ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 191, 2014-01-21 10:00

מירי רגב: בוקר טוב לכולם, אני פותחת את ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת בדיון במסגרת יום הוקרה למגזר העסקי שנערך כאן בכנסת ישראל.

מירי רגב: כולנו מכירים את החשיבות של המגזר העסקי בעצם היותו המנוע של המשק, ואני רוצה לברך את כל הגורמים שהגיעו לכאן היום, תיכף נדבר גם על מי הגורמים שנמצאים פה היום.

מירי רגב: אנחנו היום עוסקים בדיון נקודתי בסוגיית עובדים זרים לבנייה וגם לחקלאות.

מירי רגב: בסוגיית החקלאות לא עסקתי בוועדת הפנים והגנת הסביבה, סוגיית הבנייה עסקנו גם בקדנציה הקודמת שלי וגם בקדנציה הזאת בשיתוף פעולה עם בובליל ועם יושב-ראש כוח אדם, התאגידים, אלדד.

מירי רגב: עבדנו ביחד על מספר נהלים או דפוס או איזושהי שיטה שתצליח להביא לפה עובדים זרים.

מירי רגב: אני שמחה שבדיון הזה נמצא אתנו סגן שר החוץ, ידידי אלקין, תודה שהגעת, ברזני, שמייצג פה את משרד הפנים, שעוסק בתחום הזה כבר שנים.

מירי רגב: אמנון התנצל על כך שהוא לא יכול היה להגיע לכאן היום, קיבלתי גם את ההתנצלות מלשכת משרד שר הפנים.

מירי רגב: נמצא פה בובליל ידידי, שאנחנו כבר הרבה מאוד שנים פועלים בסוגיה הזאת, ונשיא התאחדות האיכרים, מנכ"לים, סגן הנשיא.

מירי רגב: כל מי שהגיע, שלום וברוכים הבאים.

מירי רגב: תראו, זה לא סוד שאני התחלתי עם סוגיית העובדים הזרים לבנייה מתוך זה שהגעתי והתחלתי לטפל בסוגיית הבנייה, בנושא הדיור, מחירי הדיור.

מירי רגב: מחירי הדיור עולים, כתוצאה מזה שמחירי הדיור עולים, פה בוועדה הזאת אנחנו מקיימים רפורמות – שלום לדב חנין – תכנון ובנייה, וד"לים, עכשיו הדיור הלאומי, דיור בר-השגה, מדברים על הבירוקרטיה, קיצור הליכי בירוקרטיה, ובסוף מגיעים למצב שאין עובדים.

מירי רגב: אין עובדים, אין מי שיעשה את העבודה.

מירי רגב: וצריך להתעסק עם העובדים בשני היבטים עיקריים.

מירי רגב: קודם כול, איך אנחנו גורמים לזה שיותר ישראלים ייכנסו לסיעוד, לחקלאות ולבנייה.

מירי רגב: ובנושא הסיעוד כבר יגיע לפה השר ויציג פה את הרפורמה בסוגיית הסיעוד, הוא כבר העביר לי בקשה, לא נתעסק עם זה פה היום.

מירי רגב: אבל איך לגרום לזה שיהיו כאן יותר ידיים עובדות ישראליות, וכבר הכנסנו את סוגיית המלונות והמסעדנות לטובת עבודה מועדפת של חיילים.

מירי רגב: דיברתי על זה עם שר הרווחה, וזה ייכנס, אנחנו נקדם את זה.

מירי רגב: ובמקביל עובדים זרים.

מירי רגב: עובדים זרים שנמצאים פה במדינה בפיקוח של משרד הפנים, שאנחנו יודעים מי העובדים, לכמה זמן הם באים, מתי הם חוזרים לארץ מוצאם, מה המשכורת שהם מקבלים, מה הזכויות שהם מקבלים, הכול על-פי דין.

מירי רגב: אבל דבר אחד התנגדתי: שהמדינה לא תהפוך להיות לחברת כוח אדם.

מירי רגב: זה לא תפקיד המדינה.

מירי רגב: מצד אחד אנחנו מפריטים, ומצד שני בנושא עובדים זרים אנחנו לוקחים את זה על עצמנו.

מירי רגב: לא, תפקיד המדינה לקבוע מי המדינות על-פי ההסכמים הבילטרליים, מה התנאים שסוכמו עם אותן מדינות, מה המסגרת החוקית שעל פיה יכול לעבוד תאגיד, וכל תאגיד שיפעל בניגוד לחוק יועמד ויורשע באופן פלילי, כפי שקורה בכל מדינה שעוברים בה על החוק.

מירי רגב: מזה התחלנו.

מירי רגב: פניתי ללוקר, אחרי שישבנו להרבה מאוד שיחות עם בובליל ועם יושב-ראש התאגידים, וגם עם אמנון וברזני, והגענו לאיזשהו מתווה, שהמתווה הזה כרגע תקוע.

מירי רגב: המתווה הזה כרגע תקוע ולא מתקדם.

מירי רגב: הוא לא מתקדם משום שיש סינים שנמצאים פה שמונה שנים בארץ, ועכשיו כולנו עובדים אצל הסינים.

מירי רגב: כולנו עובדים אצל הסינים.

מירי רגב: הם מעלים את המחירים בצורה בלתי הגיונית, דבר שלא יעלה על הדעת.

מירי רגב: אז את המשכורות האלה כבר יכולים לקבל ישראלים, רק שאת הישראלים לא הכשירו לעבודה של גבס ולעבודות שהסינים עושים אותם, וזה מהלך שהוא לא יכול להיות.

מירי רגב: ולכן נצטרך לפתור קודם כול את הבעיה, שלא יכול להיות שסינים נמצאים פה כל כך הרבה זמן בארץ, שמונה שנים, תופסים כבר בעלות, הם מנהלים את העסק הזה ובעצם כולנו עובדים אצלם.

מירי רגב: זה דבר שלא יעלה על הדעת, למה אין תחלופה כפי שקבענו.

מירי רגב: זה דבר ראשון.

מירי רגב: והדבר השני, מה עם הבאת עובדים ממדינות נוספות?

מירי רגב: מי מביא את העובדים?

מירי רגב: כי אני אומרת לכם, זה שאין עובדים בבנייה וזה שהדיור לא יתקדם ייפול על הדבר הזה, ולא יעזרו ההסברים.

