני והמנכ"ל, הגדרנו את חזון המשרד.

יאיר שמיר: חזון המשרד הוא תמיכה בהתיישבות, וכשאתה הולך בתמיכה בהתיישבות מה היא, אלף למשק המשפחתי, וב' למשק האחר.

יאיר שמיר: ג' אתה מתחיל להסתכל במיקרוסקופ על אמצעי הייצור: אדמה, מים ועובדים.

יאיר שמיר: אנחנו כרגע עוסקים, אתמול בלילה עסקנו באדמה, יום קודם עסקנו במים ובעוד דברים אחרים, היום אנחנו עוסקים בעובדים זרים פה, ואני מברך גם על היזמה וגם אני חושב שזה תפקידה של הכנסת לפקח עלינו, הזרוע המבצעת, האם אנחנו עושים את הניתן ואת הנדרש כדי לענות לצרכים ולהשלמת החזון של ההתיישבות מבחינתי.

יאיר שמיר: ואנחנו באמת זיהינו, כאחת הבעיות הראשוניות שזיהיתי כשר החקלאות מזה כשמונה חודשים או תשעה חודשים, שבעיית העובדים הזרים, על כל היבטיה, זועקת לשמיים ומחייבת איזה שהוא ניעור העץ.

יאיר שמיר: הדבר הראשון שראינו זה היה החוסר, ופה אני חושב שהגענו להישג בזה שאלף עצרנו את מתווה הירידה.

יאיר שמיר: אני חושב שמאיר צור ניער אותי בעניין, לא ניער אותי, אלא יידע אותי בנושא של חוסר בעובדים זרים, וגם הוספנו עוד 999, כדי שיידעו שזה אנדר פרוטס.

יאיר שמיר: זה יהיה בסדר חברים, אנחנו לא עוסקים בזוטות.

יאיר שמיר: עכשיו אני מקווה שבאמת נרד יותר לעומק על עלויות וכו', וכמובן גם על ההיבט של עובדים ישראלים, וגם על היבט נוסף, להוסיף ארצות נוספות כמקור לעובדים זרים.

יאיר שמיר: אז אני בסך הכל שמח על הדיון, ונשב פה ונקשיב, ניקח, נלמד ונשפר.

מיכל רוזין: תודה רבה לשר.

מיכל רוזין: הצטרפו אלינו עוד שלושה חברי כנסת, חבר הכנסת דב חנין, חבר הכנסת משה מזרחי וחבר הכנסת יצחק וקנין.

מיכל רוזין: אני רוצה להתחיל לשמוע את נציגי החקלאים.

מיכל רוזין: חברי, חבר הכנסת לשעבר אבשלום וילן, בבקשה, ואולי באמת תתייחס לצרכים של השטח ואיפה באמת הפערים הקיימים.

אבשלום וילן: תודה לגברתי יושבת הראש.

אבשלום וילן: קודם כל אני רוצה לברך אותך על קבלת הוועדה.

אבשלום וילן: הוועדה הזאת היא מאד חשובה, לא רק לחקלאים, אלא בכלל לכל הנושא של העובדים הזרים.

אבשלום וילן: צריך להבין, בכל העולם המערבי היום קיימים עובדים זרים, יש לו מעט בעיות, יש גם צרכים ואני טיפה, בתור מי שכבר כמה שנים בתוך הנושא, אני אתחבר לסקירה.

אבשלום וילן: זה נכון שבשנת 2009 חתמנו על הסכם של עקומה יורדת של העובדים הזרים.

אבשלום וילן: במקביל היה ניסיון משותף שלנו ושל הממשלה, להגביר את המיכון חוסך כוח אדם, וכניסת ישראלים לעבודה.

אבשלום וילן: אגב, 28,500 לא היה מעולם, היה אז בשנת 2009 27,000, ועוד הייתה תוספת לרמה של 1,500, אבל תבינו כולכם, בכל רגע נתון יש בערך כ-2,000 עובדים שהם בצנרת, כלומר כאלה שיצאו ועדיין לא נכנסו במקומם, ובנוסף לכך, גם יש מה שנקרא פותחנים, ועל פי החוק הקיים, ברגע שעובד זר בורח מחקלאי, שלוש שנים לערך החקלאי לא מקבל עובד במקומו.

אבשלום וילן: יש פה המון עיוותים.

אבשלום וילן: עכשיו, אנחנו התחלנו ואגב גם בשנים קודמות היו לא מעט בעיות.

אבשלום וילן: ממשלת ישראל קיבלה החלטה מאד אמיצה בזמנו, שהיא מתאילנד תעבוד דרך ארגון ההגירה של האו"ם, ה-IOM, כדי למנוע תופעות של סחר בעבדים.

אבשלום וילן: כלומר, תשלומים של 10,000, 15,000 דולר, שעובד תאילנדי היה מפקיד דרך חברות כוח אדם בתאילנד, על הזכות לעבוד בישראל.

אבשלום וילן: והנושא הזה היה בקשיים לא פשוטים בשנתיים האחרונות.

מיכל רוזין: למה?

אבשלום וילן: כי לקח זמן להתארגן בתאילנד, לבצע את המעבר מחברות כוח האדם, לעבור דרך האו"ם, ובשנים האלה, באמת היה מחסור, לא הגיעו עובדים.

אבשלום וילן: היו גם שנים אחרות שהיה מחסור.

אבשלום וילן: אני משבח את שר החקלאות, שהם בעצם הביאו למספר שמהתחלה, גם בשנת 2009 אמרנו אותו, שעם 25,000 עובדים, החקלאות יודעת להסתדר, גם אם כניסה מסוימת של ישראלים היא לא גבוהה, אבל היא קיימת בשוליים והיא חשובה מאד.

אבשלום וילן: המיכון, נכון להיום, לא פתר כמעט דבר, משום שהוא לא החליף כוח אדם.

אבשלום וילן: הוא שיפר תנאים, הוא שיפר יכולות, אבל הוא לא מחליף את כוח האדם.

אבשלום וילן: צריך להבין, הרוב הגבוה של כוח האדם מצטבר בשני ענפים, הוא מצטבר בחממות, בעיקר בירקות, ובקטיפים לסוגיהם השונים.

אבשלום וילן: זה בערך 90% מהעובדים.

מיכל רוזין: אבו, אז איך אתה מסביר את הפער שטוענים החקלאים או חלקם, שיש צורך ב-42,000 עובדים זרים?

אבשלום וילן: רגע, 42,000 זה המספר, יושב פה ד"ר ...

אבשלום וילן: ממחלקת התכנון במשרד החקלאות.

אבשלום וילן: בזמנו, כאשר עשו תחשיב אופטימאלי מה היא כמות אופטימאלית, היא הייתה 42,000.

אבשלום וילן: מעולם לא הגיעו לזה.

אבשלום וילן: אגב, לפי זה קבעו אחרי זה בכל ענף וענף איך מחלקים וכו'.

אבשלום וילן: אני רוצה להגיד עכשיו בשורות התחתונות כפתיחה, לפני כחודש וחצי הייתי בתאילנד, התבקשתי על ידי מנכ"ל רשות ההגירה ועל ידי משרד החוץ, לבדוק את הנושא של ה-IOM.

אבשלום וילן: ואני מוכרח להגיד שאחרי 4 ימים אינטנסיביים שהסתובבתי איתם, וראיתי את כל הטבלאות ואת כל הנתונים שהם הציגו לי, זה נכון שהיו לא מעט קשיים בעבר.

אבשלום וילן: עדיין יש קשיים, אבל המגמה היא שיפור מאד משמעותי.

אבשלום וילן: יותר מזאת, בתאילנד, מדינת עולם שלישי, הם אומרים היום שזה פרויקט ייחודי שבאמת הוצאנו, נכון לרגע זה, חלק משמעותי מתרבות השוחד שהייתה שם.

אבשלום וילן: אל יקל הדבר בעיניכם.

אבשלום וילן: זה דבר מאד מאד מורכב.

מיכל רוזין: מאד לא, נכון.

אבשלום וילן: החקלאים שילמו מחירים לא פשוטים.

אבשלום וילן: לא כל האנשים, 70 וכמה אחוז רק, מגיעים מהאזורים החקלאים, יש גם כל מיני טרמפיסטים.

אבשלום וילן: יש הרבה מאד בעיות, אבל במגמת הקטנה.

אבשלום וילן: אני אומר לך פה, לוועדה ולפרוטוקול בכנסת ישראל, אני אפגש בימים הקרובים עם אמנון בן עמי, אני כבר מנסה חודש וחצי.

אבשלום וילן: טוב, טחנות הממשלה טוחנות לאט, אבל נשלחתי, הגעתי ....

אבשלום וילן: אני באמת חושב שעל הבעיות עם ה-IOM אנחנו יודעים היום להתגבר, ויש לנו צינור איך להתקדם איתם.

אבשלום וילן: עם רשות ההגירה יש המון בעיות, ופה צריכה להיות התערבות ממלכתית כדי לפתור אותן.

אבשלום וילן: כל סיפור הברחנים הוא לא אפשרי.

אבשלום וילן: כל הנושאים שהם קשורים גם למשרדי ממשלה אחרים, לגבי ההוצאות שמוכרות לתאילנדים, לגבי מס מעסיקים, אנחנו בכנסת ישראל בשנת 2003, בשיא המשבר, הסכמנו לשלם מה שנקרא מס שלילי, 10% מס מעסיקים, כדי להקטין את הרצון להביא עובדים.

אבשלום וילן: חתמנו על הסכם בשנת 2009, ירדנו במספר העובדים הזרים, את המס שרי האוצר לדורותיהם סירבו להוריד, למרות שברגע שאתה מוריד את מספר העובדים, אתה לא צריך מס 10% על המעסיקים.

אבשלום וילן: במקום זה היינו מוכנים לשלם ולגמור את כל הזכאות של הזכויות הסוציאליות.

אבשלום וילן: ממשלת ישראל, קרוב ל-5 שנים תוקעת את הנושא הזה.

אבשלום וילן: רשות ההגירה לא מצאה פתרונות.

אבשלום וילן: אמרתי קודם, 2,000 עובדים בצנרת.

אבשלום וילן: מה זה 2,000 עובדים בצנרת?

אבשלום וילן: מה הבעיה לתת אישור, עובד יוצא, להקדים את הבירוקרטיה.

אבשלום וילן: ה-IOM מוכן, הוא אומר אין שום בעיה, תנו לי תאריך, אני מעלה אותם חודשיים קודם, לקצר את הבירוקרטיה.

אבשלום וילן: אבל פה, אם חס וחלילה בהחלטת ממשלה כתוב 25,000, אז עד שאחד לא עזב את בן גוריון, אני לא יכול להתחיל בהליך הגיוס בתאילנד.

אבשלום וילן: זה אבסורד מוחלט.

אבשלום וילן: אנחנו יודעים לעשות דברים ס ופר מתוחכמים, ואת הדבר האלמנטארי הזה, זה הכל בירוקרטיות.

אבשלום וילן: ואני אומר לכם, יעלו פה גם הרבה קשיים מהותיים.

אבשלום וילן: אני רוצה שתדעי, ישבתי עם שגריר ישראל, עם הרשויות התאילנדיות והם אמרו לנו את הדבר הבא, תשמעו, מתאילנד יש עובדים בקוריאה, יש עובדים בטייוואן, יש עובדים בהרבה מדינות, יש עובדים בדובאי, בקטאר, איפה שהולכת להיות אליפות העולם בכדורגל, שם כבר נהרגו 50 תאילנדים בפיגומים.

אבשלום וילן: הם אומרים תקשיב, בישראל התנאים, גם המשכורות וגם התנאים הסוציאליים, הם הטובים ביותר.

אבשלום וילן: אני מודה.

אבשלום וילן: הסטנדרטים שלנו שונים, לא מספיק טובים, יש עוד המון מה לשפר, אני יודע, אבל בהשוואה, כשאתה שומע מהם, בהשוואה לכל העולם, אנחנו במקום אחר, הרבה יותר טוב.

אבשלום וילן: יש לו מעט בעיות, אני חושב שצריך לפתור אותן.

מיכל רוזין: ולכן אנחנו פה היום, אנחנו נשמע את כל הבעיות, אנחנו ננסה כן לפתור אותן.

אבשלום וילן: ואני מתנצל, כי יש לי עוד שלושה נושאים אחרים בוועדות אחרות.

מיכל רוזין: תודה אבו, אנחנו מתגאים להיות ראשונים ברשימה בדברים טובים וחיוביים, ולא שליליים.

מיכל רוזין: זה לא מפחיד אותנו, ההיפך.

מיכל רוזין: אני רוצה לשמוע השלמה מעורכת הדין מירי אברמוביץ, מלשכת עורכי הדין, שמייצגת במקרים כאלה, בואי באמת תתארי לנו איפה הבעיות שאת רואה מצד המעסיקים, החקלאים.

<מרים אברמוביץ: שלום, שמי מרי אברמוביץ, איתי שיאון, ואנחנו מקצים משאבים.

<מרים אברמוביץ: אני חברה בוועדה בלשכת עורכי הדין של העובדים הזרים, ואנחנו מקצים בסוג של שליחות, משאבים מאד גבוהים, על מנת לעשות את הקשר הנכון והבריא והמועיל הן למעסיקים והן מצד העובדים הזרים.

<מרים אברמוביץ: אני רוצה להגיע בעצם לשורה, לנקודות התחתונות במחקר הזה או בעשייה הזאת, נושא של צו הרחבה בחקלאות, ובעצם ההוראות המרחיבות את חוקי המגן ואת דיני העב ודה הרגילים במשק הישראלי.

<מרים אברמוביץ: את נושא האגרות וההיטלים והצורך בהפחתה משמעותית או ביטול של חלקם, שחלקם הוא בעצם עלות שנתית למעסיק וחלקם עלות חודשית למעסיק.

<מרים אברמוביץ: מענקים בגין העסקת מבקשי מקלט, שהם אינם חלים מכוח העובדה שעידוד התעסוקה לעובד ישראלי, הוא בעצם לא קיים, או כמעט לא קיים.

<מרים אברמוביץ: ולמעשה המעסיק שמעסיק עובדים זרים לא זכאי לקבל את אותם מענקים, אבל כן חלים עליו כל ההוראות המרחיבות של צווי ההרחבה, שמייקרים את עלות ההעסקה בצורה משמעותית.

<מרים אברמוביץ: לצורך העניין, אם מדובר בעובד ישראלי שמועסק תחת כל חוקי המדינה פלוס צו הרחבה, אז העלות על שכר מינימום לשעה רגילה, היא נעה בסביבות התוספות של עוד 37.65%.

<מרים אברמוביץ: כאשר מדובר בהעסקת עובד זר, העלות היא 75.42%, על כל שעה רגילה.

<מרים אברמוביץ: ופה, מן הסתם באות וצפות ועולות כל אותן הפרות מצד מעסיקים בקשר להעסקה של עובדים זרים.

<מרים אברמוביץ: ואני לא מדברת על ההפרה של חוקי הבסיס, כמו שכר מינימום, זכויות סוציאליות בסיסיות, אני מדברת על ההוראות המרחיבות בלבד, שהן המכבידות על המעסיקים בהקשר הזה.

<מרים אברמוביץ: ככה שבעיקרון, אם לסבר את האוזן ברמה של שקלים ולא באחוזים, אז שעה למעסיק חקלאי, שממילא קיימים עליו סיכונים כלכליים ונזקי טבע ועוד ועוד, עלות שכר לשעה רגילה נעה, לעובד ישראלי, סביב 31.

<מרים אברמוביץ: 82 שקלים לשעה רגילה, ועובד זר קצת יותר מ-40 שקלים.

<מרים אברמוביץ: בהקשר הזה, ההצעה היא בעצם לנסות ולשנות ולצמצם בהקשר של העסקה של עובדים זרים, מצד אחד את ההוראות המרחיבות שחלות על המעסיקים בהקשר של צו ההרחבה, ומצד שני אני מזהה מתוך זה שאני מייצגת מגוון רחב של מעסיקים, הן בארגונים הגדולים והן חקלאים בודדים, שבעצם מגיעים לפני שוקת שבורה, שהם אפילו לא מודעים להוראות המרחיבות של הצו.

<מרים אברמוביץ: כדוגמא אפשר להניח על השולחן את הדבר האבסורדי שבעיניהם הוא אבסורד, זה נושא של קרן השתלמות, שהמעסיקים צריכים להפריש אליה אחוז מכל השכר של העובד, ו/או תוספת משפחה, שלרוב המעסיק לא יודע בכלל האם הוא נשוי או לא נשוי, והאם אשתו עובדת או לא עובדת, ובכך למעשה הוא מגיע למצב שהוא מפר את הוראות הצו.

<מרים אברמוביץ: בהקשר הזה, אם מרחיבים ובעצם מסתכלים על הזכויות של אותם עובדים זרים שמגיעים, אז ישנו את מה שנקרא רווחת העובד, שזה נעלם מעיני הרשויות, שמעסיקים, וזו ההתוויה שלי בהקשר הזה, למעסיקים שאני מייצגת, שכן צריך לדאוג לרווחתו וכן צריך להביא מתורגמן שיבין מה רוצים ממנו, וכן צריך לתרגם עבורו את כל המסמכים הללו, וכן צריך לדאוג לשעות אחר הצהריים ולראות איך הוא חי בתוך המגורים ההולמים שאנחנו מבקשים עבורו, וכל זה נושא על גבו המעסיק בהקשר הזה.

<מרים אברמוביץ: אני רוצה רק סוגיה אחת בהקשר לכל המכסות של העובדים הזרים.

יצחק וקנין: אני יכול לשאול שאלה עקרונית?

<מרים אברמוביץ: שנייה, ברשותך.

יצחק וקנין: לא, לא, היא חשובה לעניין שאת מדברת.

יצחק וקנין: את דיברת על עלויות.

יצחק וקנין: האם לקחת בעלויות את כל נושא המגורים גם והכל?

<מרים אברמוביץ: בוודאי.

<מרים אברמוביץ: לא רק את נושא המגורים, את הנושא של סבסוד המגורים.

מיכל רוזין: אני אשמח להעביר, היא העבירה לנו מסמך מאד מאד מפורטת עם בתחשיבים מדויקים של הכל.

מיכל רוזין: לסיכום.

<מרים אברמוביץ: לסיכום, אבל נושא אחד מאד חשוב בהקשר הזה, לעניין המכסות.

<מרים אברמוביץ: יש לנו את מבקשי המקלט ששוהים בישראל והם מועסקים ובהקשר הזה הם מועסקים והם לא יודעים מה הן הזכויות של המעסיק והם לא מודעים לזכויות שלהם עצמם.

<מרים אברמוביץ: תחת כל העלויות הללו ותחת מחסור המשאב הכל כך חשוב, עד כדי כך שהחקלאים מניחים לפרי להרקיב על העצים, ישנם בפריפריות לא מעט חקלאים ולא מעט שטחים שנשארים, אחרי כל ההשקעה הזו, עם כל הסיכונים, נותרים פשוט להרקיב.

<מרים אברמוביץ: יש אפשרות וצריך לקחת את כל העובדים הללו, שכרגע נמצאים והם מועסקים בצורה לא מסודרת ולא מעוגנת, ואגב, הנושא של מעמדם, הוא ממש לא ברור.

<מרים אברמוביץ: מצד אחד הם נחשבים לעובד זר או תחת חוק עובדים זרים, אבל בפועל הם שוכרים לעצם את המגורים וכמעסיקים, אני חושבת שנכון וראוי להעמיד אותם באותם תנאים כמו של עובדים זרים, אבל צריך להסדיר את המעמד שלהם בישראל, בהקשר הזה של להגדיר אותם, אם מגדירים כעובדים זרים, אז צריך להתייחס לנושא זכויות המעסיק והפיקוח עליהם.

<מרים אברמוביץ: כי כרגע המעסיק יכול לשכור אותם לשירותים ובבוקר למחרת בעבור עבודה מזדמנת או עבודה רווחית אחרת, המעסיק יכשיר אותם תקופה ארוכה, וברגע הנכון שהוא צריך לקטוף את הפרי, הם יעלמו לו.

<מרים אברמוביץ: אין לו אפשרות לשלוט בהם, בניגוד למהגר עבודה שמוזמן לעבוד, שיש פיקוח למעסיק.

<מרים אברמוביץ: זה נושא מאד חשוב שצריך לתת עליו את הדעת בצורה מאד יסודית.

מיכל רוזין: אנחנו נפתח את הנושא הזה, אבל קודם אני רוצה באמת לשמוע מקו לעובד, נעה, בואי תספרי לנו כיצד אתם נתקלים בבעיות מצד המועסקים, מצד אותם עובדים זרים שכל כך חשוב לנו שיגיעו לכאן, וכמו שאומרת עורכת הדין אברמוביץ, כואב הלב שהפרי מרקיב על העץ, כאשר אין עובדים שיקטפו אותו.

מיכל רוזין: אז בואי תספרי לנו באמת איך התמונה שאת רואה אותה.

מיכל רוזין: את עוסקת בנושא הזה בתוך קו לעובד, בנושא העובדים הזרים בחקלאות.

מיכל רוזין: חשוב לנו לשמוע אותך ונשמע גם חלק מהעדויות של האנשים שהגיעו לכאן.

מיכל רוזין: אנחנו נמשיך לאחר מכן לשמוע גם כמובן את המעסיקים, את החקלאים, ואחר כך נרצה כמובן את כל משרדי הממשלה בנושא.

מיכל רוזין: ואנחנו בהחלט נדבר גם על נושא מבקשי המקלט והפיילוט, או הניסיון באמת לשלב אותם בחקלאות.

מיכל רוזין: יש פה גם את דורון שיספר לנו כן כיצד הם משולבים בחקלאות.

מיכל רוזין: יש לנו פה הרבה נושאים מעניינים לשמוע.

מיכל רוזין: נועה, בואי נתחיל איתך.

<נועה שאואר: אז ככה, מגיעים אלינו לקו לעובד עובדי חקלאות, כיום בעיקר עובדים מתאילנד, שבעצם החל משנת 2012, מהיום שנחתם ההסכם הבילטראלי מובאים עובדים רק מתאילנד.

<נועה שאואר: אמנם באמת אנחנו מברכים על ההסכם, וההסכם באמת הוריד משמעותית את דמי התיווך ופתר ובעצם מאפשר לעובדים לקום ולהתלונן ולדרוש את הזכויות שלהם - - -

יצחק וקנין: וזה העביר עלות נוספת לחקלאים.

יצחק וקנין: ההסכם הזה הוביל לעלות נוספת על החקלאים, תגידי גם את זה.

מיכל רוזין: שנייה, רגע, בואו ניתן לה.

מיכל רוזין: נתנו בשקט גם לאבו וגם למרים לדבר ארוכות.

מיכל רוזין: בואו ניתן לנועה את זמנה לדבר, ויש פה חברי כנסת שישאלו שאלות.

<נועה שאואר: דבר מאד מאד חשוב שגם מתייחס לחקלאים ולמה שאמרו לפני, העלויות של החקלאים הם באמת מאד מאד גבוהות.

<נועה שאואר: היום, מה שאנחנו רואים זה שהעלויות אלה מתגלגלות על העובדים.

<נועה שאואר: אנחנו בודקים עם כל עובד שנכנס ומגיע לקו לעובד, או כל עובד שאנחנו מגיעים אליו, בודקים מה השכר שהוא מקבל פר יום עבודה, בודקים מה השכר שהוא מקבל על שעות נוספות, ימי חופש, שעות עבודה ומנוחה, מגורים, מה תנאי המגורים.

<נועה שאואר: בסופו של דבר, מה שאנחנו רואים שהעלויות האלה שהן לא מוצדקות לחקלאים, בסופו של דבר מתגלגלות על העובדים.

<נועה שאואר: אנחנו נתקלים - - -

יצחק וקנין: והן מתגלגלות אחר כך על הצרכן.

מיכל רוזין: נכון.

מיכל רוזין: רמז על כך אבשלום וילן היטב, שזה בהחלט בסוף פוגע בזכויות הסוציאליות של העובדים.

<נועה שאואר: השכר הממוצע, כמו שאנחנו רואים אותו היום, עומד פחות או יותר על 130-140 שקלים על יום עבודה של שמונה שעות, סכום שהוא רחוק משכר המינימום, שעות נוספות בערך על 20 שקלים לשעה - - -

<מרים אברמוביץ: זו הכללה.

מיכל רוזין: לא, לא, סליחה, מרים, אני שמרתי על זכותך, הם לא הפריעו לך.

מיכל רוזין: אני בטוחה שהיו להם הערות.

<מאיר צור: אבל היא לא יכולה להגיד דבר כזה.

מיכל רוזין: אבל אתה תקבל זכות דיבור.

<מאיר צור: אני אקבל, אבל היא לא יכולה להגיד דבר כזה.

מיכל רוזין: אבל אתה תוכל לסתור את דבריה.

<מאיר צור: אני כבר סותר את דבריה.

מיכל רוזין: לא, אז כרגע היא בזכות דיבור.

מיכל רוזין: אני מבקשת לתת לה לדבר.

מיכל רוזין: עד עכשיו הם ישבו בשקט כאשר נציגי החקלאים דיברו, אז בואו נכבד את שני הצדדים, שצריכים להיות צד אחד, דרך אגב, אין פה שני צדדים.

<נועה שאואר: זו ההפרה המרכזית שאנחנו נתקלים בה.

<נועה שאואר: הפרה נוספת שבעצם מסייעת לאי תשלום הזכויות הסוציאליות ושכר מינימום, זה אי פתיחת חשבון בנק לפי נוהל העסקת עובדים זרים בחקלאות של רשות ההגירה.

<נועה שאואר: החקלאים מחויבים לעזור לעובדים לפתוח חשבונות בנק, מה שבעצם אמור להגן ולפקח על כל תהליך העברת הכספים, הן לתאילנד וגם העברת המשכורות לעובדים.

<נועה שאואר: כיום לרוב העובדים אין חשבונות בנק, ככה שגם לא כל כך ניתן לפקח, ויכול להיות שתתווכח על כך, אבל לא ניתן לפקח כל כך על כמה כספים מקבלים העובדים.

מיכל רוזין: נועה, תנשמי שנייה.

מיכל רוזין: ורדית מבנק הדואר נמצאת פה?

מיכל רוזין: יופי, אנחנו נגיע אליך.

מיכל רוזין: כן, נועה.

<נועה שאואר: אנחנו נתקלים בהפרות של שימוש מסוכן בחומרי הדברה, ללא מיגון וללא הדרכה שנעשית בשפת העובד, וללא מיגון, כמו שתמיד אנחנו רואים עם מסיכות מבד, זה מה שהעובדים משתמשים כדי להגן על עצמם מחומרי הדברה.

<נועה שאואר: יש כבילה הלכה למעשה.

<נועה שאואר: העובד כבול למעסיק, כמו שהמעסיק - ואני בטוחה שתגידו גם אתם – כבול לעובד, והם לא יכולים לעזוב אחד את השני.

<נועה שאואר: זאת אומרת שכל התיאוריה, או בעצם כל הרעיון שהעובד יכול לעבור היום באופן חופשי ממעסיק למעסיק לא מתקיים.

<נועה שאואר: העובד לא יכול לעבור ממעסיק - - -

יצחק וקנין: אוי ואבוי לחקלאים.

<מאיר צור: לא, הוא בורח, אין בעיה.

יצחק וקנין: כשהוא בורח אז החקלאי פעמיים תקוע.

מיכל רוזין: אבל רגע, נועה בזכות דיבור, ורק לחברי כנסת מותר להתפרץ לדבריה.

מיכל רוזין: כן, בבקשה.

<נועה שאואר: לעובדים היום דה-פקטו אין היום גישה למאגרי שמות של חקלאים, הם לא יודעים מי החקלאים, למי יש התרי העסקה, מי יכול לקבל אותם.

<נועה שאואר: הם בוחרים לעזוב את המעסיק שלהם, הם בעצם נכנסים לתוך הרשימות של מי שתיארתם לי קודם שלא חוקיים, נמצאים בוועדת חריגים, לא רשומים בשום מקום, או לחילופין רשומים אצל חקלאי ולא נמצאים אצלו.

<נועה שאואר: אנחנו נתקלים המון בהפרה של נוהל העסקת עובדים זרים בחקלאות על כל הסעיפים שלו, אם זה אי פתיחת חשבון בנק, אם זה ניוד עובדים ממקום למקום בלי האישורים הנדרשים.

<נועה שאואר: היינו עדים לא פעם לתהליך של ניוד עובדים.

<נועה שאואר: הניוד לא מתבצע לפי הנתונים שאנחנו יודעים, לא התבצע בהסכמת העובד, בטח שהעובד בסופו של דבר לא חותם על מה שהוא צריך לחתום כדי לאשר את ההסכמה הזאת.

<נועה שאואר: עובדים מגורים לתאילנד.

מיכל רוזין: רגע, תרחיבי בעניין הזה של ניוד העובדים, שגם הגיעו אליכם עובדים של ממש מתווכים שמגיעים, מציעים לעובד – אם אתה לא רוצה יותר לעבוד בערבה או בנגב – בוא נסדר לך באזור השרון, תשלם לי 2,000 שקלים.

<מאיר צור: את זה היא לא תגיד, זה מהצד של החקלאים.

מיכל רוזין: אבל היא אמרה לי את זה, איך אני יודעת את זה?

מיכל רוזין: מה, אני לא יודעת?

מיכל רוזין: בואו נוריד את העוינות, אנחנו רוצים למצוא פתרון.

מיכל רוזין: אנחנו מבינים שאין פה רעים וטובים.

<מאיר צור: לא, יש כאן רעים וטובים.

<מאיר צור: יש בפירוש טובים ורעים.

מיכל רוזין: מאיר, חבל שאתה עושה - - -

יצחק וקנין: חברה, חברה, אני אומר לכם, אתם הולכים פה על איזה קו שהוא לא נכון.

יצחק וקנין: בסופו של יום נצטרך שהתאילנדי יעסיק את החקלאי, ובזה נגמור את העניינים.

שמעון אוחיון: ואז נדאג לזכויות שלכם.

יצחק וקנין: חברה, אין ענף שהיה מסודר כמו הענף החקלאי.

יצחק וקנין: לצערי הרב, הממשלה זגזגה מימין לשמאל משמאל לימין, העלתה, הורידה.

דב חנין: מימין וימין.

יצחק וקנין: אי אפשר להבין מה שעשתה הממשלה.

יצחק וקנין: אני ותיק פה ואני מכיר את זה ישר והפוך.

יצחק וקנין: ישר והפוך אני מכיר את זה.

יצחק וקנין: כל השנים אני נלחם על הנושא הזה של לגמור את-, כמה פעמים הצעות, לקחו את החקלאים.

יצחק וקנין: חקלאי בונה 30 דונם חממה, יש לו כרגע 5 עובדים, אחרי שנה עושים הקצאה אחרת, הוא נשאר עם עובד אחד רבותי, איך הוא יקטוף?

יצחק וקנין: מה הוא יעשה?

יצחק וקנין: אז מתחילים לנייד, לספסר, כל מה שאת רואה זה מציאות של חקלאים שעובדים בפני שוקת שבורה.

מיכל רוזין: לא, לא, אבל היא לא אמרה שהחקלאים, מה שאני נתתי כדוגמא, זה לא אותם חקלאים רק שמספסרים - גם זה יתכן וזה לא חוקי - אלא מדובר במתווכים שפוגעים בחקלאים, מכיוון שהם באים - - -

<מרים אברמוביץ: לשידול לעזוב את החקלאי, לזה את מתכוונת?

<מרים אברמוביץ: שהם משדלים את העובדים?

מיכל רוזין: כן, לעזוב חקלאי אחד, לעבור לחקלאי אחר תמורת כסף.

מיכל רוזין: אבל אולי ניתן לנועה את הצ'אנס להרחיב.

מיכל רוזין: כן, נועה.

<נועה שאואר: יש שני דברים שאני רוצה להגיד בהתייחס לעניין הזה.

<נועה שאואר: קודם כל באמת בנושא של המעבר בין חקלאי לחקלאי, אף אחד לא צריך לקום ולצעוק, זה משהו שקורה מתחת לשולחן.

<נועה שאואר: בגלל שהתהליך של הניוד, וכולנו יודעים שהוא תהליך בירוקראטי מאד סבוך ויש לזה סיבה לזה שהוא מאד סבוך, אז הרבה פעמים באים מתורגמנים של חברות כוח אדם.

<נועה שאואר: חברות כוח אדם, אנחנו כבר הגשנו כמה תלונות לאחראי על הלשכות הפרטיות והתאגידים, לרשות ההגירה על זה.

<נועה שאואר: לשכות פרטיות, הנהג של השגרירות התאילנדית הציע כספים.

<נועה שאואר: זאת אומרת יש איזה שהן חלופות של כספים שנעשים, על מנת לעקוף את התהליך ולעבור ממקום למקום.

<נועה שאואר: עכשיו, חשוב לי מאד להגיד משהו וזה על כל התגובות שהיו פה עכשיו.

<נועה שאואר: יש פה ויכול להיות גם לשר החקלאות, יש פה איזו היא בעיה, יש איזה שהוא תחום - - -

יאיר שמיר: אל תערבי אותי.

<נועה שאואר: לא, זאת אומרת אם כבר אנחנו יושבים.

מיכל רוזין: היא מפנה אליך את הדברים.

<נועה שאואר: אני יכולה להמשיך, ויש מולכם נייר עמדה של קו לעובד, שמציין בדיוק מה הן ההפרות שאנחנו נתקלים בהן בקו לעובד, בנוגע לעובדים התאילנדים.

<נועה שאואר: העובדים עצמם יכולים להרחיב.

<נועה שאואר: יש איזו שהיא בעיה בענף החקלאות, שלא מתייחסת לחקלאים סוררים וזה לא חקלאי אחד ולא חקלאי שני.

<נועה שאואר: מדובר פה על תופעות כוללות של אי תשלום שכר מינימום, אי מתן זכויות סוציאליות, מגורים מחפירים ועוד ועוד הפרות של זכויות עובדים לעובדים, בין אם זה זכויות המגן, שזה בערך מה שאנחנו מתעסקים בו היום.

<נועה שאואר: זאת אומרת צו ההרחבה זה חלום, ובין אם זה באמת תנאי המחייה הבסיסיים והרווחה של העובדים.

<נועה שאואר: העניין לא נוגע לעובדים במקום מסוים, לחקלאים במקום מסוים.

<נועה שאואר: יש איזו שהיא בעיה עם חקלאים ואנחנו מדברים עם חקלאים.

<נועה שאואר: אנחנו מדברים איתם ושואלים אותם מה קורה, וחקלאים שאנחנו מדברים איתם אומרים לנו, אנחנו לא מסוגלים לשאת בעלויות של העובדים.

<נועה שאואר: עכשיו אנחנו, בתור קו לעובד, וגם בתור - - -

<מאיר צור: עלויות של המיסוי שממשלת ישראל מטילה עלינו.

מיכל רוזין: אבל למה אתה תוקף אותה?

מיכל רוזין: היא לא אחראית על המיסוי.

יצחק וקנין: תגידי, בענף הסיעוד משלמים 10% מס מעסיקים - - -

מיכל רוזין: חבר שהכנסת וקנין - - -

יצחק וקנין: אז למה רק בחקלאות?

מיכל רוזין: אלף משלמים, וב', למה אתה כועס על קו לעובד, עם כל הכבוד.

מיכל רוזין: תיכף אתה תגיד את זה למשרד האוצר, אבל רגע.

מיכל רוזין: בואו ניתן לנועה לסיים.

<נועה שאואר: עניין המיסוי זה עניין שקיים, זה עניין שמעיק על חקלאים, היום אני נמצאת כאן כדי לבוא ולהגיד שזה לא צריך להתגלגל לעובדים.

<נועה שאואר: ממשלת ישראל או הכנסת רוצה לבוא ולעשות איזה שהוא מיסוי אחר, אין שום בעיה.

<נועה שאואר: אני לא מבינה בזה, אבל אני היום באה בשביל להגיד שזה לא סכומים שצריכים לבוא על החקלאים.

<נועה שאואר: שלושה דברים קצרים, שקשורים באמת לעבודה שלנו מול הרשויות ובעיות שאנחנו נתקלים בהן.