מירי רגב: יאיר לפיד יביא לי את חוק הדיור הלאומי וגדעון סער יביא את התכנון והבנייה, ובסוף זה ייפול על הסכמים בילטרליים, ומשרד החוץ יצטרך להסביר יחד עם משרד הפנים למה אין לנו עובדים בבנייה.

מירי רגב: אז זה בעניין הבנייה.

מירי רגב: בעניין החקלאות אני פחות שומעת, אשמע את זה לראשונה פה מנשיא התאחדות האיכרים, ואז נראה איך אנחנו מקדמים את העניין.

מירי רגב: מי שיפתח כרגע את הדיון יהיה בובליל, לאחר מכן נשיא התאחדות האיכרים.

מירי רגב: לאחר מכן סגן שר החוץ, ברזני, ואז התייחסות של הגורמים שנמצאים פה.

מירי רגב: כרגע נרשמו רק הסתדרות העובדים הלאומית, וכמובן אלדד שאתה תדבר אחר כך.

מירי רגב: אז אנחנו נתחיל אתך בבקשה, בובליל, ונראה איך אנחנו מתקדמים אחר כך.

<ניסים בובליל: בוקר טוב לכולם.

<ניסים בובליל: קודם כול, אני מודה לוועדת הפנים.

מירי רגב: אז אני רוצה לקדם בברכה את מי שיזמו את יום המגזר העסקי בכנסת, חברת הכנסת גמליאל וחבר הכנסת אראל מרגלית.

מירי רגב: בובליל, בבקשה.

<ניסים בובליל: בוקר טוב.

<ניסים בובליל: קודם כול, אני מודה ליוזמי יום המגזר העסקי בכנסת.

<ניסים בובליל: אני חושב שהגיעה העת שגם בכנסת ישראל ישמעו את אנשי המגזר העסקי.

<ניסים בובליל: כל יום אנחנו שומעים על בעיות כאלו ואחרות במדינת ישראל, בעיות תקציב, בעיות של הכנסות המדינה, בעיות של גרעון.

<ניסים בובליל: ולדעתי חלק מחברי הכנסת וגם אזרחי מדינת ישראל שוכחים שהפתרון זה במגזר העסקי, כי אנחנו אלו שעושים את העסקים, נביא את הצמיחה למדינת ישראל, ועל-ידי זה גם נוכל לשלם יותר מיסים, להקטין את הגרעון, להגדיל את הכנסות המדינה ולעמוד במשימות הלאומיות.

<ניסים בובליל: אומנם היום פה באנו לדבר בעיקר נקודתית בנושא הבנייה והעובדים, אבל אי-אפשר להתחיל את השיחה בלי כל בעיות הבנייה במדינת ישראל, שאנחנו מדברים על כך שיש מחסור של 115,000 דירות במדינת ישראל.

<ניסים בובליל: זה כולם יודעים, תבדקו את הנתונים של משרד השיכון וכן של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

<ניסים בובליל: ואנחנו לאורך כל השנים שומעים הכרזות ואומרים לנו: צאו לבנות, ומצד שני קושרים לנו את הידיים והרגליים.

<ניסים בובליל: אנחנו, הקבלנים במדינת ישראל, מסוגלים ויכולים לבנות יותר מ-100,000 דירות בשנה.

<ניסים בובליל: כפי שאתם יודעים, היעד של ממשלת ישראל, מדברים על 60,000 יחידות דיור בשנה.

<ניסים בובליל: כדי לבצע את ה-60,000 יחידות דיור ולצמצם את הפער במשך חמש שנים, אנחנו זקוקים ל-34,000 עובדים זרים במדינת ישראל.

מירי רגב: בובליל, אני מפסיקה אותך לדקה, פשוט אראל וגילה צריכים לעבור בעוד כמה ועדות מן הסתם.

<ניסים בובליל: בבקשה.

מירי רגב: הם רוצים להגיד כמה דברים ואנחנו נמשיך לאחר מכן בדיון.

אראל מרגלית: תודה רבה.

אראל מרגלית: אז קודם כול, אני מברך אתכם, יושבת-ראש הוועדה, על הנושא החשוב שהבאתם פה ביום העסקי, כל הכבוד.

אראל מרגלית: אני רוצה לברך את השותפה שלי ליום העסקי הזה בכנסת, גילה גמליאל, שהיא גם שותפה אתי בוועדת כספים.

אראל מרגלית: ואני חייב לומר משהו כולל רגע על המגזר העסקי.

אראל מרגלית: אנחנו בוועדת כספים השנה, קואליציה ואופוזיציה ביחד, הלכנו נגד כמה עיוותים גדולים במשק הישראלי.

אראל מרגלית: התחלנו בבורסה בפירוק הפירמידות ובחוק הריכוזיות, במונופולים, ביוקר המחיה, ועשינו ביחד, קואליציה ואופוזיציה, כמה מעשים חשובים כדי לעשות כמה תיקונים לעיוותים.

אראל מרגלית: אבל היום הזה בא ואומר כמה חשוב המגזר העסקי במדינת ישראל, וכמה חסר לו היום חמצן וכמה הוא זקוק לו בדחיפות.

אראל מרגלית: והיום הזה מדבר בשם הרבה מאוד עסקים בינוניים וקטנים, שאין להם קול פה בכנסת הישראלית, ואין להם הרבה פעמים נראות בכנסת הישראלית, ואומר את הדבר הבא: המגזר העסקי, ברגע שאנחנו חותמים על אמנה של הגינות של עבודה עסקית הוגנת, יחד עם התאחדות התעשיינים ולהב וכל הארגונים, הוא בסופו של דבר המנוע לשינוי חברתי בישראל.

אראל מרגלית: וגם בכנסת ישראל וגם בממשלה חייבים להבין שמבחינת הרגולציה זה חשוב שתהיה רגולציה, אבל לא ייתכן שיהיו אין-סוף תחנות אלא חייבים לרכז את הרגולציה מול העסק ולראות ביזם ומנהל העסק או מנהלת העסק מישהו שמביא מקומות עבודה, הרבה פעמים למקומות שונים בארץ, מישהו שיוצר יש מאין ומישהו שצריך לתמוך בו ולתת לו סיכוי.

אראל מרגלית: ואנחנו בעצם רואים בשיח הזה לתת את הכול, וכמובן שיש חקיקה ויש דברים שכולנו עסוקים בהם, אבל היום הזה הוא יום שבו כל אחד ואחת מכם צריך לחשוב על העסקים הקטנים שמלווים אותו במשך היום, על האנשים שהקימו אותם, על האנשים שמנהלים אותם, על העובדים שהם מעסיקים.

אראל מרגלית: ואל תשכחו, העסקים הקטנים והבינוניים במדינת ישראל מעסיקים 66% מהציבור הישראלי.

אראל מרגלית: אז בואו ניתן להם כבוד לאורך כל היום ובכלל.

אראל מרגלית: אז תודה שהזמנתם אותנו.

גילה גמליאל: תודה, גברתי היושבת-ראש.

גילה גמליאל: וראשית, באמת אני מברכת על הנושא.

גילה גמליאל: אני רוצה לברך את חברי היקר אראל מרגלית, שבצניעותו תמיד, אבל אני חייבת להודות שהוא זה שהעלה את הרעיון ושיתפנו פעולה על מנת שזה יעלה בכנסת היום.

גילה גמליאל: ואני שמחה שכל יושבי-ראש הוועדות אכן הרימו את הכפפה והנושא מקבל היום ביטוי חשוב, שאני מקווה שבישיבת הסיכום גם המסקנות תהיינה פוריות עבור המגזר העסקי בישראל.

גילה גמליאל: אני רוצה לברך כאן כמובן את חברי, את סגן שר החוץ זאב אלקין, אני חושבת שהנושא נוגע ישירות לעצם הבטחת המדינה בפתרון הבעיה של העובדים בענפים השונים, אבל היום אנחנו מדברים כאן על ענף הבנייה.

גילה גמליאל: קל וחומר שהמדינה צריכה לראות אל מול עיניה את המצוקה המאוד כבדת משקל של מחסור בדיור במדינת ישראל, וחלק מהפתרונות זה בין היתר גם לתת כוח עבודה.

גילה גמליאל: ולדעתי היום, אני מקווה, שייצאו מכאן גם כן מסקנות שנדע איך לקדם ולדחוף אותן יחדיו לפתרון הבעיה.

גילה גמליאל: אין ספק שהמגזר העסקי בישראל הוא מגזר שצריך לקבל התייחסות ממוקדת, מכיוון שכפי שאנחנו שמים לב, לצערנו בכל דבר שאנחנו עוברים היום יש מצוקות שבעצם אין כתובת יותר מדי לזעוק את הזעקות.

גילה גמליאל: בין היתר אם ניגע בבעיית האשראי הבנקאי, שהאשראי היום מתועל ברובו הגדול לאשראי העסקי, 74% מתוכו.

גילה גמליאל: אלה 2% בלבד מהעסקים בישראל וזה כבר אומר הכול.

גילה גמליאל: חלק מהדברים הגשתי הצעת חוק פשוט להוציא את חברות כרטיסי האשראי מהבנקים, ואז אולי זה יפתח יותר את השוק לתחרות ויהיו באמת יותר אפשרויות לאשראי בנקאי.

גילה גמליאל: אז אני רוצה לברך אתכם היום, לברך אותך, גברתי היושבת-ראש, ושיהיה יום פורה ומוצלח לכולנו.

אראל מרגלית: תודה שלקחתם את הנושא הזה.

גילה גמליאל: תודה לכם.

מירי רגב: תודה רבה לכם.

מירי רגב: שיהיה לכם באמת יום מוצלח, בהצלחה ויישר כוח.

מירי רגב: בובליל, בוא נעבור לסקירה שלך, כי אלקין צריך לצאת עוד רבע שעה, ולי חשוב שהוא ישמע וגם ייתן מענה לסוגיות.

מירי רגב: בבקשה.

<ניסים בובליל: אני אזדרז, אעשה את זה במהירות, אבל אני חייב להתייחס לשני דברים.

<ניסים בובליל: קודם כול, לא נאמרה פה מילה על הסיכון שלוקחים במגזר העסקי אנשים שהולכים לעסקים, יש רמת סיכון מאוד גבוהה במדינת ישראל.

<ניסים בובליל: מעבר לסיכון בכל העולם זה הסיכון הביטחוני, נכנסים לעסקים ולא יודעים בגלל מצב ביטחוני כזה או אחר, איפה הם ימצאו את עצמם בעוד שנה או שנתיים.

<ניסים בובליל: זה סיכון נוסף.

<ניסים בובליל: והדבר הכי יפה זה שמדברים על עסקים קטנים ובינוניים.

<ניסים בובליל: אנחנו בשנים האחרונות שומעים את כולם, את כל מקבלי ההחלטות מדברים על עסקים קטנים ובינוניים

מירי רגב: קדימה, בובליל, תמשיך.

<ניסים בובליל: ומצד שני, מכרזי המדינה שיוצאים – שלום, אדוני – כולם כמעט על-ידי תנאי סף כאלו ואחרים, גורמים לכך שעסקים קטנים ובינוניים בכלל לא יכולים להשתתף עוד בתנאי הסף.

<ניסים בובליל: לא נותנים להם נגישות למכרזים של ממשלת ישראל.

<ניסים בובליל: אנחנו רואים את זה בבנייה, אנחנו רואים את זה בעבודות תשתית, שתנאי הסף מרחיקים את העסקים הקטנים והבינוניים מהיכולת בכלל לגשת לעבודה.

<ניסים בובליל: אחזור לנושא של העובדים.

<ניסים בובליל: אז כדי לעמוד במשימה הלאומית, כך שנוכל לצמצם את ה-100,000 יחידות דיור החסרות, אנחנו חייבים לבנות כ-60,000 יחידות דיור.

<ניסים בובליל: כדי לבנות את ה-60,000 יחידות, ואנחנו נראה למה, אנחנו צריכים מכסה של לפחות 34,000 עובדים זרים בענף הבנייה.

<ניסים בובליל: (הצגת מצגת) בשקף הבא אתם תראו את הדבר היפה.

<ניסים בובליל: היום אנחנו עומדים על קצב של 26 חודשי עבודה לסיום דירה, כאשר בשנות ה-90 בנינו ב-18 חודשים את אותה הדירה.

<ניסים בובליל: אתם שואלים בטח למה.

<ניסים בובליל: השקף הזה קצת יותר מורכב.

<ניסים בובליל: וראשי הממשלה, אני לא רוצה לנקוב בשמות, מתגאים שיש לנו למעלה מ-80,000 דירות בהקמה.