מיכל רוזין: למשל לא מקבלים תשובות.

<נועה שאואר: למה לא מקבלים תשובות.

<נועה שאואר: העדר אכיפה, היום על מנת לאכוף את חוקי העבודה ובאמת להיענות לתלונות של העובדים, יש צורך בתרגום צמוד.

<נועה שאואר: אין שום יכולת להבין כמה העובד משתכר לשעה, מה תנאי המחיה של העובד, מה תנאי ההעסקה של העובד, אם לא מדברים עם העובדים.

<נועה שאואר: אנחנו נתקלים ביותר ויותר מקרים שמתועדים בתצהירים אצלנו, של עובדים שפקחים של רשויות השונות הגיעו אליהם ללא תרגום, הלכו לדבר עם המעסיקים ויצא שההעסקה היא בסדר גמור ושבעצם אין ליקויים.

<נועה שאואר: שוב, ללא תרגום ושימוש במכרזים שיש לגורמים השונים עם חברות תרגום, אין לאכיפה שום אלמנט אפקטיבי מול העובדים, ואין באמת שום יכולת לשפר את תנאי העובדים.

<ריקי יחזקאל: מאיפה הנתון הזה שפנו למעסיקים לשאול אותם?

<נועה שאואר: אני יכולה להעביר לך תצהירים של עובדים, וגם יושב פה עובד אחד - שפקחים של משרד הכלכלה מגיעים ללא מתורגמים מהשטח.

<ריקי יחזקאל: מפקחים, לא פקחים.

<נועה שאואר: מפקחים.

<ריקי יחזקאל: דבר שני, אין דבר כזה.

מיכל רוזין: את יודעת, אני כבר למדתי שאין אין דבר כזה.

מיכל רוזין: יש בהחלט ובמקום שהרשויות יגידו לא קיים, כדאי להגיד – אם זה קרה – אנחנו נרצה לדעת את המקרה ולטפל בו.

מיכל רוזין: זו תגובה יותר הולמת של הרשויות.

מיכל רוזין: במקום להיות בהתגוננות ולהגיד לא יכול להיות שיש אצלנו ליקויים, יש ליקויים.

מיכל רוזין: גם בין חברי כנסת יש ליקויים, אין מה לעשות.

מיכל רוזין: יש ליקויים בכל מקום, אז עדיף להגיד – אנחנו רוצים לדעת על מנת לתקן, מאשר להגיד – אצלנו הכל בסדר.

מיכל רוזין: כשאתה אומר אצלנו הכל בסדר – זה כבר אומר שיש בעיה.

<ריקי יחזקאל: לא אמרתי את זה, אני התייחסתי לעניין הנקודתי הזה.

יצחק וקנין: אני שואל אותך, יושבת ראש הוועדה, האם כל מה שקו לעובד אומר זה הכל אמת?

מיכל רוזין: רגע, ומה שאמרו החקלאים?

מיכל רוזין: אנחנו מנסים לשמוע פה.

יצחק וקנין: אין לי ויכוח.

יצחק וקנין: אני אומר לך שיש בעיות, אני לא אומר ש - - -

מיכל רוזין: ולכן אנחנו פה לשמוע.

יצחק וקנין: זה לא סטרילי, אבל זה הענף שמשלם 140 מיליון מיסים, שאף ענף אחר לא משלם את זה, לא הסיעוד ולא - - -

מיכל רוזין: אבל זאת לא הבעיה.

יצחק וקנין: ועוד מסים, ועוד אגרות - - -

מיכל רוזין: אבל זאת לא הבעיה, חבר הכנסת וקנין.

מיכל רוזין: יכול להיות שצריך להקל עליהם במיסים - - -

יצחק וקנין: אחרי זה תגידו למה עגבנייה עולה 10 שקלים.

מיכל רוזין: יכול להיות שצריך להקל עליהם במיסים, אבל לא יכול להיות שזה יתגלגל על העובדים.

יצחק וקנין: אתם תגמרו את החקלאות מהר מאד, לפני - - -

מיכל רוזין: חבר הכנסת וקנין, אני ראיתי תלוש שכר - - -

יצחק וקנין: גם אני ראיתי.

מיכל רוזין: בדיוק, ואתה יודע כמוני כיצד החקלאים, שרוצים להיות אנשים ישרים, בלית ברירה נאלצים לעשות כל מיני תרגילים בתלוש המשכורת, ולהוריד סכומים וכל מיני דברים, על מנת לעמוד בחוק.

יצחק וקנין: תקשיבי, אני חקלאי, לכן אני מדבר.

יצחק וקנין: אני מדבר מתוך המציאות.

יצחק וקנין: אם אני מסביר לך ובעשרות מקרים, תבינו, אתמול היה דיון ושר החקלאות היה פה.

יצחק וקנין: רבותי, מתוך 50,000, בהקמת המדינה היו 60,000 חקלאים, היום יש 5,000 חקלאים – למה?

יצחק וקנין: כי כל פעם הטילו עליהם כל מיני גזירות שלא יכלו לעמוד בהן.

יצחק וקנין: אם אני חקלאי, אני נותן לך דוגמא, אני, אני.

יצחק וקנין: יש לי 30 דונם אבוקדו, אני רוצה לעבד אותו, אני לא יכול לעבד אותו בצורה הרגילה, אני צריך עובדים לעבד אותה.

מיכל רוזין: נכון, ולכן אתה רוצה שהם ימשיכו לבוא לפה לעבוד.

יצחק וקנין: אתה יודע מה, אני רוצה להגיד לך משהו.

יצחק וקנין: אני אקח אותך לאותה אמירה.

יצחק וקנין: אתמול ישבה מישהי ממשרד האוצר, והוכחתי את זה, אני לקחתי אותה יחד עם אבו וילן - - -

מיכל רוזין: היא גם פה מאחוריך היום.

יצחק וקנין: לקחתי אותם לחממות ב-40 מעלות טמפרטורה.

יצחק וקנין: אומרים לי, ישראלי, אם תעסיק עם עוד 1,500 שקלים, ניתן לישראלי.

יצחק וקנין: אף ישראלי.

יצחק וקנין: הוא נכנס לחממה, הוא יוצא על המקום.

יצחק וקנין: הוא לא ישב בחממה, הוא לא יעבוד, רבותי.

יצחק וקנין: אני הסברתי שהתאילנדים זה הפתרון, והתאילנדים הם כמו כפפה ליד.

מיכל רוזין: ולכן צריך לדאוג שהם ירצו להמשיך לבוא לפה ולעבוד פה.

<קריאה: הם רוצים לבוא.

מיכל רוזין: הם רוצים לבוא, אבל הם רוצים גם לקבל תנאים כיאות.

יצחק וקנין: מיכל, תאמיני לי, התאילנדים רוצים לעבוד רק במדינת ישראל, כי פה הם מקבלים את היחס הטוב ביותר.

יצחק וקנין: תבדקו מה הולך בכל העולם.

יצחק וקנין: אני לא אומר את זה סתם, אבל אני אומר יותר מזה, אני כחקלאי חי בחוסר ודאות.

יצחק וקנין: אמרו את זה אנשים, יש פגעי טבע, יש מיליון ואחד דברים.

יצחק וקנין: אבל כשהממשלה באה ואומרת לי – בשנה אחת אתה צריך לקצץ את המערכת הזאת, להוריד אותה, ואני יודע שיש לי 30 דונם חממה, או כל דבר אחר, ואני רואה את כל הגידולים מול העיניים ואני לא יכול לקטוף אותם.

יצחק וקנין: רבותי, פירות נשארים על העצים תלויים.

יצחק וקנין: כל העונה אני משקיע כסף.

יצחק וקנין: אני עקרתי 30 דונם אבוקדו, אני עקרתי.

יצחק וקנין: הפסדתי שנה ועוד שנה ועוד שנה, ונגמר האבוקדו שלי.

יצחק וקנין: אני מדבר איתכם אמיתי, אני וקנין.

יצחק וקנין: אז אל תספרו פה סיפורים, החקלאים.

משה מזרחי: אבל תגיד לב הבעיה.

משה מזרחי: תמקד.

יצחק וקנין: תקשיב, אני ממקד אותך, יש מספר בעיות בדבר הזה.

יצחק וקנין: אני אומר שיש הרבה בעיות והם צודקים, אני לא מכחיש את הדברים שנאמרים.

יצחק וקנין: רבותי, אבל צריך להבין שעל החקלאים מועמסים עשרות דברים, מה שלא מועמס על האחרים – במיסים, בכל מיני דברים אחרים.

יצחק וקנין: עכשיו, חקלאי, צריך להבין, זה מלח הארץ.

יצחק וקנין: מה הכוונה שלי?

יצחק וקנין: אתה רואה את המטע שלך.

יצחק וקנין: אתה יודע מה זה בשבילי לעקור 30 דונם אבוקדו אחרי 20 שנה שאני מעבד אותם?

יצחק וקנין: אתה לא מבין את זה.

יצחק וקנין: עצים, אני עוקר את הכל, מיבש את זה, הפסדתי את המכנסיים.

יצחק וקנין: חצי מיליון שקלים הפסדים.

משה מזרחי: אבל מה - - -

יצחק וקנין: מה הכוונה שלי – כשבאה הממשלה ומטילה עלי עוד מסים ועוד מסים, כשאני מגיע לזמן הקטיף אין לי מי שיקטוף לי וגם את מה שאני קוטף, אני מקבל איזה מחיר נמוך.

משה מזרחי: אז זה המיסים או אין מי שיקטוף?

יצחק וקנין: יש גם מיסים, ואני אתן לך דוגמא.

משה מזרחי: יש בעיה עם המכסה ועם זה שמטילים עליכם מיסים, אגרות - - -

יצחק וקנין: גם מכסה, גם אגרות, הכל.

מיכל רוזין: טוב, חברי הכנסת, אנחנו רוצים להמשיך בדיון בבקשה.

מיכל רוזין: רגע סליחה, אנחנו לא בדיון במליאה בינינו.

מיכל רוזין: חברי הכנסת וקנין ומזרחי, אני מבקשת.

מיכל רוזין: הגיעו לפה אנשים אורחים, הם רוצים להשמיע את דבריהם.

מיכל רוזין: אנחנו יודעים, אנחנו רוצים לשמוע גם אותם, את החקלאים.

יצחק וקנין: עוד דבר אחד בקשר לניוד.

יצחק וקנין: רבותי, אני כחקלאי, כשאני בשוקת שבורה, אני צריך לקטוף, אני עוקף ואני הולך למקום אחר.

יצחק וקנין: משלם כסף לאותם עובדים, כמו שהיא אמרה, אמיתי, אמיתי רבותי.

יצחק וקנין: אין לי ברירה, אין לי מי שיקטוף לי את זה.

יצחק וקנין: אני משלם, לוקח את העובדים אלי, נותן להם כסף, כי אין לי ברירה.

יצחק וקנין: יש מציאות כזאת גם.

יצחק וקנין: אבל, בזמנו רבותי, לפני 10 שנים, 15 שנים אחורה, כשהתחלתי להיות חבר כנסת פה, בשנת 1996, רבותי, אני אומר לכם באחריות – היה ניוד.

יצחק וקנין: יש ענפים שיש צורך בזמן מסוים לכוח האדם, כמו ההדרים, כמו חלקים אחרים, כמו הנשירים שיש זמן של הקטיף.

יצחק וקנין: אז אפשרנו ניוד של עובדים בחוק.

יצחק וקנין: היום גם את זה הפסיקו.

מיכל רוזין: אז בסדר, בשביל זה אנחנו יושבים פה, כדי להעלות את כל המקומות.

מיכל רוזין: אני מקווה שהיועץ המשפטי, בשביל זה הוא איתנו, וגם היועצים המשפטיים של משרדים נוספים, ויש פה את כל משרדי הממשלה.

מיכל רוזין: לכן אנחנו כאן.

מיכל רוזין: נפרוס את כל הקשיים.

מיכל רוזין: הקשיים, כמו שאמרתי, אין פה טובים ורעים.

מיכל רוזין: יש פה קשיים, שכמו שאתה אומר – הם רוצים לבוא ולהיות מועסקים פה, החקלאים רוצים שהם יבואו להיות מועסקים פה, ולכן העניין הוא לשבת פה ביחד ולמצוא את הפתרונות.

מיכל רוזין: במקום לתקוף אחד את השני, בואו ננסה לראות, למקד איפה הבעיות, וזה מה שאנחנו מנסים לעשות ולקדם.

מיכל רוזין: נועה, בואי תגידי אם יש לך עוד משהו, כי הפריעו לך כמה וכמה פעמים.

<נועה שאואר: כן, אז יש לי עוד דבר אחרון.

<נועה שאואר: אני רוצה באמת להגיד שבנוגע לכל הבעיות של החקלאים, יש עוד בעיות שאני יכולה להוסיף שאנחנו יודעים שיש בעיות לחקלאים, כמו למשל גידולים פר, כדי לקבל היתרים, יש הרבה בעיות שהחקלאים מתמודדים איתן, שזה מאד מקשה עליהם היום בהעסקה.

<נועה שאואר: שוב, בעינינו אין לזה שום הצדקה שזה יעבור לעובדים.

<נועה שאואר: הדבר הכי חשוב מבחינתנו, הכלי הכי אפקטיבי בעצם להרתיע חקלאים ולהצליח להביא חקלאים לכבד זכויות עובדים ולכבד את הזכויות של העובדים שלהם, הוא שלילית היתרי העסקה לחקלאים.

<נועה שאואר: אנחנו לא מדברים על משהו גורף, אנחנו מדברים על שלילה יחידה, או כמה שלילות יחידות של היתרי העסקה על ידי יחידת ההיתרים של רשות ההגירה, משהו שהיום אנחנו לא מקבלים מענה, וחקלאים שהעובדים שלהם הוכרו כקורבנות סחר בבני אדם, ממשיכים להעסיק עובדים במספר מקרים.

<קריאה: אנחנו גם קורבנות.

מיכל רוזין: רגע, סליחה, סליחה, אני מבקשת.

מיכל רוזין: באמת.

מיכל רוזין: אתה לא בזכות דיבור.

מיכל רוזין: כן, בבקשה נועה.

מיכל רוזין: אני מבקשת לתת לנועה לסיים, לא יתכן שלא נותנים לה לדבר.

מיכל רוזין: אני אתן לך זכות דיבור עוד רגע, חבר הכנסת סולומון.

מיכל רוזין: בואו ניתן לקו לעובד לסיים, בבקשה.

<נועה שאואר: אז באמת משפט אחרון, הכלי הכי אפקטיבי מבחינת הרשויות ומה שרלבנטי פה כרגע, מבחינת הרשויות הכלי הכי אפקטיבי הוא שלילת היתרי העסקה לחקלאים, מה שהיום לא מתבצע כמו שצריך לטעמנו, והחקלאים ממשיכים להעסיק עובדים, למרות שיש תלונות חוזרות ונשנות שמגיעות לרשויות, למרות שיש בקשות מאיתנו לשלילת היתרים, ולמרות שהעובדים כבר מוכרים כקורבנות, או מוצאים משם על ידי הגורמים השונים.

מיכל רוזין: אני רוצה לומר משהו רגע, לנסות בניחותא.

מיכל רוזין: תראו, אני מנסה להגיד את זה מתחילת הדיון, אנחנו פה לשמוע את כל התמונה, לראות באמת את הקושי של החקלאים בכל הנושאים, והתחלנו, ובאמת מרים אברמוביץ ערכה לנו מסמך מדהים, באמת, עם כל הנתונים, והראתה לנו כיצד בעצם החקלאי משלם על עובד תאילנדי, יותר מאשר על ישראלי.

מיכל רוזין: אבל לא יכול להיות, בסופו של דבר אנחנו גם לא יכולים, להזניח את העובדים.

מיכל רוזין: אנחנו לא יכולים.

מיכל רוזין: ביום ראשון אני ירדתי לפני הפגישה פה, במיוחד, כדי לראות בעיניים.

מיכל רוזין: הגעתי למושב חקלאי בדרום והלכתי לראות את המגורים של התאילנדים, ואני רוצה להגיד לך, שבוע במחנה לא הייתי שמה לא אותי ולא את הילדים שלי במקום כזה, והתנאים הם מכפישים.

מיכל רוזין: ואת התלוש משכורת שעובדים ועושים כל מיני תרגילים, גם זה לא בסדר.

יצחק וקנין: מיכל, יש פתרון לזה.

מיכל רוזין: רגע, שנייה.

מיכל רוזין: והפתרון הוא - - -

יצחק וקנין: יש פתרון והפתרון הוא אחד.

יצחק וקנין: אם כל הנושא של עובדים זרים בחקלאות היה במשרד החקלאות, כולו, על כל המשתמע - - -

מיכל רוזין: נכון, אני מסכימה איתך.

יצחק וקנין: תשימי לב, יש לך ממונה זכויות במשרד הכלכלה, יש לך ממונה זכויות במשרד הפנים, יש לך ממונה זכויות במשרד האוצר - - -

מיכל רוזין: נכון, ובעצם למשרד החקלאות אין סמכות.

יצחק וקנין: קחו את כל זה, תשימו את זה במשרד החקלאות.

יצחק וקנין: את כל הסמכויות, מא' עד תו, אני מבטיח לך שהחקלאים ירעדו.

יצחק וקנין: גם החקלאים ירעדו וגם כולם יבינו שהם צריכים להתיישר.

יצחק וקנין: המשרד יקבע את המכסה, יקבע את התנאים - - -

מיכל רוזין: אז אתה בהחלט תואם לעמדתי.

יצחק וקנין: ואם חקלאי יחרוג – הוא יידע שיש גרזן על הצוואר שלו.

יצחק וקנין: אחד לא יודע מה שהשני עושה, השלישי מעביר לפה, משרד הפנים לא מכניס, השני נותן לך היתר ואתה לא מקבל אותו, אחרי שאתה-, רבותי.

יצחק וקנין: יש פה הרבה בעיות, שאי אפשר.

יצחק וקנין: אני חושב שהכל צריך להיות במשרד אחד והוא יתפעל את זה.

יצחק וקנין: הוא המשרד הייעודי.