<ניסים בובליל: אתם יודעים למה יש לנו למעלה מ-80,000 דירות בהקמה?

<ניסים בובליל: כי אנחנו בונים את זה בטווח הרבה יותר ארוך.

<ניסים בובליל: ולכן יש דירות בהקמה אבל אנחנו יורדים בגמר הבנייה.

<ניסים בובליל: בשנים האחרונות אנחנו מסיימים בין 41,000 ל-42,000 יחידות דיור בשנה, כאשר יש לנו במלאי במחסנית, קרי בביצוע, כ-80,000 יחידות.

<ניסים בובליל: אם תראו את השקף, זה קצת לא ברור.

<ניסים בובליל: בשנים עברו המלאי בבנייה היה הרבה יותר קטן, כי התחלנו וסיימנו את העבודה בקצב יותר מהיר.

<ניסים בובליל: עכשיו, שואלים: למה אנחנו צריכים עובדים זרים בענף הבנייה?

<ניסים בובליל: סך הכול עובדים בענף הבנייה כ-203,000 עובדים.

<ניסים בובליל: היום יש כ-5,500 עובדים זרים בארץ, כאשר מתוכם יש למעלה מ-800 עובדים שהם לא במשחק, הם חברת "יילמזלר" שמקבלת עובדים מטורקיה, בהסכם בין משרד הביטחון לממשלת טורקיה.

<ניסים בובליל: ה-800 עובדים האלו לא מגיעים לכלל הקבלנים, ולכן צריך להוריד מהמכסה של 5,500 שקיימים את ה-800 עובדים מ"יילמזלר".

<ניסים בובליל: אם תשימו לב, בשקף השני אנחנו מדברים על עבודות רטובות.

<ניסים בובליל: בעבודות הרטובות יש לנו כ-27.5 אלף עובדים בסך הכול פלסטינים, יש 17,000 עובדים ישראלים ו-5,500 עובדים זרים.

<ניסים בובליל: השקף הזה בעצם מראה הכול – המחסור שלנו בעבודות רטובות.

<ניסים בובליל: על כל עובד בעבודה רטובה אנחנו יכולים לגייס עוד בין שלושה עובדים לארבעה עובדים ישראלים נוספים.

<ניסים בובליל: אנחנו בענף הבנייה והתשתית יכולים באופן מיידי לקלוט למעלה מ-20,000 עובדים ישראלים לעבודות נוספות, אם נקבל את העובדים הזרים, כי שאר העבודות מתבצעות על-ידי עובדים ישראלים.

<ניסים בובליל: עבודת חשמל, אינסטלציה, גבס, נגרות, אלומיניום – כל המלאכות הנוספות נעשות על-ידי ישראלים.

<ניסים בובליל: ואם אנחנו רוצים לגייס עובדים ישראלים אני חושב שאנחנו צריכים להביא במהירות את העובדים.

<ניסים בובליל: עכשיו בשורה אחרונה, כי ביקשו ממני להתרכז ולקצר.

<ניסים בובליל: אדוני היושב-ראש, ממשלת ישראל החליטה כבר לפני שנתיים להביא עובדים זרים למדינת ישראל, ואני לא מדבר על ה-34,000 עובדים שאנחנו זקוקים להם הנוספים.

<ניסים בובליל: אני מדבר על החלטת ממשלה – 8,000 עובדים זרים צריכים להיות בארץ, אנחנו והתאגידים ביחד.

<ניסים בובליל: עשינו ככל יכולתנו כדי להביא את העובדים לארץ.

<ניסים בובליל: עד היום לא הצלחנו להתגבר על ההסכמים הבילטרליים, על המכשולים שיש.

<ניסים בובליל: שיתפנו פעולה באופן מלא, נסענו לבולגריה, הקמנו שמה מערך של מיון ובדיקה של העובדים.

<ניסים בובליל: המיון הראשוני לא כל כך הצליח והעובדים מבולגריה – חלקם חזרו בחזרה וחלקם נשארו.

<ניסים בובליל: לאחר מכן הלכנו למולדביה, כי משרד הפנים אמר שיש קבוצה גדולה של עובדים ממולדביה, עשינו שוב מיונים – העובדים נמצאים.

<ניסים בובליל: אבל שורה תחתונה: יש פה בארץ כ-4,700 עובדים מתוך המכסה של ה-8,000, כי העובדים של "יילמזלר" הם לא בחשבון, אדוני, ולכן כבר שנתיים אנחנו לא מצליחים להביא, וסך הכול 8,000 עובדים.

<ניסים בובליל: וזה הכול נעשה בגלל קשירת הידיים והרגליים שממשלת ישראל קשרה לענף הבנייה והתשתית.

<ניסים בובליל: ההסכמים הבילטרליים והבאת העובדים ממדינות שאין להן צבר של עובדים לא תצליח.

<ניסים בובליל: בפברואר משרד הפנים ביקשו מאתנו לנסוע שוב למולדביה.

<ניסים בובליל: אנחנו ניסע ונעשה הכול.

<ניסים בובליל: אדון ברזני, אני אומר לך: יותר מ-200 עובדים לא נצליח לגייס ממולדביה.

<ניסים בובליל: הפתרון הוא פתרון אחד ברור: אנחנו חייבים לגמור את ההסכמים עם סין ולהביא לארץ עובדים סינים, כי אל"ף, הם מכירים את שיטות העבודה שלנו; ובי"ת, הצבר של העובדים שקיים בסין הוא הרבה יותר גדול, וניתן להביא בפעם אחת קבוצת עובדים.

<ניסים בובליל: ואם מדברים על הורדת מחירי הדיור במדינת ישראל, כאשר היום עובד סיני מקבל בין 15,000 ל-20,000 שקל לחודש שכר עבודה, אומנם הוא עובד לפי תפוקות אבל זה השכר שלו, אז אתם יודעים לאן הולכים.

<ניסים בובליל: אז אפשר לשחרר עוד 100,000 יחידות דיור, גם שם אני רואה בעיה עם מינהל מקרקעי ישראל, אבל מי יבצע את העבודה הזאת?

<ניסים בובליל: אנחנו חייבים להביא את העובדים הסינים במהירות האפשרית למדינת ישראל כדי להוריד את המחירים, כי אחרת לא נעמוד במשימות שמדינת ישראל וכנסת ישראל הטילה עלינו.

<ניסים בובליל: אם אנחנו מדברים על עבודות תשתית בהיקפים של מיליארדים אנחנו חייבים את העזרה הזאת.

<ניסים בובליל: ולכן אני מסכם את הדברים: ממשלת ישראל צריכה לעשות מאמץ ולעמוד בהחלטות שלה ולהביא את העובדים שיהיו על הפיגומים.

<ניסים בובליל: ויש פה דבר שהיושבת-ראש מירי רגב אמרה קודם, ואני מקווה שחברי הכנסת קלטו.

<ניסים בובליל: יש עובדים סינים שנמצאים מעל לשבע שנים במדינת ישראל.

<ניסים בובליל: אנחנו בענף הבנייה והתשתית, כל עובד שהגיע לארץ יצא, אף עובד אחד לא נשאר, אנחנו אחראים לזה, זה ביחד עם התאגידים.

<ניסים בובליל: אני לא בטוח שאם העובדים האלו, שנמצאים בארץ מעל לשבע שנים, יישארו עוד שנה או שנתיים, יהיה לנו את הכוח ואת היכולת להוציא אותם.

<ניסים בובליל: ולכן צריך להחליף את העובדים באופן מיידי, מעבר להבאת העובדים הנוספים.

זבולון כלפה: רק אם תוכל לתת הבהרה אחת קטנה, כי תוך כדי הדברים דיברת פה על "עבודות רטובות".

זבולון כלפה: אתה יכול להגדיר מה הכוונה, מה זה "עבודות רטובות", לצורך מי שכמוני אין לו ניסיון בבנייה?

זבולון כלפה: יש לי ניסיון של שמונה שנים, אבל לא משנה.

<ניסים בובליל: כן.

<ניסים בובליל: אני מתנצל, אמרתי מושג שאני לא בטוח שכולם מבינים.

<ניסים בובליל: "עבודות רטובות" אנחנו מדברים על עבודות טיח, עבודות שלד בטוני וריצוף.

<ניסים בובליל: אלו העבודות הרטובות.

<ניסים בובליל: אלו שלוש העבודות שאנחנו מדברים, אלו העבודות שמושכות את כל העשייה קדימה.

<ניסים בובליל: לאחר מכן אנחנו מכניסים את הצוותים שעושים את העבודות הנוספות.

זבולון כלפה: מכיוון שסגן השר צריך - - -

<ניסים בובליל: רק מילה אחת אני חייב להגיד, שלא יהיה ספק.

<ניסים בובליל: יושבים פה נציגי ההסתדרות הכללית והלאומית.

<ניסים בובליל: ענף הבנייה זה הענף היחיד במדינת ישראל שכל העובדים עובדים תחת הסכם עבודה קיבוצי אחד.

<ניסים בובליל: עובד זר, עובד פלסטיני, עובד ישראלי, מקבל את אותו ההסכם.

<ניסים בובליל: עשינו הסכם שלא קיים בשום מדינה בעולם, כדי שלא יטענו כלפינו שאנחנו מנצלים עובדים זרים או עובדים פלסטינים.

<ניסים בובליל: אז עובד שמגיע למדינת ישראל ולא משנה מה צבעו, מה גובהו, מאיזה מדינה הוא מגיע.

<ניסים בובליל: את זה עשינו ביחד עם איציק מויאל שלא נמצא פה, נמצא פיצי הנציג של ההסתדרות, הסכם עבודה שווה לכל העובדים בענף הבנייה, כך שאין חשש שמישהו מנצל עובד כזה או אחר.

זבולון כלפה: סגן השר זאב אלקין.

זאב אלקין: תודה רבה, חבר הכנסת קלפה.

זאב אלקין: באנו לדיון על הנושא של עובדים זרים בענף בניין, אז לא בטוח שיהיה לי הרבה מה להוסיף לנושא שהתאחדות האיכרים רוצה להעלות וזה ענף החקלאות, אבל לנושא של הבניין אני בהחלט יכול להתייחס.

<דובי אמיתי: אבל נשמח אם תישאר אתנו לעוד דקה גם בנושא החקלאות.

זאב אלקין: תלוי מתי אצליח לסיים, אבל בכל מקרה להחכים אותנו הרבה לא אוכל, כי הנושא הפורמלי של הישיבה היה העובדים בתחום הבניין.

זאב אלקין: אבל יישארו פה אנשי משרד החוץ גם להמשך הדיון.

זאב אלקין: קודם כול, אדוני נשיא התאחדות בוני הארץ, מבחינתנו אנחנו מבינים את חשיבות הנושא, לכן הוא הוגדר אצלנו בעדיפות גבוהה מאוד.

זאב אלקין: לא במקרה אני כאן, לא על כל נושא שנידון בכנסת סגן שר מגיע, וגם באופן שוטף הטיפול בעניין הזה הוא במעקב צמוד אצלנו ברמה של ההנהגה המדינית של המשרד בכל החודשים האלה.

זאב אלקין: היו לנו גם דיונים במשרד השיכון עם שר השיכון והמנכ"ל שלו.

זאב אלקין: התמונה היא מאוד מאוד פשוטה.

זאב אלקין: ואני לא אחדש לכם הרבה, אולי חוץ מהסוף בעניין הסיני.

זאב אלקין: אל"ף, ישנם שני הסכמים, מוכנים, נחתמו, אפשר להפעיל אותם, זה ההסכם עם בולגריה וההסכם עם מולדובה.

זאב אלקין: יכולת הפעלת ההסכמים יותר גדולה מכמות העובדים שנמצאים כרגע.

זאב אלקין: עם בולגריה הגענו לכ-1,000 עובדים.

זאב אלקין: זה נכון שהסבב הראשון של המינויים, התוצאות שלו לא הכי אהבתם, אני מבין שהסבב השני היה יותר מוצלח כששינו קצת את שיטת הבחינות.

זאב אלקין: ולדעתי 1,000 הם לא סוף פסוק, זאת אומרת שאם תרצו ואם יהיה ביקוש, כרגע אין המשך המיונים, אבל אם יהיה ביקוש מצד הקבלנים, מצד ההתאחדות, ליותר עובדים מבולגריה, אפשר לעבור את המספר הזה 1,000 ולהמשיך אותו הלאה.

זאב אלקין: אותו דבר מולדובה.

זאב אלקין: כרגע מוינו כ-200 עובדים, אתם יוצאים עוד שבועיים לסבב מיונים נוסף.