מיכל רוזין: הוא גם יפקח, הוא גם ייתן היתרים, אבל הוא גם ישלול היתרים.

יצחק וקנין: וודאי.

מיכל רוזין: בוודאי, אני מסכימה איתך.

מיכל רוזין: סמכויות ואחריות במקום אחד.

מיכל רוזין: אני רוצה לשמוע אותך, דורון ליבר, קיבוצניק מנצר, שבאמת מעסיק גם עובדים זרים מתאילנד, וגם מבקשי מקלט.

מיכל רוזין: אני רוצה לשמוע את החוויות שלך כאדם שאני מכירה לדעתי למעלה מ-20 שנה כבר, באמת סוציאליסט אמיתי, שכל חייו מקדיש לזכויות עובדים.

מיכל רוזין: אני רוצה לשמוע באמת את הקושי שלכם בנושא העסקה של עובדים זרים.

<דורון ליבר: קודם שמעתם ממירי את הנתון הפשוט - עובד ישראלי עולה ל-30-31 שקלים לשעת עבודה, ועובד תאילנדי, עובד זר בכלל – עולה 40 שקלים פלוס.

<דורון ליבר: חבל שמיכל, ירדת לדרום לראות תנאים.

<דורון ליבר: היית באה לאזור גרנות.

מיכל רוזין: הבטחתי שאני אבוא.

<דורון ליבר: אני דרך אגב תחת מוטות שליטתי כ-15,000 דונם של ארגון גרנות, אבוקדו והדרים, כאשר כולם יניבו בשנים 2016-2017, אנחנו נצטרך 600 עובדים ביום לקטיף בלבד.

<דורון ליבר: לפעולות השוטפות אנחנו פחות או יותר בנויים ככה שהצוותים שלנו הם מעורבים – ישראלים ועובדים זרים – וביום יום אנחנו מסתדרים, למרות הקטנת המכסות ואני שמח שהשר עצר את המגמה.

<דורון ליבר: התנאים שאנחנו נותנים הם תנאים סבירים פלוס, וגם אני, כמו קו לעובד, הבאתי עובד שיכול להעיד על זה אם תרצו, כולל מתורגמנית, כדי שנפתור פה את הבעיה של השפה, שתוכלו לשמוע מהעובד, מעדות ראשונה.

<דורון ליבר: אבל מה שחשוב לי, אני ליבי באופן טבעי עם כל עובד זר שמגיע לפה ואין, אתם לא יכולים לתאר לעצמכם, כשאנחנו נתקלים ביום יום בעובדים האלה, איזה טרגדיות או איזה הקרבה או איזה שהם דברים, מה הם משאירים בתאילנד, כשהם מגיעים לפה.

<דורון ליבר: אחד העובדים שגמר עכשיו חמש שנים וטס לתאילנד, נולד לו בן, שלושה חודשים אחרי שהוא כבר היה בישראל.

<דורון ליבר: חמש שנים הוא לא ראה אותו.

<דורון ליבר: זאת אומרת הוא עבד אצלי חמש שנים ואני כל הזמן ניסיתי לשכנע אותו שייסע הביתה, לשלם את כרטיס הטיסה, הוא לא רצה, מחשבונות אישיים שלו.

<דורון ליבר: אני לא יכול להתערב לכל עובד ושיקוליו, אבל מה שנקרא אינטר-ויזה, ודאי כולם מכירים פה את הנושא הזה.

<דורון ליבר: מה שאני רוצה לבקש פה, דבר מאד פשוט.

<דורון ליבר: צו ההרחבה בחקלאות הוא צו מצוין לאזרחי מדינת ישראל, הוא מתאים, הוא חשוב, זה שומר להם על כל הזכויות הסוציאליות, שעות עבודה.

<דורון ליבר: עבודה בחקלאות זה לא עבודה קלה וכן הלאה.

<דורון ליבר: צו ההרחבה לעובדים זרים, גורם לנו להיות עבריינים בעל כורחנו, ובנוסף לזה, אם ברצוננו לקלוט ורצוננו לקלוט פליטים, וכל מי שמדינת ישראל משתדלת להתעלם ממנו, ובכל זאת הם כבר הגיעו לפה, ובמקום שישבו במחנות כאלה ואחרים, אנחנו החקלאים, ואני חושב שאני יכול לדבר בשם החקלאים, יכולים להעסיק אותם, בתנאי שהמדינה תיתן לנו את התנאים הבסיסיים הללו.

שמעון אוחיון: גם אם תעבור על החוק, אני מבין.

<דורון ליבר: חס וחלילה.

מיכל רוזין: אבל כרגע זו לא עבירה על החוק.

<דורון ליבר: חס וחלילה.

<דורון ליבר: ויתרה מזאת, העסקנו, כשהיה אפשרי מבחינת החוק להעסיק סודנים ודארפורים, שאפשר היה להעסיק אותם עם היתרי עבודה, מה שקרה הוא מה שמירי תיארה.

<דורון ליבר: הם עבדו אצלי, וכשהייתי צריך אותם בקטיף, מסעדן בתל אביב הציע להם באופן לא חוקי, וגם הציע להם את מנעמי תל אביב.

<דורון ליבר: אז הם פשוט נטשו אותי, וממש בלי נקיפות מצפון, בכל מה שהשקעתי: ביגוד, הם הגיעו מסודן ערומים.

<דורון ליבר: ביגוד, הנעלה, מקום מגורים וכן הלאה וכן הלאה, בגלל שהם לא היו מחויבים אלי, הם פשוט קמו והלכו.

<דורון ליבר: זאת אומרת, לסיכום דברי, כדי שלא אמשוך את הוועדה, לסיכום דברי, צו ההרחבה לעובדים זרים צריך לבנות אותו אחרת.

<דורון ליבר: נוסף לזה, המפקחים שמגיעים אלינו ובהחלט הם עושים את עבודתם, לא תמיד נאמנה מבחינת תפיסת העולם כלפי העולם הזר, הם חייבים לכבד, כשהם באים הם חייבים גם לכבד אותי וגם לכבד את העובדים שאליהם הם מגיעים.

<דורון ליבר: לעתים יש פה דברים שהם בגלל היכולת שניתנה להם, או הכוח שניתן להם, יש התעמרות כזו או אחרת בעובד.

<דורון ליבר: אני חייב להגיד שאני חושב שכל החקלאים, ויש פה נציגים יותר בכירים ממני, ראש מועצה וראש תנועה, שיכולים להעיד שכל החקלאים הם אנשים הוגנים.

<דורון ליבר: יש יוצאים מן הכלל באופן כללי, אבל כשיש לנו עובד, אנחנו מתייחסים אליו כעובד.

<דורון ליבר: אנחנו עובדים איתו את אותה עבודה.

<דורון ליבר: זאת אומרת זה לא איזה שהוא מצב שאני יושב במשרד שלי ואני רואה אותם קוטפים, ולכן אנחנו מכבדים אותנו ואנחנו גם יודעים את הקושי שלהם.

<דורון ליבר: תנו לנו את האפשרות לעבוד איתם.

מיכל רוזין: תודה רבה דורון.

מיכל רוזין: אני רוצה לבקש ממעיין נשר, משרד האוצר, בואי תגידי לנו.

מיכל רוזין: אנחנו רוצים לשמוע על נושא המיסוי שמקשה מאד על החקלאים, נושא הפיקוח.

מיכל רוזין: מאיריס מעיין, משרד הכלכלה שלילת ההיתרים במקרים שונים, שושנה או נקש, תחליטו אתם, שניכם.

מיכל רוזין: אנחנו רוצים לשמוע גם מהמשטרה לגבי תלונות שהגיעו אליכם לגבי אותם מתווכים שמבריחים עובדים ומשכנעים אותם לעבור ולוקחים על זה כסף.

מיכל רוזין: אנחנו נמשיך, אל דאגה, אנחנו כאן, אנחנו גם נרצה לשמוע באמת את העובדים שהגיעו לכאן ביום החופשה שלהם, ביום החג שלהם; חשוב לנו תמיד בוועדה הזאת לשמוע גם אותם, וכמובן חברי הכנסת, כולם רשומים.

מיכל רוזין: בבקשה, מעיין נשר, משרד האוצר.

<מעיין נשר: אז קודם כל אני אגיד שאנחנו במשרד האוצר בשותפות עם משרד הכלכלה בנושא הזה, אנחנו חושבים שעובדים זרים בכל ענפי המשק, זה משהו שבסופו של דבר פוגע בשוק התעסוקה ובאוכלוסיות הכי חלשות שמחפשות עבודה.

<מעיין נשר: יש בערך 130,000 מקבלי הבטחת הכנסה, שזה אנשים שהם בגילאי עבודה, יכולים לעבוד ולא עובדים.

<מעיין נשר: יש עוד בערך 300,000 איש בגילאי עבודה, שיש להם בין 9 ל-12 שנות לימוד, זאת אומרת לא מעבר לכך, והיו רוצים לעבוד ולא בהכרח קיבלו עבודה.

יצחק וקנין: הלוואי.

מיכל רוזין: אבל זה גם איזה משהו שנשמע ממשרד האוצר כבר 20 שנה, ומה לעשות, ישראלים לא רוצים לעבוד בחקלאות, גם כאשר ניתנו כל מיני מענקים - - -

יצחק וקנין: נתנו להם מענק, 1,500 שקלים לכל עובד ישראלי שישתלב.

יצחק וקנין: אף אחד כמעט לא השתלב, היא יודעת את זה, תאמיני לי.

<דורון ליבר: מיכל, בארגון שלי יש שלושה עובדים ישראלים, הם יודעים שאת הכסף שאני מקבל ממשרד האוצר אני מעביר ישירות אליהם.

מיכל רוזין: בואו נשמור על זכות הדיבור, אתם שמים לב למי?

מיכל רוזין: אני רק רוצה להגיד מגדרית, תשימו לב למי מפריעים בזכות דיבור.

מיכל רוזין: כן, בבקשה, מעיין נשר.

שמעון אוחיון: מה זה צריך להיות?

שמעון אוחיון: אנחנו בוועדה יושבים פה שותקים ומכבדים את הנשים שלנו.

מיכל רוזין: יש מחקרים שמראים שלנשים מפריעים יותר בזכות דיבור.

מיכל רוזין: כן, בבקשה.

<מעיין נשר: בקיצור, אז אנחנו חושבים ואנחנו ראינו את זה גם בענף הבנייה אחד לאחד: כשירדו מספרי העובדים הזרים, עלו באותו שיעור מספרי העובדים הישראלים, ואנחנו חושבים שהדבר הזה הוא לא רצוי.

מיכל רוזין: רגע, רגע, סליחה, את אומרת פה נתון שכל החקלאים כולם אומרים אין לנו עובדים ישראלים כמעט, ואת אומרת – עלה באותו מספר - - -

<מעיין נשר: תני לי להמשיך.

<מעיין נשר: ברור לנו לגמרי שיש - - -

מיכל רוזין: אנחנו מדברים על חקלאות.

<מעיין נשר: ברור לנו לגמרי שיש מאסה מסוימת של עובדים זרים שהחקלאים נזקקים להם, ולא יהיו עובדים ישראלים שיחליפו אותם, ובאמת ההסכם שנחתם בין משרד האוצר, משרד החקלאות והתאחדות חקלאי ישראל בשנת 2009, מדבר על מתווה פוחת לא לאפס, הוא מדבר על 18,900 עובדים, כשהיום אנחנו עשינו איזה שהוא מהלך ומיתנו את ההפחתה, ומספר העובדים נמצא על 25,000.

<מעיין נשר: וזה ברור לנו שיש מאסה שהיא הכרחית, אבל השאיפה היא כמובן שכל חקלאי, כשהוא רוצה להעסיק עובד ובאופן טבעי הוא מעדיף את העובד הזר, כי התפוקות של העובד הזר יותר גבוהות, אין לו ילדים בבית שהוא צריך ללכת לקחת אותם לגן, אין לו את חמותו, אין לו חגים, אין לו חופשות, הוא בא לעבוד, הוא גם עובד לפעמים 16 שעות ביום, אז תמיד הוא יהיה עדיף.

<מעיין נשר: ואנחנו חושבים שהוא יוצר נטל עודף על המשק, וכמו בדברים אחרים שיוצרים נטל עודף, נגיד בדלק, שהשימוש בדלק יוצר החצנות שליליות - - -

מיכל רוזין: לא, מעיין, בואי לא נשווה עובדים לדלק.

מיכל רוזין: אני מבקשת לעצור אותך, אני רוצה שתתייחסי לשתי טענות שעלו פה.

<מעיין נשר: אני לא משווה עובדים לדלק, אבל כמו בכל דבר שיש לו החצנות שליליות על המשק, הדבר הזה ממוסה ומס המעסיקים שבהחלט מכניס הכנסות לקופות המדינה, נועד לעשות את האיזון הזה, בין ההעדפה הטבעית של החקלאי לעובד הזר, לבין העובד הישראלי, בדרך כלל מהשכבות החלשות, שמחפש עבודה והוא יעבוד פחות שעות והתפוקה שלו תהיה יותר נמוכה, ולכן יש צורך למסות את העובד הזר.

<מעיין נשר: זאת התפיסה.

מיכל רוזין: אבל כאשר המציאות טופחת בפנינו, זה לא עובד.

יצחק וקנין: זה עוד 140 מיליון שקלים לקופת המדינה.

מיכל רוזין: לא, המציאות היא שאין עובדים ישראלים שרוצים לעבוד בחקלאות, גם כאשר יש על המעסיק 10% מיסוי נוסף, גם כאשר מראים לך בהוכחה שהם משלמים יותר על עובד תאילנדי מאשר ישראלי, הם עדיין נאלצים להעסיק את העובדים הזרים.

מיכל רוזין: מה שאת אומרת זה - - -

דב חנין: יותר מזה, את בעצמך הסברת למה המודל הזה לא יכול לעבוד, אז למה אתם ממשיכים בו?

<מעיין נשר: עובד זר זו הטבה כלכלית מאד משמעותית לחקלאי.

<מעיין נשר: יש סיבה - - -

מיכל רוזין: זו לא הטבה כלכלית.

מיכל רוזין: אומר לך פה חבר הכנסת וקנין, בלעדיהם אין לנו תוצרת, אין לנו פרנסה.

<מעיין נשר: יש סיבה.

<מעיין נשר: בוודאי שהם הכרח, אנחנו מסכימים שיש מאסה מסוימת, אבל תמיד עדיף שיהיה עוד - - -

<קריאה: אז תבטלו את העובדים הזרים בכלל.

<מעיין נשר: כל ענף במשק היה רוצה שיהיו לו עובדים זרים.

<מעיין נשר: גם אם פתחתי חנות מכולת, הייתי מעדיפה שיבוא עובד שיעבוד 16 שעות ביממה, ויהיה עובד בזול ומסור ושלא יצטרך ללכת לחופשות ולחגים.

מיכל רוזין: מה לגבי צו ההרחבה?

מיכל רוזין: מה התגובה שלך לעניין הזה?

<מעיין נשר: צו ההרחבה זה לא התחום שלי, תגיב על זה חברתי ממשרד הכלכלה.

<מעיין נשר: אני רק רוצה עוד שתי נקודות.

<מעיין נשר: עוד פעם, אני חוזרת, אנחנו חושבים שהעובד הזר הוא הטבה כלכלית.

<מעיין נשר: לא סתם יושבים פה ה - - -

<מרים אברמוביץ: האם משרד האוצר יכול להקצות שני עובדים שיעבדו 8 שעות כל אחד ולא - - -

<מעיין נשר: אבל למה נכנסים לי לדברים?

<מעיין נשר: את יכולה לשאול כשאני אסיים.

מיכל רוזין: לא, לא, לא, אני שואלת שאלות, וחברי הכנסת.

מיכל רוזין: כן, בבקשה.

<מעיין נשר: לא סתם יושבים פה נציגי ארגוני החקלאים ומבקשים שירחיבו להם את מכסת העובדים הזרים.

<מעיין נשר: עכשיו כשהרחיבו להם, אז הם באים ולוחצים עוד פעם שיורידו את המיסים.

<מעיין נשר: בסוף הדבר הזה צריך איזון.

<מעיין נשר: יש פגיעה חמורה כתוצאה מכך שיש עובדים זרים בארץ ובשוק התעסוקה, ויש לזה גם תוצאות שליליות אחרות, והמס הזה הוא חיוני כדי לעשות את האיזון הזה.

<מעיין נשר: אף אחד לא מנסה לגזור קופה על החקלאים.

יצחק וקנין: למה רק בחקלאות?

מיכל רוזין: טוב, הבנו.

יצחק וקנין: למה רק בחקלאות?

<מעיין נשר: זה שחקלאים לא מצליחים לשמור על חוקי העבודה, זו בעיה של ענף החקלאות - - -

מיכל רוזין: לא, לא, לא, זה לא.

מיכל רוזין: כאשר - - -

<מעיין נשר: ועם כל זה להאשים את האוצר, שהמיסוי שלו גורם לחקלאי להיות - - -

מיכל רוזין: כאשר האוצר לא מתחשב בחקלאים ולא מבין את הצרכים שלהם ומתייחס לעובדים זרים שמגיעים לחקלאות כהטבה, כאילו מדובר פה באיזה טייקונים, אילי הון שנותנים להם הטבה של עובדים זולים יותר ולא רואה את זה כמשאב שאחרת לא תהיה חקלאות, אנחנו מבינים את זה, זה פשוט לעצום את העיניים ולא להסתכל במציאות.

מיכל רוזין: ולכן - - -

<מעיין נשר: דבר אחרון.

<מעיין נשר: התוצר החקלאי עולה מדי שנה, הפריון בענף החקלאות עולה מדי שנה.

<מעיין נשר: כמות השטחים המעובדים - - -

דב חנין: החקלאים מאושרים, מאושרים.

דב חנין: רואים את זה.

<מעיין נשר: כמות השטחים המועבדים לא יורדת - - -

מיכל רוזין: מאושרים ומתעשרים.

<מעיין נשר: רגע.

<מעיין נשר: כמות השטחים המעובדים לא יורדת, אז אני לא יודעת למה תמיד צריך להגיד טייקונים, אף אחד לא חושב שיש פה טייקונים, אבל בסוף הנתונים של משרד החקלאות ושל הלמ"ס, מראים שאין פחיתה בתוצר, אף אחד לא סוגר משקים והולך הביתה.