זאב אלקין: אני חושב שאפשר להגיע ליותר מ-200 להבנתי בשוק העבודה המולדובני ולפי ההערכות שלנו, אבל זה כמובן תלוי בראש וראשונה בביקוש שלכם.

זאב אלקין: אלה שתי מדינות שזה מוכן, אפשר להרחיב ואפשר להוסיף מהמדינות האלה עובדים.

זבולון כלפה: ולגבי הסינים?

זאב אלקין: תיכף, אחד אחד.

זאב אלקין: רומניה.

זאב אלקין: זה מקרה יותר קל מהמקרה הסיני.

זאב אלקין: היה פה הסכם שהיה תקוע, היה תקוע מסיבות מדיניות, הייתה דרישה רומנית לסעיף מדיני בתוך ההסכם.

זאב אלקין: הדרישה הזאת הוסרה, אז זה אושרר פעם אחרונה אפילו בביקור שעכשיו מתקיים על-ידי נשיא רומניה כאן.

זאב אלקין: גם הוא הכריז שאין להם בקשות לכלול סעיף מדיני בהסכם לגבי העובדים, לכן פחות או יותר הדלת פתוחה.

זאב אלקין: יש סבב הבא של משא ומתן שנקבע לתחילת מרץ, עוד חודש וקצת מהיום ברומניה.

זאב אלקין: לדעתי בסבב הזה ההסכם יסוכם באופן סופי ויהיה ניתן לחתום עליו, הערכה שלי שבמהלך החצי שנה הקרובה אפשר יהיה לחתום על ההסכם.

זבולון כלפה: ומה הצפי לכמות האנשים?

זאב אלקין: כרגע אנחנו נערכים להבאת לפחות כ-1,000 עובדים, זה חלק מהחלטת ממשלה.

זבולון כלפה: בעוד חצי שנה.

זאב אלקין: זה חלק מהחלטת ממשלה.

זאב אלקין: עכשיו, עוד פעם, הכדור חוזר אליכם.

זאב אלקין: אם יהיה ביקוש ליותר מ-1,000 עובדים רומנים, גם אפשר ללכת על יותר מ-1,000.

זאב אלקין: לדעתי ההסכם מראש יכלול מספר יותר גדול, אבל זה תלוי גם בהערכה שלכם מה רמת הביקוש.

זאב אלקין: מבחינת הרומנים ישנה נכונות ללכת למספרים יותר גדולים ממספר 1,000, 1,000 זה מספר מינימלי מבחינת ההסכם שמופיע בהחלטת ממשלה כיעד שהממשלה הציבה, כהתחייבות מדינית של ראש הממשלה.

זאב אלקין: אותו דבר היה עם בולגריה, שם ביצענו, ועם רומניה זה היעד המינימלי.

זאב אלקין: עכשיו אני מגיע לסין, או שרצית לשאול.

<ניסים בובליל: רק רציתי להבהיר דבר אחד.

<ניסים בובליל: השאלה אם יש ביקוש בענף הבנייה לעובדים זרים היא שאלה רטורית.

זאב אלקין: לא, זאת לא השאלה.

<ניסים בובליל: עכשיו, אם השאלה אם אנחנו מעדיפים עובדים מבולגריה, מסין או ממולדביה או ממדינה אחרת, היא גם לא שאלה.

<ניסים בובליל: אנחנו רוצים עובדים מקצועיים שמכירים את שיטות הבנייה במדינת ישראל.

<ניסים בובליל: במיונים שערכנו בבולגריה העובדים לא היו מתאימים.

<ניסים בובליל: אין לנו שום דבר נגד הבולגרים, אנחנו מאוד אוהבים את העם הבולגרי, לאורך כל השנים הוא היה שותף אתנו, עם עם ישראל.

זאב אלקין: אבל בסבב השני המינויים היו יותר מוצלחים.

<ניסים בובליל: בסבב השני גם העובדים הבולגרים הם הרבה פחות מוצלחים מהעובדים הסינים ופחות מוצלחים מהעובדים המולדבים.

זבולון כלפה: ולגבי הרומנים?

זבולון כלפה: היה לכם ניסיון בעבר, לפני עשור.

<ניסים בובליל: כן, אבל עד עכשיו לא הגשנו, עדיין לא נחתם.

<ניסים בובליל: מדובר על הסכם שייחתם רק עוד חצי שנה.

זאב אלקין: במהלך חצי שנה.

<ניסים בובליל: לפני זה בסיבוב הקודם כשהיו עובדים מרומניה הם היו עובדים מוכשרים, הם הגיעו עם צוותים אורגניים, כולל מנהלי הקבוצות שלהם, ובאו כקבוצות עבודה, והם עשו פה עבודה ברמה גבוהה.

זאב אלקין: אגב, השאלה לגבי זה, ואני חושב שאתם צריכים פה דרך משרד השיכון באמת להעביר לנו מסרים מאוד ברורים, גם דרך אותה ועדה בין-משרדית, אם 1,000 זה מספר מספק לעובדים מרומניה או שאתם רוצים יותר.

זאב אלקין: זה חשוב לדעת כשאנחנו נמצאים בשלבים סופיים של הכנת ההסכם.

<ניסים בובליל: אנחנו צריכים 34,000 עובדים.

זאב אלקין: זה כבר בוודאי לא במגרש שלנו.

זאב אלקין: זה בינך לבין משרד האוצר והממשלה.

זאב אלקין: אבל במסגרת המכסה הקיימת המותרת, האם אתם מוכנים לקלוט יותר מ-1,000 עובדים מרומניה?

זאב אלקין: כי אנחנו לא רוצים לשים מספר גבוה מדי, שבסופו של דבר לא יהיה ביקוש ונעמוד במצב מדיני - - -

זבולון כלפה: אבל למיטב ידיעתי, גם לגבי הרומנים דרך אגב, ההתאמה שלהם היא יותר לתחום של השלד, פחות לדברים של הטיח.

<אלדד ניצן: נכון.

זבולון כלפה: ממה שאני זוכר, בטיח הם לא מבינים כמעט בכלל.

<אלדד ניצן: נכון.

זאב אלקין: לכן חשוב שתבוא הערכה מקצועית מגובה על-ידי משרד השיכון אלינו, הרי הוא פה הכתובת שלנו, מה כמות העובדים הרומנים שלהערכתכם המשק זקוק, כדי שלא נחתום מספר גדול מדי, ואחר כך תהיה אי נעימות מול הממשלה הרומנית.

<ניסים בובליל: אנחנו נעביר לכם.

<ניסים בובליל: תוך כמה ימים נעשה את הבדיקה.

זאב אלקין: ולהיפך, שלא תהיה מכסה קטנה.

גרין: עד שזה ייכנס לפועל, עם מי נעבוד?

זאב אלקין: עם הבולגרים והמולדובנים.

גרין: עד שייסגר עם הרומנים זה שנה.

גרין: אני רואה אותם בעוד שנה על הפיגומים.

זאב אלקין: לא, זה לא שנה, אבל זה גם לא מחר.

זאב אלקין: זה ייקח כמה חודשים לפחות.

גרין: ובינתיים עם מה נעבוד?

זאב אלקין: עם הבולגרים והמולדובנים.

גרין: אין.

זאב אלקין: יש.

זאב אלקין: הנה, במולדובה - - -

זבולון כלפה: יכול להיות שהישועה היא אצל הסינים, חכה עוד שנייה.

זאב אלקין: לא, הישועה לא אצל הסינים.

זאב אלקין: גם בבולגריה, אגב, אפשר להוציא משלחת מיונים מחר.

זאב אלקין: אם יש ביקוש לעובדים בולגרים באופן מיידי, בגלל שרומנים זה ייקח עוד חצי שנה, שנה, אפשר להוציא משלחת מיונים לבולגריה באופן מיידי.

זאב אלקין: ההסכם קיים, אפשר לפעול במסגרתו, להרחיב את המספר.

זאב אלקין: אותו דבר לגבי מולדובה.

זאב אלקין: רומניה אמרתי, סין.

זאב אלקין: עם סין אתם מכירים את ההיסטוריה, ההיסטוריה מאוד פשוטה.

זאב אלקין: ביקשנו הסכם בילטרלי, היו מגעים ראשונים עם הסינים.

זאב אלקין: הם לא התלהבו מזה בהתחלה, התחלנו להריץ טיוטות.

זאב אלקין: סין זו מדינה שיש לה הרבה שלבים במהלך הבירוקרטי שלה, ולכן לטיוטה האחרונה שהגשנו אליהם באזור הקיץ קיבלנו תשובה, אומנם הם עמדו בהתחייבות עד 31 בדצמבר, אכן ב-2 בינואר קיבלנו תשובה על השולחן רשמית של הסינים.

זאב אלקין: התשובה הזאת נבחנה על-ידי הצוות הבין-משרדי, כרגע הפערים הם די גדולים.

זאב אלקין: היום מתקיימת פגישה עם נציג השגרירות הסינית, לנסות לראות עד כמה בכלל יש סיכוי לגשר על הפערים.

זאב אלקין: אם אתה רוצה הערכה שלי, אני לא בטוח שנקבל תשובה על המקום, כפי שהיה במסגרת המשא ומתן הזה לאורך כל הדרך.

זאב אלקין: הם תמיד חזרו לבייג'ינג לקבל הנחיות.

זאב אלקין: והיות שהפערים הם גדולים ועקרוניים, גם הזמן שייקח לגשר עליהם וגם בכלל היכולת לגשר עליהם, לדעתי זה מוטל בספק.

זאב אלקין: אני מתנסח בצורה זהירה.

זאב אלקין: מאוד אשמח אם זה אחרת.

זאב אלקין: ולכן הכדור פה יחזור למעשה לשולחן הממשלה, שתצטרך להחליט אחת מן השתיים בנושא של העובדים הסינים.

מירי רגב: אנחנו כרגע בדיון, בסוף הסקירה הגענו לסינים.

מירי רגב: דיברנו על בולגרים, מולדובנים ורומנים, הגענו לסינים.

מירי רגב: יש פה שני נתונים מאוד ברורים.

מירי רגב: הממשלה החליטה לשנות את כל הטיפול בעובדים הזרים מסיבות שונות, בנושא הסיני יש גם בג"ץ תלוי ועומד, אתם מכירים את זה מצוין, ועברה לשיטה של ההסכמים הבילטרליים עם דרישות בסיס מאוד מאוד ברורות, למשל גובה דמי תיווך ועוד מספר עקרונות מרכזיים.

מירי רגב: כרגע לפי הטיוטה שקיבלנו מהסינים, לכאורה חלק מהעקרונות המרכזיים האלה לא מקובלים על הסינים.

מירי רגב: ולכן אני לא מדבר על פרטים קטנים שאפשר.

מירי רגב: ההנחיה שנתתי לצוות שלנו, בכל מקום איפה שאפשר להתגמש – להתגמש, כי אני מעוניין לסיים את ההסכם הזה כמה שיותר מהר.

מירי רגב: אבל אם מדובר על הדברים המרכזיים, זה כבר לא במגרש שלנו, זה דורש החלטת ממשלה חדשה.

מירי רגב: זאת אומרת שנצטרך להחליט מה אנחנו מעדיפים.

מירי רגב: או להביא עובדים ממקומות אחרים ולא לשנות את השיטה שנבנתה בעקבות ציונים נמוכים שקיבלנו בזמנו, כפי שאתם יודעים, בדוח מחמ"ד אמריקני, ובגלל תופעות בעייתיות שהיו כאן.

מירי רגב: או לחלופין לשנות את השיטה.

מירי רגב: כי אם אתם שואלים מה ההערכה שלי על סמך ההתייעצות שאקיבלנו, נהיה יותר חכמים אולי אחרי הפגישה היום, אבל אני מעריך שזמן זה בוודאי ייקח וזה גם לא מבטיח תוצאה.

מירי רגב: בשיטה הקיימת, אם נישאר באותו רף של עוד פעם דרישות עקרוניות, לא מדבר כרגע על קוצו של יו"ד שפה אפשר לוותר ולהתגמש ולנהל משא ומתן אינטנסיבי ולסיים.

מירי רגב: גם ניסינו לבדוק, הרי אנחנו לא המדינה היחידה בעולם שמביאה עובדים מסין.

מירי רגב: אולי יש בסיס להסכמים האחרים שסין חתמה שניתן לאמץ אותם.

מירי רגב: התמונה פה לא אופטימית.

מירי רגב: זאת אומרת, עד היום לפי מה שביררנו, אין לסינים אף הסכם עם שום מדינה בנושא הזה, ולא במקרה.