<קריאה: נראה לך כמה.

<קריאה: נשארו 5,000 חקלאים, את אומרת לא סוגרים?

<קריאה: מאיפה יש לך את החוצפה הזאת?

<מעיין נשר: אני רוצה לראות מאיפה הנתון הזה שהבאתם.

<מעיין נשר: אתמול היו 13,000.

<קריאה: לא, היו 5,000 מעסיקים שמייצרים את התוצר - - -

מיכל רוזין: היה ויכוח אתמול עם חבר הכנסת לשעבר אבו וילן, לגבי מספרים.

<מעיין נשר: זה ממש לא חוכמה לבוא ולהגיד אין ואין ואין, כשהמספרים מראים הפוך לגמרי.

<קריאה: אז מה זה, רע?

<מעיין נשר: לא, זה מצוין.

<מרים אברמוביץ: אבל הנטל נופל על החקלאי.

<מעיין נשר: לא, אבל לבוא ולהציג את החקלאי כאילו הוא קורס בגלל קיצוץ העובדים הזרים, זו תמונה לא נכונה.

מיכל רוזין: מעיין, תודה.

מיכל רוזין: אני רוצה לבקש מאיריס מעיין - - -

<קריאה: מעסיקי עובדים זרים זה 5,000, אין לך יותר, תשאלי את שר החקלאות.

מיכל רוזין: סליחה, אתה מפריע לי, סליחה, זה לא ויכוח ביניכם.

מיכל רוזין: אני רוצה לבקש מאיריס מעיין ממשרד הכלכלה, בבקשה.

מיכל רוזין: בואי נשמע ממך קודם כל, עלתה פה הצעה שאני חייבת לומר שממה שלמדתי את הנושא, אני מסכימה עם חבר הכנסת וקנין.

מיכל רוזין: יש פה בעיה של חלוקת הסמכויות והאחריות בנושא של העובדים הזרים בחקלאות, יש פה בעיה קשה – אני יודעת שאת מודעת לכך – יש פה בעיה קשה שבעצם יש אחריות על משרד החקלאות, אבל אין לו שום סמכות בחוק לא לפקח, לא לשלול היתרים.

מיכל רוזין: הוא יכול להמליץ, רק להמליץ לתת מכסות לאנשים, אבל הוא לא יכול אפילו להמליץ לשלול להם.

מיכל רוזין: הכל בעצם לא בידיים שלו, כאשר הוא זה שעוסק בחקלאות, הוא מבין גם לליבם של החקלאים, אבל גם אני בטוחה שיש לו אינטרס לדאוג שימשיכו להגיע לכאן העובדים הזרים, על מנת לקיים את החקלאות, ולכן השאלה מדוע בסופו של דבר, אחרי שתגידי לנו גם על נושא הפיקוח כמובן, מדוע הדברים לא נמצאים בצורה מרוכזת במשרד החקלאות.

<איריס מעיין: אז קודם כל חשוב קצת להציג את התפקידים.

<איריס מעיין: אני ממונה על זכויות עובדים זרים בעבודה במשרד הכלכלה, זה תפקיד ייעודי קצת שונה מאכיפה פרופר.

<איריס מעיין: יש בו גם אכיפה, אבל לא רק.

<איריס מעיין: נמצאת איתי פה חברתי ממשרד הכלכלה, ריקי יחזקאל, מאגף אכיפה והסדרה.

<איריס מעיין: היא תדבר על הפנים הספציפיות של נושא האכיפה של זכויות מכוח חוקי עבודה.

<איריס מעיין: אני אענה על החלק הראשון של שאלתך, בנושא הפרדת הסמכויות.

<איריס מעיין: אני רוצה להזכיר לכולנו שאנחנו היינו במתכונת של סמכות מחליטה אחת בנושא של עובדים זרים, כאשר הייתה יחידת סמך.

<איריס מעיין: בשלל גדול מאד של תהליכים והחלטות, ההתנהלות בדרך הזאת נפסקה, סמכויות חולקו.

<איריס מעיין: כרגע זה לא המקום שבו אני אפרוש את משנתי האישית והמקצועית בהקשר הזה, אבל זה דברים שכבר עברנו אותם.

<איריס מעיין: אנחנו מוזמנים לבדוק את עצמנו ואת ההחלטות שקיבלנו בעבר, ולנסות להתאים אותן למציאות שקיימת היום.

<איריס מעיין: אבל אני רוצה להחזיר אותנו להכרה שמדובר בתהליך מאד מאד מאד מורכב, ושלא ניטע בעצמנו איזה שהן תקוות, שזה שאנחנו חושבים כרגע שאולי צריך לעשות רביזיה בעניין הזה, מחר היא תקרה.

<איריס מעיין: היא לא תקרה.

<איריס מעיין: אנחנו צריכים למצוא לעצמנו פתרונות לטווח הקצר ולטווח הארוך.

<איריס מעיין: בטווח הקצר אנחנו שומעים כאב.

<איריס מעיין: אני רוצה להזכיר לנו כמה דברים.

<איריס מעיין: קודם כל, בכלל בשוק תעסוקה, בואו נלך לשוק התעסוקה הגדול, כשאנחנו מדברים על תעסוקה, על משק יצרני.

<איריס מעיין: משק מייצר על ידי שני גורמים שיושבים משני צדדים של מתרס – יזם, שהוא מעסיק, שלצורך מימוש היוזמה שלו בעסק, הוא מעסיק עובדים שעבודת הכפיים שלהם יוצרת את המוצר שהוא אחר כך מוכר.

<איריס מעיין: ככל שהקשר הזה יהיה נכון יותר, מתנהל בטוב ולא כשכל אחד חושב על האינטרס הפרטי של עצמו אלא על האינטרס של המוצר שאני בסופו של דבר מוציא, המוצר הזה יהיה יותר לתועלת שני הצדדים בקשר הזה, ולכל השוק כולו.

<איריס מעיין: זה הגרוסו מודו, אם תרצי הענן הגדול שאותו רואה משרד הכלכלה.

<איריס מעיין: משרד הכלכלה ובשמו הקודם - - -

מיכל רוזין: משרד האוצר נשמע, לא רואה את זה ככה, רואה את זה הפוך לחלוטין.

<איריס מעיין: רגע, אני לא מדברת מפיו של משרד האוצר, תודה רבה, יש לי את הצרות שלי, זה מספיק לי.

<איריס מעיין: משרד הכלכלה - - -

מיכל רוזין: אבל זו ממשלה אחת.

יצחק וקנין: כל אחד רואה את זה מהחור של הגרוש, היא רואה את זה מהחור של הגרוש.

<איריס מעיין: לא, לא, לא, בוא תן לי לענות את התשובות שלי.

מיכל רוזין: איריס, באחת עשרה יש לנו מליאה, אנחנו חייבים להתקדם.

<איריס מעיין: אנחנו משרד הכלכלה, תעשייה, מסחר ותעסוקה, זה כלכלה.

<איריס מעיין: אנחנו צריכים שכל זה יתנהל בקוארנציה אחד עם השני.

<איריס מעיין: תחום של עובדים זרים זה תת פרק, שמשליך מאד חזק על יתר הפרקים של תעסוקה, ואנחנו צריכים לדאוג, אנחנו כולנו, כממשלת ישראל, אותנו מעניינים אזרחי ישראל ותושביה, בואו נזכיר לעצמנו גם את זה.

<איריס מעיין: אזרחי ישראל ותושביה, חקלאים ואזרחי ישראל ותושביה העובדים.

<איריס מעיין: ואני מאד מסכימה עם מה שאמר כבוד השר יאיר שמיר ועם החזון שלו להתיישבות, ואני חושבת שהתיישבות זה חינוך להתיישבות, וחינוך להתיישבות של אזרחי ישראל ותושביה, לטובת האינטרס של ההתיישבות, ליצור תוצרת חקלאית, להשתמש באדמות האלה בצורה נכונה.

מיכל רוזין: איריס, בואי נדבר על זה, בכל זאת משרד הכלכלה מפקח, כיצד הוא מפקח, נגישות לשפה, הגשת תביעות, למי מתלוננים, למה לא מקבלים תשובות על תלונות.

<איריס מעיין: קודם כל מתלוננים, היום יש לנו את ההסכם הבילטראלי ששכחנו שדיברנו בשבחו, כולל אבו וילן, כולל קו לעובד.

מיכל רוזין: אנחנו עדיין מדברים בשבחו.

<איריס מעיין: ואנחנו מדברים בשבחו, אז צריך לקחת את זה בחשבון.

<איריס מעיין: זה תהליך מאד נכון, אז דרך התהליך הזה יש ערוץ פניות מאד מאד אפקטיבי של קו חם, והערוץ הזה ממומש גם לנושאי אכיפה.

<איריס מעיין: ככה לפחות אני מתרשמת בחדר שלי.

<איריס מעיין: אני מתרשמת שגם פעילות של – אני קוראת לזה אכיפה – אבל היא למעשה הסברה.

<איריס מעיין: אני עושה בירור מאד מעמיק מול חקלאים.

<איריס מעיין: חקלאים אחר כך מקבלים ממני מכתבים מאד מפורטים – דו לכם, טעיתם ברשימה הארוכה, המאד מפורטת הזאת של הטעויות, לדבר הזה יש השלכות גם לנושא חשיבה, איך אנחנו משנים ומתאימים את השוק הזה לצרכים בכל מקום ומקום.

<איריס מעיין: אגב, הצרכים של הערבה לא דומים לצרכים של קיבוץ מצר וכיוצא באלה עניינים.

<איריס מעיין: אז זה לעניין האכיפה שמתבצעת במשרד שלי.

<איריס מעיין: תיכף תדבר על זה מעט גם ריקי יחזקאל.

<איריס מעיין: לעניין צו ההרחבה, זה חשוב מאד.

<איריס מעיין: אני חושבת שאת רצית תגובה גם בעניין הזה.

מיכל רוזין: נכון.

<איריס מעיין: אני לא לגמרי סגורה, אבל אני כמעט בטוחה שצו הרחבה לפי חוק הסכמים קיבוציים, יכול להתבצע ולהרחיב על המשק כולו או על מגזר כולו, רק את מה שכלול בהסכם הקיבוצי.

<איריס מעיין: זאת אומרת, שאם בהסכם קיבוצי אין תנאי שמסייג או מחריג או קובע הסדר כזה או אחר לעובדים זרים, צו הרחבה לא יכול לקבוע אותו.

<איריס מעיין: צו הרחבה יכול לבוא ולהגיד – אני מרחיב את הסעיפים 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, בהסכם הקיבוצי, שיחולו על משק החקלאות כולו.

<איריס מעיין: אוקיי?

מיכל רוזין: כלומר, את אומרת שצו ההרחבה - - -

<איריס מעיין: הוא פועל יוצא של ההסכם הקיבוצי.

<מרים אברמוביץ: אכן, הוא מרחיב הוראות של ההסכם הקיבוצי - - -

מיכל רוזין: אבל הוא חל על כל העובדים בחקלאות, כולל העובדים הזרים.

<מרים אברמוביץ: בדיוק.

<מרים אברמוביץ: רק שנייה, הוא חל על מעסיק.

מיכל רוזין: שנייה מירי, בשביל זה משרד הכלכלה פה.

מיכל רוזין: אנחנו מקבלים הבהרות.

<איריס מעיין: לא נכון, הוא לא חל על המעסיק.

<איריס מעיין: צו הרחבה בא וקובע שתנאים שהיו בהסכם קיבוצי כזה או אחר, יחולו על המגזר הבא של המשק, והוא קובע מי הם המגזרים שהוא יחול עליהם.

<איריס מעיין: במקרה של צו החקלאות, יחול על כל העובדים בחקלאות ועל כל המעסיקים בחקלאות.

מיכל רוזין: נכון, אוקיי, אז זה כן חל על העובדים הזרים בחקלאות.

<איריס מעיין: אבל מה אני יכול להרחיב?

<איריס מעיין: אני יכול להרחיב, אני יכול לכלול לתוך הצו, אני יכול לקבוע שמה שיחול זה מה שכתוב בהסכם, ולכן אני שולחת את החקלאים חזרה אל ההסכם, שהם עובדים עליו היום לפי מיטב ידיעתי והבנתי.

<איריס מעיין: אז אני שולחת אתכם החקלאים לעניין הזה, תעשו שם חשיבה, איך אתם עושים את זה.

<איריס מעיין: מה שמקובל עליכם, יהיה מקובל עלינו.

<מרים אברמוביץ: הערה בהקשר הזה, אפשר לומר שצו ההרחבה בחקלאות ירחיב לא את כל הוראות ההסכם הקיבוצי.

<מרים אברמוביץ: למשל, לא ירחיב את ההוראה לעניין קרן ההשתלמות.

<איריס מעיין: גברתי, אז הוא לא ירחיב אותה - - -

<קריאה: הוא לא מרחיב את כולם, אני מפנה אותך לעניין הגמל למשל.

<איריס מעיין: הוא לא ירחיב אותם לגבי כל העובדים ולא רק עובדים זרים.

<איריס מעיין: אם יהיה תנאי בהסכם הקיבוצי, שיבוא ויגיד למשל שעובדים זרים בחקלאות לא יקבלו זכות לגמל, אז יוכל צו ההרחבה להרחיב את הסעיף הזה.

<איריס מעיין: יוכל גם לא.

מיכל רוזין: טוב, אני מתחילה להתגבש פה לגבי דיונים נוספים שיידרשו פה בוועדה.

מיכל רוזין: אני רוצה לשמוע אותך - - -

<איריס מעיין: אני מבקשת לתת זכות לגבי אכיפה של משרד הכלכלה.

מיכל רוזין: כן, גם ריקי יחזקאל וגם יאיר גולדשמידט ביקש ממני, אז תחליטו ביניכם מי מדבר על מה, אבל בואו נעשה את זה בקצרה, כי אנחנו עוד רוצים לשמוע את משרד הפנים ולתת לחברי הכנסת שיושבים פה ומקשיבים לכם בסבלנות, לדבר, וגם לעובדים.

<ריקי יחזקאל: אני אדבר בקצרה, בהחלט.

<ריקי יחזקאל: אז כפי שבאמת הסבירה חברתי, עורכת הדין איריס מעיין, אנחנו בהחלט מברכים על כל הנושא של ההסכם הבילטראליים.

<ריקי יחזקאל: בעקבות כל ההתנהלות של ההסכמים הבילטראליים, התקבלו, אנחנו רואים עלייה משמעותית מבחינת התלונות של העובדים הזרים, שפונים לקו החם.

<ריקי יחזקאל: אני יכולה לציין שמאז תחילת ההסכמים קיבלנו 300 תלונות, פתחנו 221 תיקי חקירה, כאשר הוטלו כבר סנקציות על מעסיקים בנושא.

<ריקי יחזקאל: אנחנו בוחנים בעיקר תלונות שהן משפיעי שכר.

<ריקי יחזקאל: התלונות הן משמעותיות ורציניות, מה שאומר שנעשה בירור מקדים, קודם הירידה לשטח של המפקחים.

<ריקי יחזקאל: כן קיימות תלונות שמדברות על נושא של שכר מינימום, חוק שכר עבודה ומנוחה, העסקה בשעות מרובות, העסקה שבעה ימים בשבוע, וכפי שאמרתי, יש כבר מיצוי תיקי חקירה וסנקציות על מעסיקים.

<ריקי יחזקאל: לשאלתה, אני חייבת להגיב גם לטענתה של חברתי נועה, מקו לעובד, לעניין התרגומים של מפקחים בשטח.

<ריקי יחזקאל: היום אנחנו מנהלים הליך מנהלי בנוסף להליך הפלילי.

<ריקי יחזקאל: ההליך המנהלי לא מחייב גביית עדות ותשאול בכל תיק חקירה, בשונה מהליך פלילי.

<ריקי יחזקאל: אפשר לגשת, זה מופיע בחוק סדר הדין הפלילי, שמחייב אותנו לתשאל ולחקור, אבל בהליך המנהלי זה לא מחייב.

<ריקי יחזקאל: ולכן, מי שממצה את תיק החקירה הוא ממונה עדכונים כספיים.

<מיכה דוד: אני מבקש להוסיף, אם אפשר, ממש בקצרה.

מיכל רוזין: כן, מי כבודו?

<מיכה דוד: מיכה דוד, מייצג מטעם קו לעובד.

<מיכה דוד: דיברת פה על שעות עבודה, זה לא רק.

<מיכה דוד: גם.

<מיכה דוד: גם.

<מיכה דוד: מתמודדים ברמת היום יום ואני רוצה פה לתת ממש בקוצו של יוד.

<מיכה דוד: חוזה, משפט העבודה לא מחייב לכרות חוזה בין עובד ומעביד, בעוד שחוק עובדים זרים מחייב לחתום על חוזה העסקה בשפה העברית או בשפה המובנת לעובד הזר.

<מיכה דוד: חוק עובדים זרים מחייב.

<מיכה דוד: זה לא קורה בפועל.

<מיכה דוד: תופעות של עיכוב דרכון - - -

<קריאה: זה לא קורה בפועל?

<קריאה: זה קורה.

מיכל רוזין: תדבר בבקשה, תמשיך לדבר.

יצחק וקנין: כמה עורכי דין יש בקו לעובד?

מיכל רוזין: לא, סליחה, וקנין, לא יכול להיות שכשמדברים מצד אחד זה בסדר ומצד שני אז - - -

יצחק וקנין: תראי כמה עורכי דין הגיעו לפה.

יצחק וקנין: כנראה שהם עושים הרבה כסף.

מיכל רוזין: לא, הם לא עושים כסף, הם ארגון לא למטרות רווח, ובוא נרגיע.

מיכל רוזין: צריך לדאוג פה כמו שאמרנו כולם, אנחנו רוצים לדאוג לזכויות העובדים ולזכויות החקלאים.

מיכל רוזין: אז בואו, בבקשה.

<מיכה דוד: תופעות נלוזות של עיכובי דרכון למשל.

<מיכה דוד: חוק הודעה לעובד מחייב מתן הודעה לעובד באשר הוא, אוקיי?

<מיכה דוד: אני לא ראיתי בשום תיק שאנחנו מייצגים בו, הודעה לעובד כפי שצריכה להיות.

<מיכה דוד: דיברתם פה על ניוד, הודיתם בתופעה של ניוד עובדים.

<מיכה דוד: ניוד עובדים נעשה לרוב סמוך לתשעה חודשים, עשרה חודשים מיום תחילת יחסי העבודה, כדי להימנע מתשלום של הבראה, פיצויים וכו'.

<מיכה דוד: תלושי שכר שעובדים לא מקבלים, דו"חות נוכחות שהם לא מקבלים לידיהם, רישום שעות שנעשה באופן מזויף, פנקסי חופשה שלא מנוהלים, הסדרים פנסיונים - - -

מיכל רוזין: לא, אבל לא יכול להיות שכשקו לעובד מדברים, אז ההתקפות עליהם.

מיכל רוזין: וקנין, אתה כבר הוצאת אותי פעם אחת מהמליאה, אני לא רוצה להחזיר לך אותו דבר.

יצחק וקנין: אני לא אתן לך, אל תדאגי.

מיכל רוזין: כן, בבקשה, חבר הכנסת חסון.

ישראל חסון: יש 24,000 עובדים זרים, אני לא מדבר בתחום הסיעודי.

ישראל חסון: אני לא יודע על כמה ...

ישראל חסון: הוא מדבר.

ישראל חסון: כשהוא מדבר על 300 מתוך 24,000, אז זה נתון אחד.

ישראל חסון: כדאי שנדבר על כמה הוא מדבר, כי אחרת אני יושב פה ואני מבין שיש לי שני מגזרים של מעסיקים שהם כולם אוסף של עבריינים.

מיכל רוזין: לא, לא, אני לא חושבת שהם מנסים להגיד את זה.

מיכל רוזין: ההיפך אני חושבת.

מיכל רוזין: קודם כל הם מעלים את הסוגיות שכן בעייתיות, ובואו נשמע אותם.

מיכל רוזין: תיכף הוא יגיד נתונים.

מיכל רוזין: וגם חשוב לומר שגם החקלאים עצמם אומרים שהם לא עומדים בחוק, מכיוון שהחוק מקשה עליהם מאד.

<מיכה דוד: נכון, שמענו על זה כולנו.

עמר בר-לב: אני רוצה להעיר הערה כי אני עוד רגע אני צריך לצאת.

עמר בר-לב: תראו, השאלה מה הדיון כאן.

עמר בר-לב: האם נושא הדיון הוא הזכויות הסוציאליות של העובדים הזרים, או נושא הדיון הוא בעיית החקלאות ומספר העובדים.

עמר בר-לב: לפחות ברור שהנושא הראשון נגזר מהשני.

עמר בר-לב: ההתרשמות כאן, שרוב הדיון הוא על הבעיות הסוציאליות - שאני לא מזלזל בהן – של העובדים הזרים.

עמר בר-לב: אנחנו לא שומעים כאן - - -

מיכל רוזין: בינתיים שמענו פה הרבה מאד גם מהחקלאים.

עמר בר-לב: לא, שמענו בעיקר התפרצויות.

יצחק וקנין: חברה, אם לא יהיו עובדים זרים גם לכם לא תהיה תעסוקה, אל תשכחו את זה.

עמר בר-לב: לא שמענו את החקלאים, לא שמענו את - - -

מיכל רוזין: חבר הכנסת וקנין, זו הייתה הערה לא במקומה.

מיכל רוזין: היא לא הייתה במקומה, הם ימצאו עבודה, הם אנשים מוכשרים.

יצחק וקנין: גם לחקלאים לא תהיה, אל תדאגו.

עמר בר-לב: וקנין, שנייה, תן לי רגע, אני רק רוצה לסיים.

עמר בר-לב: אני חושב שיש כאן בעיה בדיון כאן, כי שוב, הדיון - - -

דב חנין: לא, לא, יש הרבה מאד בעיות.

עמר בר-לב: לא, שנייה, שנייה, הבעיה כמה שאני מבין, יש כאן בעיות רגולטוריות קשות, שכתוצאה מזה גם החקלאים עבריינים וגם התנאים הסוציאליים של העובדים.

מיכל רוזין: יפה, ולכן אנחנו מציגים את שני הצדדים.

עמר בר-לב: בסדר, אבל יש כאן חוסר איזון.

עמר בר-לב: הייתי בשקט עד עכשיו - - -

מיכל רוזין: לא, לא, סליחה, חבר הכנסת בר לב, אתה איחרת לישיבה.

עמר בר-לב: לא איחרתי לישיבה, אני הגעתי הנה בתחילת הישיבה.

עמר בר-לב: איחרתי בארבע דקות לישיבה, אז בואי לא נסיט את הדיון, ורוב הדיון הוא כאן על התנאים הסוציאליים של העובדים הזרים, ולא על הבעיה המרכזית, שממנה נגזרת הבעיה של התנאים הסוציאליים.

משה מזרחי: עמר, אבל זה לא ועדה לקידום החקלאות, זה ועדה לעובדים זרים פה.

<מיכה דוד: אם יורשה לי אני מבקש לסיים.

מיכל רוזין: אבל גם התפרצת לדברי משרד הכלכלה.

<מיכה דוד: התפרצו לדברי.

מיכל רוזין: אני מבקשת, אני נותנת זכות דיבור, סליחה.

מיכל רוזין: אתה התפרצת לדברי משרד הכלכלה, הרשיתי לך להגיב, התפרצו לך חברי הכנסת, וכמו שאמרתי לחברי הכנסת מותר להתפרץ, בגבולות שאני מרשה להם.

מיכל רוזין: עכשיו אני רוצה לתת בכל זאת לחבריה כנסת להגיב, סבב שלהם, כי הם ישבו פה והקשיבו.

מיכל רוזין: אני כן חושבת, בניגוד למה שאמר חבר הכנסת בר לב, שנשמעו פה טענות החקלאים, ועוד לא סיימנו.

מיכל רוזין: יש פה עוד כאלה שמחכים לזכות דיבור, ולכן אני מבקשת גם מחברי הכנסת שרוצים לשמוע את שני הצדדים, להגיד את דבריהם ולהשאיר זמן גם לחקלאים ולעובדים לדבר.

מיכל רוזין: כן, בבקשה, נתחיל עם חברי הכנסת שמעון אוחיון, דב חנין, משה מזרחי, סולומון, חסון, בבקשה.

שמעון אוחיון: תודה רבה גברתי יושבת הראש, אדוני השר, חברי הכנסת וכל האורחים המכובדים.

שמעון אוחיון: תראו, שמענו היום באמת על מצוקת החקלאים.

שמעון אוחיון: באמת זאת הייתה גם הסיבה הראשונה בוודאי שהיינו רוצים לשמוע על ההתמודדות שלהם.

שמעון אוחיון: שמענו על היחס שמקבלת מדינת ישראל, מאבו וילן, שהיה פה, לגבי העסקה של עובדים זרים וההסכמים שנחתמו.

שמעון אוחיון: כלומר, שאפשר באמת להתגאות ולהתפאר במצב הזה, שמדינת ישראל מעסיקה עובדים זרים.

שמעון אוחיון: לא הכל שלם, לא הכל מושלם, אבל בכל זאת זוכים גם לתשבחות וגם להוקרה.

שמעון אוחיון: המצוקה החקלאית עדיין בעינה עומדת, אין ספק.

שמעון אוחיון: ראינו גם שמשרד החקלאות בראשותו של השר, שינה את הכיוון, את המגמה.

שמעון אוחיון: כדי להיענות לחקלאים.

שמעון אוחיון: אנחנו מדברים על תוספת של 1,000 עובדים זרים כדי להתמודד עם המצוקה הזאת.

שמעון אוחיון: הצבענו גם על הכיוון כדי לענות באמת, אולי כדי להתמודד גם מצד אחד עם המצוקה החקלאית וההתמודדות עם העובדים הזרים.

שמעון אוחיון: ואני רוצה דווקא לפנות אליך בעניין הזה, לקו לעובד.

שמעון אוחיון: יתכן מאד שאם באמת משרד החקלאות יטפל, ירכז ויתאם גם את העניין הזה של ההעסקה של העובדים הזרים ויקשיב גם למצוקת החקלאים, יכול להיות שבאמת הדברים הללו ייפתרו בצורה יותר טובה, ויתכן שיהיו לו גם אפשרויות לסנקציות מצד אחד, ובוודאי גם יצפה לשיתוף פעולה.

שמעון אוחיון: לכן בוודאי אני כחבר הוועדה, תומך וקורא שהעניין הזה ימצא את הדרך לריכוזו ולתיאומו במשרד החקלאות, כדי להתמודד עם הסוגיה הזאת.

שמעון אוחיון: זה דבר אחד.

שמעון אוחיון: אני רק רוצה לומר משהו לקו לעובד.

שמעון אוחיון: אני מוכרח לשבח אותך, אני מוכרח לשבח את הנציגות, והייתי רוצה להשאיל את הגוף שלהם, להשאיל אותו בערך לחודשיים לעובדי קבלן בהוראה במדינת ישראל.

שמעון אוחיון: זה מה שהייתי רוצה.

דב חנין: הם מושאלים כבר.

שמעון אוחיון: שנייה אחת.

שמעון אוחיון: תראה, קודם כל הרבה פעמים בעניין הזה שאנחנו באמת דואגים לזר ודואגים לזכויות וצריכים לעשות זאת, שלפעמים הם לא מתפנים כדי להסתכל מה קורה אצלנו.

שמעון אוחיון: הלוואי ואותה התלהבות שאני מוצא אצלכם, הייתי מוצא גם במשרד החינוך.

מיכל רוזין: מוצא, אם רוצים באמת.

שמעון אוחיון: לא, זה מאד מאד חשוב.

מיכל רוזין: לא, זה לא קשור לעניין.

שמעון אוחיון: לא, זה מאד חשוב כדי לקבל פרופורציה.

מיכל רוזין: יש הרבה ארגוני חברה אזרחית, והם דואגים גם לעובדי הקבלן ועובדי הקבלן בחינוך.

מיכל רוזין: אני חושבת שלא לכל ארגון תגיד – למה אתה לא עוסק גם בזה.

שמעון אוחיון: לא, את יודעת מה, זה לא בוודאי, זה לא העניין של להתנחם בזה.

שמעון אוחיון: זה לא עניין של להתנחם, אבל כדי לקבל פרופורציה על המעמד שנעשה גם מצד ממשלת ישראל, מצד המוסדות ומצד החקלאים, וטוב שיש גוף כמותכם באמת, שמעיר, אבל לא לנסות להציג לנו איזו שהיא תמונה, ואני שמח שהשר משתתף איתנו, מקשיב לשני הצדדים בעניין הזה.

שמעון אוחיון: אני עדיין מה לומר, כישראלי, בוודאי חולם וחושב ובלי להיפגע, לא הייתי רוצה לראות כל כך הרבה עובדים זרים ולראות בעיקר שהישראלי עובד בחקלאות.

שמעון אוחיון: אז אולי יישארו כמה שיעבדו בחממות.

שמעון אוחיון: צריכים גם לחשוב על הרעיון אולי באמת לתגמל, אם באמת העלות של עובד זר היא כזאת גבוהה, יכול להיות שאם היינו עושים עוד מאמץ בכיוון הזה, חבר הכנסת וקנין, יכול להיות שעובד ישראלי לא יעבוד בחממה, אבל הוא יעבוד בדברים אחרים, לפחות לצמצם את - - -

מיכל רוזין: חבר הכנסת אוחיון, אנחנו חייבים לסיים, יש לנו עוד הרבה דוברים.

שמעון אוחיון: משפט אחד.

שמעון אוחיון: אני מבקש, אני יודע שיושבת הראש לא תמיד מסכימה איתי בסוגיה הזאת, אנחנו חולקים - - -

מיכל רוזין: לרוב.

שמעון אוחיון: לרוב, סליחה, אני מתקן, לרוב, או כמעט תמיד.

שמעון אוחיון: אני מתייחס לעובדים זרים באמת בצורה מכבדת על כל המשתמע מכך, כדי לדאוג להם, לתנאים הסוציאליים ולתנאי ההעסקה ולכל מה שקשור.

שמעון אוחיון: אני מבקש לשמור על החוק ולשמור גם על זהותה של המדינה הזאת.

שמעון אוחיון: לא כל מיני מסתננים יהפכו פה למבקשי מקלט ולעובדים זרים שאף אחד לא התיר להם להיות עובד זר.

מיכל רוזין: חבר הכנסת אוחיון, אנחנו נצטרך כנראה להידרש לעוד ישיבה בנושא הזה, ואני מקווה שגם בה תשתתף.

מיכל רוזין: חברי הכנסת דב חנין ולאחר מכן חבר הכנסת משה מזרחי.

דב חנין: תודה רבה גברתי יושבת הראש.

דב חנין: הדיון הזה הוא דיון חשוב וברור לחלוטין לכולנו, שהדיון הזה צריך להיות פתיחה של רצף דיונים.

דב חנין: יש פה המון בעיות על השולחן הזה, וגברתי יושבת הראש, צריך לפתוח שורה של דיונים על הנושא של החקלאות, העובדים הזרים בחקלאות וכדומה.

דב חנין: מה שברור לחלוטין מהדיון הזה, זה שיש כאן מפגש מאד טעון וקשה בין מצוקות אמיתיות מאד.

דב חנין: אני רוצה להגיד משפט על המצוקה של החקלאים.

דב חנין: תשמעו, אני מדבר עם חקלאים, אני חושב שהחקלאים במדינת ישראל חיים באיזה מין תכנית הישרדות, כמו בטלוויזיה.

דב חנין: בקושי חיים, וחלק כבר לא חיים.

דב חנין: עכשיו, אני לא יודעת אם נציגת האוצר עדיין איתנו, אבל אם לא רואים את זה, אני פשוט מציע אולי לקחת את נציגי האוצר ולבקר אצל החקלאים האמיתיים, לא בסטטיסטיקה, איך נראית החקלאות, איך נראה חוסר הביטחון של החקלאות, איך נראית המצוקה, איך נראה הניסיון להחזיק מיום ליום.

דב חנין: יש אינטרס למדינת ישראל, אדוני השר.

דב חנין: כולנו מסכימים שתהיה לנו חקלאות וכדי שתהיה לנו חקלאות, צריכים להיות חקלאים שיודעים להתפרנס מזה, ופחות ופחות חקלאים יודעים להתפרנס מזה.

דב חנין: אחת הבעיות שנמצאת גם בדו"ח של הכנסת פה, זה הפערים הגדולים שיש בין ביקוש לעובדים זרים כרגע, לבין ההקצאה שהמדינה נותנת.

דב חנין: זה שעובדים ישראלים יעבדו בחקלאות, כולנו בעד, עדיין לא נמצאה שיטה לעשות את זה.

דב חנין: אני בעד להמשיך ולחשוב על זה.

דב חנין: אבל המצוקה הזאת נפגשת עם עוד מצוקות.

דב חנין: למשל, מצוקה נוספת שרלבנטית לדיון הזה, גברתי יושבת הראש, היא המצוקה של מבקשי החיים, מבקשי המקלט, תקראו להם איך שאתם רוצים, בדרום תל אביב.

דב חנין: אני מכיר את המצוקה הזאת, אני פוגש גם אותם.

דב חנין: והמדינה היום, אדוני שר החקלאות, מעוניינת להוציא אותם מדרום תל אביב ועושים כל מיני פתרונות שיש עליהם ויכוח, ואני לא נכנס לוויכוח הזה.

דב חנין: יש שם סדר גודל של 50,000 איש שהמדינה רוצה לסלק אותם משם.

דב חנין: אני נפגש עם האנשים האלה, ובמיוחד בתנאים האלה, אותם אנשים שממילא חסרי זכויות, חסרי מעמד, חסרי ביטחון, חסרי אופק – רוצים למצוא משהו, איזה שהוא פתרון לאן שהוא ללכת.

דב חנין: ורוב האנשים האלה, אלה שהגיעו מאריתריאה, מסודן, הם אנשים שהגיעו מחברות חקלאיות, יש להם רקע חקלאי, הם לא עסקו בתעשייה.

דב חנין: לכן, יש פה בפניך, גברתי יושבת הראש, נייר עבודה מרתק שהציע המכון להגירה ושילוב חברתי במכללת רופין, שזה גם מכון שעוסק בהגירה, אבל הוא נמצא במכללה שעוסקת בחקלאות.

דב חנין: והפתרון אומר למדינה להפנות חלקים גדולים מהציבור הזה לעבודה בחקלאות.

דב חנין: זה יעלה כסף, אני אומר, צריך לסבסד את זה, לסבסד.

דב חנין: לא רק להוריד אגרות ומיסים וכדומה, לסבסד מגורים.

דב חנין: ממילא המדינה משקיעה הרבה כסף בסיפור הזה.

דב חנין: בואו תשקיעו כסף בצורה אינטליגנטית, במפגש שיפתור את שתי הבעיות – גם את הבעיות של החקלאים, גם את הבעיות של הציבור הזה.

דב חנין: תנו להם לעבוד בצורה סבירה, בתנאים הוגנים.

דב חנין: נסבסד.

דב חנין: אם המדינה לא - - -

שמעון אוחיון: מתי הם יחזרו למדינות שלהם?

דב חנין: שישתנה המשטר באריתריאה ושר החוץ – אתה שייך למפלגה של שר החוץ.

דב חנין: שר החוץ אומר שאי אפשר להחזיר אותם לאריתריאה.

דב חנין: כששר החוץ יגיד שאפשר להחזיר אותם, נדבר.

שמעון אוחיון: בינתיים חוזרים - - -

מיכל רוזין: אני מבקשת, את הדיון הזה כבר עשינו מספר פעמים.

מיכל רוזין: תודה לחבר הכנסת חנין.

מיכל רוזין: חבר הכנסת משה מזרחי, ואחר כך נשמע חקלאי ונחזור לחברי הכנסת.

מיכל רוזין: בבקשה, משה מזרחי.

משה מזרחי: מאד קצר, את צריכה לסגור את הבסטה עוד חמש דקות.

מיכל רוזין: בסדר, יש לי אישור מיוחד.

מיכל רוזין: סגן יושב ראש הכנסת מאשר לי.

יצחק וקנין: לא, זה לא בסמכות שלי לאשר.

מיכל רוזין: אתה יש לך סמכות להכל.

יצחק וקנין: הלוואי.

יצחק וקנין: את יודעת שהייתי מאשר לך.

מיכל רוזין: אני נותנת לך סמכות.

מיכל רוזין: כן, חבר הכנסת מזרחי.

יצחק וקנין: אל תתני לי מה שאין לי.

משה מזרחי: אתם מבזבזים גם את הדקה שנשארה לנו עד השעה 11.

משה מזרחי: קודם כל אני רוצה לפנות גם לנציגים של החקלאות שיושבים פה, זאת אומרת אנחנו אתכם, לא נגדכם, אבל שנית, הדיון פה זה ועדה לעובדים זרים.

משה מזרחי: הוא אומר אנחנו, אז צריך להזכיר לו שזו ועדה - - -

מיכל רוזין: נכון, אתמול בוועדת הכלכלה דנו שעתיים בנושא החקלאות באופן כללי.

משה מזרחי: בדיוק, נכון, החקלאות זזה ממקום למקום ומתייחסים להיבט כזה, ואני בטוח שכולכם מסכימים עם העיקרון, שבגלל שהאנשים האלה מובאים לפה ובלתי מפוקחים, הרחק ממי שצריך לדאוג להם, שלא צריך שהם יהיו גם בתנאים קשים ולנצל אותם לרעה.

משה מזרחי: אני בטוח שיש פה הסכמה רחבה של החקלאים, שאלה בני אדם שבאו לעבוד פה, ואסור את המצב הייחודי שלהם לקחת למקום לא טוב.

משה מזרחי: ואתם יודעים, זה נורא נוח, כי הם מתחת לידינו וכו', לא נרחיב.

משה מזרחי: פה אתם צריכים להיות ביד אחת עם העניין הזה.

משה מזרחי: מה שאני הבנתי, זה העניין שבעיקר לא השוטף, אלא העונתי עומד על הפרק פה, ושזו הבעיה, שכאשר יש נניח קטיף, יש צורך עז בכמות ידיים גדולות, ופה הבעיה להביא לזמן קצר כמות ידיים עובדות גדולה מבחוץ, וזה מאד מורכב ומסובך, כמו ששמענו פה.

משה מזרחי: האוצר לא יודע איפה הוא חי, באיזו ארץ, לא יודע מאיפה הוא הגיע אלינו עם ישראלים או עובדי חקלאות בחממות.

משה מזרחי: אין המצאה כזאת.

משה מזרחי: מילא בבניין זה הצליח, בחקלאות אף פעם זה לא הצליח, אי אפשר יהיה להחזיר אותם.

משה מזרחי: אולי אפשר יהיה להחזיר פלסטינים, כשיפציע השלום, אני לא יודע.

משה מזרחי: גם זה משהו שאנחנו קלקלנו אותו.

מיכל רוזין: הם עובדים על זה.

משה מזרחי: אבל מה שאני אומר, ואני פה מתחבר כמובן לדב חנין.

משה מזרחי: לא כי אנחנו רוצים עכשיו מדינה שתאבד את זהותה היהודית, אלא אנחנו פה תקועים הרי, אלוהים אדירים, תקשיב - תקועים.

משה מזרחי: תקועים.

משה מזרחי: אין לי מילה אחרת.

משה מזרחי: לא הגדרה, נניח אם 50,000 ידיים עובדות נקרא להם, 50,000 ידיים עובדות - - -

יצחק וקנין: הוא מדבר על האריתראים והסודנים.

משה מזרחי: מדובר פה על הניידות, בגלל זה אמרתי לחבר הכנסת וקנין תמקד.

משה מזרחי: לא עכשיו מלחמת הכל בכל.

משה מזרחי: הבעיה היא העונתיות וניוד של כוח אדם גדול ומהיר.

משה מזרחי: אף אחד לא יביא לכם 10,000 עובדים בשביל לקטוף אבוקדו בעונת הקטיף.

משה מזרחי: עכשיו יש לנו את הידיים העובדות, האריתריאים.

משה מזרחי: הם נמצאים פה, חבר הכנסת דב חנין, והרעיון, חבל שזה לא עלה לפיילוט.

מיכל רוזין: זה יעלה, אנחנו עשה ישיבה נוספת לעניין הזה.

משה מזרחי: אדוני שר החקלאות, אני פונה אליך באמת.

יאיר שמיר: בקיצור בדקנו את זה, נו, באמת, משה מזרחי, מה אתה חושב, שאנחנו בטלנים?

יאיר שמיר: בדקנו את זה ויהיה על זה דיון בנפרד.

מיכל רוזין: ויש גם הצלחות ואנחנו נקיים על זה דיון נוסף.

משה מזרחי: אני רוצה להגיד לך, שאלתי את אבו וילן קודם.

<נועה שאואר: מגיעים אלינו פליטים, מבקשי מקלט שעובדים בחקלאות, גם הם לא מקבלים שכר מינימום.

מיכל רוזין: כאן, אבל אנחנו רוצים לעודד אותם להיות מועסקים.

מיכל רוזין: טוב, אני רוצה לבקש, הבטחתי ואתן לשניים.

מיכל רוזין: מאיר צור, שני משפטים קצרים.

מיכל רוזין: מאיר צור בבקשה, מזכ"ל תנועת המושבים ויושב ראש התאחדות החקלאים בישראל, אני מתנצלת, זמננו קצר.

<מאיר צור: אוקיי, אז אלף אני מתנצל שאני צריך לדבר כל כך קצר, התכוונתי לדבר יותר.

<מאיר צור: אני רוצה לפתוח ולהגיד שקודם כל באמת בתוך ים הבעיות שהיו פה, אז אני רוצה לשבח את השר שלנו, את המשרד, את המנכ"ל, את כל מי שפעל, כי באמת אחרי זמן ארוך שרק הורידו, הם הבינו.

<מאיר צור: שר החקלאות הזה לא היה חקלאי לפני שהוא הגיע.

<מאיר צור: ביום שהוא הגיע הוא הבין את המצוקה ואת האבסורד הגדול, והעלה וגם הוריד.

<מאיר צור: גם הפסיק את הירידה וגם העלה ב-1,000.

<מאיר צור: קודם כל אני רוצה להגיד שאני מקבל במאה אחוז את מה שנאמר פה בעניין התנאים של העובדים.

<מאיר צור: ואם יש בשוליים כאלה חקלאים שלא מעסיקים את העובדים שלהם כמו שצריך, אנחנו גם רוצים לדעת מזה.

<מאיר צור: תעבירו אלינו.

<מאיר צור: תוריד את היד, זה נורא לא יפה, אתה עומד כמו איזה היטלר.

מיכל רוזין: לא, לא, חברה, בואו נשמור על כללי דיבור, ומאיר, אתה מדבר אלי.

<מיכאל ווייס: אמנם יש לי דרכון גרמני, אבל אתה אל תזכיר את המילה הזאת בחיים שלך יותר.

<מאיר צור: בסדר, אז תפסיק להרים את היד ככה.

מיכל רוזין: מאיר, אני מבקשת.

<מיכאל ווייס: אתה אל תזכיר את המילה הזאת בחיים שלך.

מיכל רוזין: מר צור, אתה מדבר אלי, לא אליהם.

מיכל רוזין: אתה מדבר לוועדה.

<מאיר צור: אני אומר שאם יש בשוליים חקלאים שלא מעסיקים את העובדים והם לא נמצאים במגורים כמו שצריך, אנחנו גם כארגונים חקלאים רוצים לדעת מזה.

<מאיר צור: זה לא בסדר.

מיכל רוזין: אנחנו נשמח להעביר אליך את התלונות.

<מאיר צור: רגע, אני ממשיך.

<מאיר צור: אנחנו בהמשך, למרות שזה מאד לא היה נוח ולא היה פופולארי גם בין החקלאים, היה לנו מאד נוח לעבוד עם חברות כוח אדם.

<מאיר צור: אנחנו שיתפנו פעולה עם המדינה בלשנות את השיטה ועברנו ל-IOM.

<מאיר צור: היו תקלות כמו שאבו אמר.

<מאיר צור: זה מתחיל להיראות יותר סביר, זה עדיין לא מספיק טוב, אבל זה מתחיל להיות יותר סביר.

<מאיר צור: אני חושב, אני באמת בזמן קצר וכתבתי הרבה מה להגיד, אני חושב שבאמת צריך לרכז את המאמץ ואת הסמכויות במשרד החקלאות.

<מאיר צור: זה צריך לקרות בעוד הרבה דברים אחרים, אבל פה עוסקים בעובדים זרים, וזה נכון שזה יהיה.

<מאיר צור: אם זה יהיה שם, מישהו יראה את כל התמונה.

<מאיר צור: אני חושב שאם מישהו יראה את כל התמונה, אנחנו נגיע למצב שאנחנו פותרים את הבעיה.

<מאיר צור: אני חייב אבל לענות פה לשני דברים קצרים.

מיכל רוזין: לא, לא, אין לנו זמן ואני רוצה לתת לחברך, אחרת לא יהיה לו זמן, אייל בלום, ראש המועצה האזורית הערבה התיכונה, שני משפטים, לא כמו מר צור, שני משפטים שלו.

<אייל בלום: אוקיי, שני משפטים.

<אייל בלום: קודם כל צריך לזכור שהעובדים הזרים זה אמצעי, זאת לא מטרה.

<אייל בלום: הגבולות שלנו מיושבים בחקלאות והמטרה היא פעם אחת ציונות ופעם אחת לייצר מזון.

<אייל בלום: אני לא אחזור על הדברים כי באמת זמננו קצר.

<אייל בלום: מבחינתי אני לא רוצה לראות תאילנדי אחד בערבה.

<אייל בלום: יש לנו 3,500, מחר בבוקר אני אוותר על כולם.

<אייל בלום: אבל החקלאות ללא העובדים הזרים לא תהיה קיימת.

<אייל בלום: אנחנו עושים פרויקטים מדהימים עם משרד החקלאות, להביא עובדים ישראלים.

<אייל בלום: אנחנו לוקחים את החברה אחרי צבא.

<אייל בלום: משרד החקלאות משקיע בזה הרבה מאד כסף, המועצה האזורית משקיעה בזה הרבה מאד כסף, כדי להביא עובדים ישראלים שיעבדו בחקלאות.

<אייל בלום: לצערי הרב הישראלים עובדים תקופה קצרה וממשיכים הלאה.

<אייל בלום: אנחנו הישראלים לא אוהבים לעבוד קשה כנראה, ואני מוכן לכל פיילוט מכל סוג שהוא, כדי להביא ישראלים לעבוד בחקלאות בערבה.

<אייל בלום: עם מהגרי העבודה ניסינו, שהם הגיעו לארץ, הם לא היו מוכנים לעבוד קשה.

מיכל רוזין: בסדר, אנחנו צריכים לבדוק את זה.

מיכל רוזין: יש דוגמאות אחרות, אנחנו לא נפתח את זה עכשיו.

מיכל רוזין: צריך כמו שנאמר פה, צריך להכשיר אותם, וזה גם יעלה אולי כסף, אבל בסופו של דבר זה יכול להיות לתועלת החקלאים.

מיכל רוזין: אני רוצה לשמוע בקצרה את קנונג, שבא במיוחד ביום החופשה שלו, הסילבסטר.

מיכל רוזין: אני ביקרתי אותם ביום ראשון, כמו שאמרתי לכם, במושב חקלאי בדרום וראיתי את התנאים שבהם הם חיים, ואת חלק מהמשחקים שנעשים עם תלוש המשכורת.

מיכל רוזין: אני אשמח לשמוע באמת בקצרה מה הוא רוצה להגיד לוועדה.

<מונגון קנונג: (באמצעות מתורגמנית) אני עובד לפי שכר יומי.

<מונגון קנונג: אני מרוויח כל יום 140 שקלים.

<מונגון קנונג: אני עובד 10 שעות ביום.

מיכל רוזין: מה הבעיות העיקריות שהוא חווה כעובד?

<מונגון קנונג: לא שילמו לי על פי החוק, על פי הסכם העבודה שנחתם לנו.

מיכל רוזין: אוקיי, ו-?

מיכל רוזין: תנאי חיים, מזון?

מיכל רוזין: ביגוד?

<מונגון קנונג: על המגורים שהם מוזנחים.

<מונגון קנונג: המגורים שלנו זה לא עומד בשום תקן שקיים בעולם.

מיכל רוזין: אני חייבת לומר שאני צילמתי תמונות של חורים ברצפה שמכסים עם דיקטים כדי שלא ליפול, ושל גשם שזורם אחרי הסופה הקשה, כן, כן.

מיכל רוזין: תמונות רבות, אתה יכול לחלק את זה לחברי הכנסת.

<מונגון קנונג: כן.

<מונגון קנונג: יש לנו תמונות שנחלק לגבי מקום המגורים.

<מונגון קנונג: כולם יכולים לראות.

ישראל חסון: זה לא בסדר.

מיכל רוזין: למה זה לא בסדר?

מיכל רוזין: זו ועדה לבחינת בעיית העובדים הזרים.

מיכל רוזין: זה לא בסדר שהעובדים הזרים יקבלו רשות דיבור גם להגיד את הקושי שלהם?

ישראל חסון: מיכל, זה כמו לבוא ולהגיד אני אוסר על נסיעת כלי רכב בשל ריבוי תאונות.

ישראל חסון: יש לך נהגים עבריינים - - -

מיכל רוזין: אבל אני לא אומרת את זה.

מיכל רוזין: מישהו אמר שאנחנו נאסור על חקלאים לקבל עובדים תאילנדים?

מיכל רוזין: אני לא מצליחה להבין.

<מונגון קנונג: עוד דבר אחד, בבקשה.

מיכל רוזין: נכון, אנחנו בטוחים שיש גם אחרת ואנחנו קודם כל נעביר נתונים.

מיכל רוזין: קו לעובד יתבקשו להעביר נתונים בצורה מסודרת.

מיכל רוזין: הוא כבר מסיים ואתה בזכות דיבור, חבר הכנסת ישראל חסון, וחבר הכנסת סולומון.

<מונגון קנונג: עוד דבר אחד שקורה עכשיו בחורף, לעובדים הזרים אין מים חמים להתרחץ.

<מונגון קנונג: כאילו, השירותים, המקלחת, לא קיים הבסיס - - -

מיכל רוזין: חברה, צריך לשמוע גם את העובדים.

מיכל רוזין: אני יודעת שזה קשה, אבל צריך לשמוע גם אותם.

<מונגון קנונג: עובדים שבאים מחום של 30 ומשהו מעלות מתאילנד, כמו שאתם יודעים, גרים פה במינוס מעלות, לפעמים שלג, לפעמים בקור אימים, אין חימום, אין מים חמים בשביל להתרחץ.

<מונגון קנונג: תחשבו שאתם עובדים בחקלאות יותר מ-10 שעות ואין לכם מים חמים בסוף היום.

<מונגון קנונג: או אפילו מכונת כביסה, הם צריכים לכבס ביד.

<מונגון קנונג: את הדברים האלה אתם לא יודעים, כשאתם חותכים את הפירות על הצלחת וירקות בצלחת, אתם לא יודעים מה הם עוברים, את הגיהינום פה במדינת ישראל, ואתם אומרים שהתנאים שלהם הם מאה אחוז והכי טוב בעולם.

<מונגון קנונג: זה שלילי, הכי שלילי שיש.

ישראל חסון: אני רוצה לשאול אותך שאלה, יש תנאים של מגורים?

מיכל רוזין: כן, והם לא עומדים בתנאים האלה.

ישראל חסון: סליחה רגע, יש עבריינים, בבקשה תגידי לי מה אחוז העבריינים.

יצחק וקנין: כמה כאלה יש?

יצחק וקנין: אל תעשו את זה תופעה, רבותי.

<מונגון קנונג: תתפלא לשמוע, יש הרבה.

יצחק וקנין: אל תעשו את זה תופעה.

יצחק וקנין: יש בעיות – יטפלו בהן.

יצחק וקנין: אנחנו בעד.

מיכל רוזין: חברי הכנסת חסון וסולומון ברשות דיבור עכשיו.

מיכל רוזין: כפי שאתם רואים אנחנו מאבדים את הקהל מכיוון שאנחנו על זמן מליאה וזה די אסור.

מיכל רוזין: אני גם רוצה לתת לשר לסכם, ואני מבטיחה שזו לא תהיה הישיבה האחרונה.

מיכל רוזין: חברי הכנסת חסון וסולומון, עכשיו זה זמן הדיבור.

שמעון סולומון: אולי אני אגיד כמה משפטים, ממש בנקודות כי אין זמן.

שמעון סולומון: כחלק מהעניין, מה שאמרת נוח, אהבתי מה שהצגת, נוח, נכון?

<מאיר צור: מאיר.

שמעון סולומון: מה שאמרת זה באמת נכון, אבל גם באותה מידה, כשהערת משהו לבחור והוא נפגע, אני במקומך במקום הייתי מתנצל, כי השיח הוא גם, אתה יודע, לצערי הרב זה מה שקורה, כאילו מתעלמים.

שמעון סולומון: זו הייתה הערת שוליים.

<מאיר צור: אני מתנצל.

שמעון סולומון: זו הערת שוליים, כי זה לא פשוט להגיד את המשפט שאמרת.

שמעון סולומון: בגדול, כל העניין הזה של סמכות ואחריות זו בעיה כוללת, זה לא רק פה, ואני חושב שזה באמת כמו מגפה.

שמעון סולומון: גם בוועדת החוץ והביטחון, כשאנחנו מדברים על עורף ועל איפה זה מפוזר, כל האחריות, זה משהו שהוא כמו מגפה, ופה מדובר, שאם אנחנו היינו איך שהוא גורמים לכך שזה יהיה במשרד של שר החקלאות, יש תחושה, אני אומר לכם, לא רק מצדכם, מצד חברי הכנסת וכל מי שמדבר איתו, העניין יכול להיות מוסדר, כי יש מקצועיות, יש הבנה, ואני חושב שצריך לפעול בכיוון הזה.

שמעון סולומון: אני בטוח שאם זה יגיע לידיים של השר, אני יודע שהדברים יטופלו ויפחתו הבעיות.

שמעון סולומון: אנחנו מדברים פה על בעיות, על זכויות של חקלאים וזכויות של עובדים, ומשום מה, כשמזכירים זכויות של עובדים, יש אוטומטית כמו התניה אופרנטית, שקופצים פתאום, כאילו לא צריך לדבר.

שמעון סולומון: אני חושב שצריך לדבר על הכל.

שמעון סולומון: אני חושב שבסופו של דבר, בשורה תחתונה, המשותף – וחבר הכנסת אוחיון הלך – אבל המשותף בין העובדים התאילנדים, האריתריאים, הפולנים, הגרמנים, לא משנה מה, שכולנו בני אדם.

שמעון סולומון: את זה אנחנו שוכחים.

שמעון סולומון: אני לא אשכח שאחד מהמוזמנים שהשתתף באחד הדיונים כשדיברנו על זכויות רפואיות לפליטים ולעובדים זרים, הוא אמר – אבל אל תשכחו שהם פליטים ועובדים זרים.

שמעון סולומון: ככה הוא אמר.

שמעון סולומון: אני חושב שבסופו של דבר, אני כחבר כנסת כאן, מסתכל עוד 10-15 שנים, כשימצא פתרון לפליטים האלה, עם איזה צורה אנחנו נישאר פה, עם איזה התנהגויות?

שמעון סולומון: כי כשאנחנו מדברים על הפרת זכויות של עובדים, לא משנה אם הם אחד, אם הם עשר או עשרים, צריך לדבר על זה.

שמעון סולומון: כשאנחנו שומעים על מגורים של נשים וגברים ביחד, בגלל מחסור במגורים, כשאנחנו שומעים שמעסיקים מסרבים להכניס עובד כשיש אזעקת צבע אדום, זה לא משנה אם זה אחד או שניים או שלושה.

שמעון סולומון: לכם צריך להיות אינטרס, לך צריך להיות אינטרס.

<אברהם דניאל: תקשיב אדוני, חבר הכנסת, אני הלכתי לבג"ץ ותמכתי בקו לעובד.

<אברהם דניאל: הנה, גברת חנה יושבת פה.

<אברהם דניאל: איגוד מגדלי הפרחים הלך אתכם לבג"ץ בנושא קבילת העובד למעסיק, הלכנו אתכם או לא?

<אברהם דניאל: זאת אומרת אני לא נגד זכויות העובדים, אבל מה - - -

יצחק וקנין: חברה, קלקולים יש בכל המערכת הישראלית.

<אברהם דניאל: רגע, רק מילה.

<אברהם דניאל: למעסיק אין שום זכויות.

<אברהם דניאל: ההתנהגות של הרשויות אלינו כמו לכלבים וזה במילה עדינה.

<אברהם דניאל: כשהחקלאי מגיע למדור לתשלומים איך מתנהגים אליו?

<אברהם דניאל: זה אחד.

<אברהם דניאל: שניים, מה העלויות ששמים לנו על הגב?

<אברהם דניאל: אתם חושבים שאנחנו יכולים לשאת בזה?

<אברהם דניאל: אנחנו לא מסוגלים לשאת בזה.

<אברהם דניאל: בואו נהיה ריאלים.

<אברהם דניאל: דבר שלישי, כשאנחנו מסתכלים על דו"ח מבקר המדינה, לפני שלוש שנים נקלטו, למרות שהעבירו באופן ישיר השתתפות בשכרו של העובד הישראלי, הגיעו 18 עובדים בלבד.

<אברהם דניאל: זאת אומרת זה לא אני כתבתי, זה דו"ח מבקר המדינה.

<אברהם דניאל: הגיע הזמן שאתם תעשו בדק בית בנושא החקלאות.

<אברהם דניאל: הגיע לפה שר שאין לו ניגוד עניינים, כל שר שהיה עד היום במגזר החקלאי, הייתה לו בעיה של ניגוד עניינים.

<אברהם דניאל: לו אין ניגוד עניינים, ואני חושב שצריך להעביר לו את הסמכויות, נקודה.

<אברהם דניאל: שיהיה מישהו אמון מקצועית על הנושא הזה, שיטפל בזה.

מיכל רוזין: תודה.

מיכל רוזין: חבר הכנסת חסון.

שמעון סולומון: רק עוד משפט, ההרגשה היא שפה יש ערבוב של נושאים ואני חושב שהנושא של זכויות ותנאים זה נושא בפני עצמו.

מיכל רוזין: שאתמול דנו שעתיים בוועדת כלכלה, אני אישית השתתפתי בישיבה.

שמעון סולומון: ולכן אני חושב שמפה אפשר להתחיל בתהליכים של כמה פגישות, ובאמת למקד כל דבר.

מיכל רוזין: תודה רבה.

מיכל רוזין: חבר הכנסת חסון, ואחר כך השר שנמצא כאן, מקשיב לכולכם והוא רוצה לסכם.

ישראל חסון: אני אגיד לך, אני רוצה ברשותך להגיד כמה דברים ממש בקצרה.

ישראל חסון: אני חושב שהדיון מתחיל מזה שאם יש דבר אחד שכל חברי הכנסת מתלוננים עליו, זה יוקר המחייה במדינת ישראל.

ישראל חסון: ובסוף, את באה ושואלת – אני הולך מהסוף להתחלה, מיכל.

ישראל חסון: המדינה הזו מעלה את מחיר המים.

ישראל חסון: עגבנייה זה מים.

ישראל חסון: 80%.

מיכל רוזין: דיברנו על זה אתמול ארוכות בוועדת הכלכלה.

ישראל חסון: כן, אני יודע.

מיכל רוזין: ואין ספק שצריך יותר.

ישראל חסון: עכשיו השאלה היא איך אנחנו הולכים.

ישראל חסון: אנחנו הולכים מהסוף להתחלה או מההתחלה לסוף?

ישראל חסון: אני מציע לכולנו ללכת מהסוף להתחלה, אוקיי?

ישראל חסון: תראי, אני לא מאמין שיש חקלאי אחד במדינת ישראל, שיחזיק, סליחה, ואני לא עושה פה השוואה, טרקטור אחד מעבר למה שהוא צריך.

ישראל חסון: אני גם לא מאמין שהוא יחזיק עובד אחד מעבר למה שהוא צריך.

ישראל חסון: עכשיו, הדיון הוא פה: אלף, על הכמות, ב' – על המה ועל האיך.

ישראל חסון: באיך – למה אני קודם התפרצתי, שלא כהרגלי?

ישראל חסון: תשמעי, אנחנו כל היום שופכים כל הזמן את המים עם התינוק.

ישראל חסון: אני בטוח שאם ניקח עכשיו ונבחן מה אחוז התלונות של העובדים הזרים אל מול העובדים במדינת ישראל, על הלנת שכר, על תנאי תעסוקה, על חופשות, אני רוצה לקבל - - -

מיכל רוזין: חבר הכנסת חסון, הוועדה הזאת הוקמה, וזה חשוב כי התפרצת כבר שלוש פעמים לפחות בישיבה הזאת.

מיכל רוזין: הוועדה הזאת הוקמה-.

מיכל רוזין: כן, להעמיד אותך על טעותך, או לדייק.

מיכל רוזין: הוועדה הזאת הוקמה לא לעסוק בנושא החקלאות ככלל.

מיכל רוזין: לשם כך יש את ועדת הכלכלה, ואני גם חברה בה.

מיכל רוזין: הוועדה הזאת הוקמה על מנת לדון בנושא העובדים הזרים, אז אתה אומר – את מסתכלת לי בחור הגרוש.

ישראל חסון: לא, לא, מיכל.

מיכל רוזין: זה החור בגרוש שאני יש לי סמכות ואחריות לגביו.

מיכל רוזין: ולכן, כאשר אני עושה דיון ואני חושבת ההיפך, אני חושבת שנשמעו פה יותר טענות החקלאים לרשויות, מאשר טענות העובדים.

מיכל רוזין: העובדים לא נשמעו.

מיכל רוזין: אתה אומר שבהשוואה, אנחנו נדון אני מקווה גם בכנסת.

ישראל חסון: מיכל, אני מבקש, בשביל לקיים דיון, שקודם כל נראה את התמונה.

ישראל חסון: את לא יכולה לקחת משהו, להגיד תעמוד לבד.

ישראל חסון: הדברים לא עומדים בחלל.

ישראל חסון: עכשיו אני, אני, אני, אני לא בא לפה עם דעה קדומה.

ישראל חסון: אני רוצה לדעת אם אכן האוכלוסייה של החקלאים זאת אוכלוסייה עבריינית יותר מאשר אוכלוסייה אחרת.

ישראל חסון: אם כן, אני יודע למי לבוא.

ישראל חסון: תשמעי, יש לי כללים, יש לי חוקים, יש לי תקנות, יש לי הכל.

ישראל חסון: אז אני בא ואומר, אוקיי רבותי, תגדילו את האכיפה, כמו בכל תחום במדינת ישראל.

ישראל חסון: אם היית אומרת לי – הדברים לא מוסדרים – אני מבין.

ישראל חסון: אבל לשבת פה - - -

מיכל רוזין: הם לא מוסדרים.

מיכל רוזין: אני חושבת שזה עלה פה, שהרבה דברים לא מוסדרים ויש קושי ויש צורך - - -

ישראל חסון: דרך אגב, אני רוצה להגיד לך שכשאת אומרת דבר לא מוסדר, הוועדה לעובדים זרים לא יכולה להתעלם מהטענה של החקלאי לדברים לא מוסדרים בנוגע ל - - -

מיכל רוזין: נכון, ולכן ישבה פה נציגת האוצר ואני הבעתי את עמדתי.

<קריאה: היא מדברת לא לעניין, מה היא דיברה?

ישראל חסון: אבל את אמרת לי שזו וועדה לעובדים זרים.

ישראל חסון: בזה אני מראה לך שמאד קשה לעסוק ב-לעמוד לבד.

ישראל חסון: אני מציע לך, בשונה מחברי, למקד את הדיון, לא לפרוש את זה על 15 דיונים, אלא לבוא לגורמים ולהגיד להם חברה, קודם כל אני לא רוצה ללכת למשש זנב של פיל ולהגיד שפיל הוא חבל.

ישראל חסון: אני רוצה לקבל נתונים.

מיכל רוזין: יש נתונים.

מיכל רוזין: בסדר, אני קיבלתי.

מיכל רוזין: חבר הכנסת חסון, אני זורמת איתך, אנחנו ניתן לשר לסכם, אני חושבת שאתה אפילו תאהב את הסיכום שלי.

<שרה בוטביה: גברתי, סליחה, אני אבקש ממך עוד שנייה אחת, שהעובד ינסה להגיד על העניין של ריסוס בחקלאות, אוקיי.

מיכל רוזין: אוקיי, זה עניין חשוב שלא דובר עליו.

<שרה בוטביה: כדאי שתדעו ותשמעו.

מיכל רוזין: לא, אני מתנצלת, השר חייב לסכם, אנחנו כבר אחרי זמן מליאה.

מיכל רוזין: אני מתנצלת, אני מבקשת מהשר להגיד את דבריו ואנחנו נסכם את הדיון.

יאיר שמיר: טוב, ישבתי בדיון, למדתי, שמעתי, הכל בסדר, חוץ מאשר זה שהדיון הזה הוא רחב מדי, מדברים ברמות שונות, במקומות שונים, בכל מיני אג'נדות שהם לא לעניין.

יאיר שמיר: יש למדינת ישראל, יש לה חזון, צריך לבצע אותם, אנחנו צריכים לבצע אותם.

יאיר שמיר: צריך לבצע אותם על פי החוק ובאמות המידה המקובלות בעולם.

יאיר שמיר: לפי דעתי, אם את רוצה לעסוק בנושא, פרטי אותו לנושאים, הפיצי חומר ואג'נדה, נהיה מוכנים, יבואו האנשים הרלבנטיים, מראש תקבעי.

יאיר שמיר: יש פה אנשים שלא דיברו ויש להם משקל הרבה יותר גדול מאלה שמציגים אותם.

יאיר שמיר: ולמה את העובד הזה ולא את העובד הזה ועוד עשרות עובדים.

יאיר שמיר: לכן, אני אומר, הדיון הוא לא מאוזן.

יאיר שמיר: הוא לא מאוזן.

יאיר שמיר: אנחנו במשרד החקלאות, אני מבטיח לכם, נעשה הכל גם לטובת העובדים, ואמרתי לך את זה גם מקודם.

יאיר שמיר: תעבירו נתונים.

יאיר שמיר: מישהו שעושה לא בסדר, אנחנו נתלבש עליו, בין אם זה ברשות ההגירה או בין אחרת, זה לא מעניין אותי בכלל איפה זה ואיך.

יאיר שמיר: אנחנו חייבים לעשות, אנחנו כרשות מבצעת.

יאיר שמיר: ולכן אני מציע מיכל, לטובת העניין, תיקחי נושאים, נושאים.

מיכל רוזין: זה אכן יקרה, אנחנו פתחנו את זה היום.

יאיר שמיר: אני מודה לכם.

יאיר שמיר: פשוט באחת עשרה כבר יש לי דיון.

מיכל רוזין: אני מברכת אותך שהגעת, אני חושבת שזה היה חשוב שתגיע.

יאיר שמיר: אני אגיע גם הלאה.

מיכל רוזין: כן פתחנו כישיבה ראשונה דיון מליאה, שאנשים הציפו בעיות.

מיכל רוזין: אין ספק שיש פה שלל בעיות וכל בעיה צריך להידרש אליה באופן מסודר, עם דיון, אנחנו נעשה את זה, זה התפקיד של הוועדה.

מיכל רוזין: אני קוראת כבר למשרדי הממשלה לבחון באמת את סוגית העברת הסמכויות למשרד החקלאות.

מיכל רוזין: אנחנו נדון בזה יותר.

יאיר שמיר: את זה אני לא ביקשתי.

מיכל רוזין: אני מבקשת, כוועדה.

מיכל רוזין: אני כוועדה מבקשת, אני חושבת שזה נכון וראוי.

מיכל רוזין: יש פה כל מיני דברים שעדיין גם לא סגורים בחוק, כמו למשל ניוד עובדים שעדיין לא משרד הפנים לא התקין תקנות.

מיכל רוזין: אנחנו נדון בהכל.

מיכל רוזין: הוועדה תעביר את התלונות באופן מרוכז גם למשרדי הממשלה, גם למשרד החקלאות כמובן, גם לאיגודי החקלאים, כפי שהם ביקשו, וגם לחברי הכנסת, בצורה מרוכזת ומאורגנת.

ישראל חסון: הדו"ח של מרכז המחקר והמידע של הכנסת לא עוסק בתלונות.

מיכל רוזין: נכון, אני הרגע אמרתי שאנחנו נקיים דיונים גם בנושא צו ההרחבה וגם בנושא האכיפה, ולכן אני מתנצלת בפניך, יאיר גולדשמידט, אבל יהיה לנו דיון שייוחד לנושא האכיפה.

מיכל רוזין: יהיה לנו דיון שייוחד לנושא העסקת מבקשי המקלט, עם הפיילוט של מכון רופין, זה חשוב ביותר.

מיכל רוזין: נשמע את הניסיון של החקלאים, ויש כזה, ואנחנו נציג את זה כחלק מפיזור האוכלוסייה והפתרון לשוהים שנמצאים פה כרגע.

מיכל רוזין: אנחנו נעשה ישיבה גם על דמי התיווך.

מיכל רוזין: שמעתם פה, אמנם בקצרה, חלק מהתלונות גם יועברו אליכם בצורה מסודרת, אני מתנצלת, אני מסכמת את הדיון, אני ב-20 דקות איחור וזה בניגוד לכללי הכנסת, סליחה, בטח לא מי שדיבר כבר.

מיכל רוזין: בעניין דמי תיווך נקיים ישיבה עם הפיקוח, עם משרד החקלאות והמשטרה, זה חשוב מאד, כי אם יש את אותם עבריינים שפוגעים בחקלאים ומעבירים את האנשים ממקום למקום, גם לזה אנחנו צריכים להידרש.

מיכל רוזין: שושנה, אני בטוחה שיש לך הרבה מה להגיד, אני ממש מתנצלת.

<שושנה שטראוס: יש נוהל ניוד מאד מאד מסודר, קל לביצוע, זה אפילו מעוגן היום בחוזים של העובדים הזרים.

מיכל רוזין: מעולה, אז אני מבקשת שזה יועבר לוועדה.

<שושנה שטראוס: יש גם עובדים פלסטינאים בחקלאות שלא הזכירו אותם, יש 9,500 מועסקים ועוד מכסה של 13,000 שלא מנוצלת.

<שושנה שטראוס: כל העובדים הזרים שנמצאים בארץ, 22,250, זה לפי הזמנות, כל ההזמנות של החקלאים מולאו.

<שושנה שטראוס: יש חקלאים שביטלו הזמנות, יש חקלאים שלא היו צריכים עובדים.

<שושנה שטראוס: ההסכם כפי ששמעתם, מתבצע יפה, אבל יש תופעות - - -

<קריאה: איזה מתבצע יפה?

<קריאה: על מה את מדברת?

<שושנה שטראוס: הדו"ח של אבו מאד מעניין, והמשרד שלנו למד אותו לעמוק.

<שושנה שטראוס: יש תופעות ואנחנו עוקבים אחרי כל התופעות, ואנחנו רואים תופעה של עובדים שמעזיבים אותם אחרי תקופה קצרה, אבל זה מספר קטן מאד של עובדים.

מיכל רוזין: שושנה, אנחנו נעשה דיון, יהיה לך זמן ארוך, משרד הפנים לא התייחס כאן, אני מודעת לזה.

מיכל רוזין: אני מתנצלת.

מיכל רוזין: אנחנו נשמע גם את משרד הפנים, גם את המשטרה, גם את האכיפה של משרד החקלאות, את משרדה הכלכלה.

מיכל רוזין: אני מבקשת לסיים את הדיון.

מיכל רוזין: אני מודה לכל מי שהגיע.

מיכל רוזין: חג שמח לעובדים הזרים, אני מתנצלת בפני מי שלא דיבר.

מיכל רוזין: אנחנו נמשיך לקיים את הדיונים, אני מתנצלת, תודה.