מירי רגב: ההסכם היחידי שקיים זה הסכם עם סינגפור, אנחנו מנסים לשים את היד עליו וללמוד אם הוא מספק את הדרישות שלנו.

מירי רגב: אני סקפטי, אבל אם כן, לפחות יהיה כאן על מה להתבסס.

מירי רגב: אם לא, למעשה אנחנו מבקשים מהסינים לעשות משהו תקדימי שהם לא עשו עם מדינות אחרות.

מירי רגב: בדרך כלל רוב המדינות מביאות עובדים מסין לפרויקטים, בסגנון הטורקי.

מירי רגב: זאת אומרת, שיש חברה סינית שנכנסת, מביאים עובדים סינים, היא מוציאה, זה סיפור אחר לגמרי, זה גם לא דורש הסכם בילטרלי.

מירי רגב: ניתן ליישם את זה גם כאן, אבל זה לא יפתור לכם את הבעיה.

מירי רגב: זה מתאים לפרויקטים תשתיתיים גדולים, מדברים על זה ברכבת, מדברים במקרים אחרים.

מירי רגב: לנושא של הבנייה של קבלנים פרטיים, שיטה כזאת לא תביא פתרון.

מירי רגב: ולכן לסיום, אני לא רוצה להשלות פה ולא רוצה שתהיה תחושה שהנה אוטוטו נחתם הסכם עם הסינים.

מירי רגב: אנחנו נעשה הכול כדי שייחתם מהר ככל האפשר, גם אצלנו זה ביעד מאוד גבוה מול הסינים.

מירי רגב: כל פגישה מדינית שהייתה עם השגרירה, עם שר החוץ, כל אורח שמגיע לפה, אחד מהנושאים הראשונים שעולים על השולחן זה ההסכם הזה.

מירי רגב: ושר השיכון גם לא נותן לנו מנוח בעניין הזה, יושב עלינו חזק, לזכותו ייאמר.

מירי רגב: אבל עדיין, אם אתה רוצה הערכה ריאליסטית - -

<ניסים בובליל: לא יהיו עובדים.

זאב אלקין: - - הערכה ריאליסטית: אם מדינת ישראל, אם ממשלת ישראל לא תשנה את כללי המשחק, וזו שאלה כבר אחרת שהיא תצטרך לשקול - - -

מירי רגב: ומה זה אומר כללי המשחק?

זאב אלקין: אותה החלטת ממשלה שקבעה הסכמים בילטרליים ודרישות בסיס.

מירי רגב: אז בוא נשנה את החלטת הממשלה.

זאב אלקין: יכול להיות.

מירי רגב: מה הבעיה לשנות את החלטת הממשלה?

<אליאב בן שמעון: או רק להחריג ממנה את סין.

זאב אלקין: זה לא יעבור.

מירי רגב: בואו נשנה את החלטת הממשלה.

מירי רגב: מה הבעיה להכניס את גדעון סער לעניין הזה ולהגיד לו שאין עובדים זרים בחקלאות ובבניין?

מירי רגב: צריך להודות על האמת, אין עובדים זרים.

זאב אלקין: היות שאני מעוניין שיהיה פתרון, אני לא רוצה להשלות אתכם.

זאב אלקין: אם ינסו להעביר החלטה שתחריג את סין וזה יהיה שונה עם כל שאר המדינות, זה לא יעמוד במבחן בג"ץ.

זאב אלקין: מה גם שהמקרה הסיני כרגע עומד בבג"ץ.

מירי רגב: מי פנה לבג"ץ?

<אלדד ניצן: אין החרגה לגבי סין בבג"ץ.

<אלדד ניצן: יש החרגה לגבי שיטת הגיוס.

<אלדד ניצן: הבג"ץ מדבר על שינוי המתווה בלבד.

<אלדד ניצן: וגם זה בג"ץ תלוי ועומד שביקש ממדינת ישראל להעביר כמה - - -

מירי רגב: מי הגיש את הבג"ץ?

<אלדד ניצן: "קו לעובד".

<אלדד ניצן: להביא מצב שמדינת ישראל תנהג אחרת בלהביא עובדים זרים.

זאב אלקין: נכון.

<אלדד ניצן: אבל אין שום החרגה לגבי סין ואין דיבור לגבי סין.

<שושנה שטראוס: סליחה, אני יכולה - - -

<אלדד ניצן: רגע, סליחה.

מירי רגב: לא, את תמתיני רגע.

מירי רגב: לא.

מירי רגב: תמתיני.

<אלדד ניצן: רגע, אבל תמתיני לתורך.

מירי רגב: אז אולי נביא את הצעת החוק הפרטית שלנו?

מירי רגב: הייתה לנו הצעת חוק פרטית בזמנו, יכול להיות ששווה להביא את הצעת החוק הפרטית הזאת.

<ניסים בובליל: גברתי היושבת-ראש, ישבתי אצל ראש הממשלה לפני כשנה, והוא נתן הוראה לשר השיכון ושר התמ"ת שהיה אתו לנסות ללכת להסכמים הבילטרליים.

<ניסים בובליל: ואם זה לא יצלח, להביא החלטה לשנות את דרך ההבאה ולשנות את ההחלטה שהעובדים יגיעו רק בהסכמים הבילטרליים.

מירי רגב: אני אעלה את זה גם בישיבת סיעה ביום שני הקרוב.

<ניסים בובליל: זה מופיע בפרוטוקול של ישיבה רשמית עם ראש הממשלה ביחד, עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה ועם השרים הרלוונטיים.

זאב אלקין: בהחלט.

מירי רגב: אבל השאלה אם אתה והולך ותומך בעניין הזה, אלקין.

מירי רגב: תראה, בוא נשים את הדברים על השולחן.

מירי רגב: כרגע כל מה שעושה אמנון וברזני, לא מצליחים להביא עובדים זרים לטובת הבנייה.

מירי רגב: יש פער.

מירי רגב: כל המאמצים שלהם, הם צריכים לעבוד בהתאם להחלטות הממשלה.

זאב אלקין: נכון.

זאב אלקין: לכן הטענות הן לא אליהן.

<ניסים בובליל: לא, הם עושים עבודה נהדרת.

מירי רגב: לא, אבל כרגע החלטת הממשלה, לא יודעת מי הביא את ההחלטה הזאת, היא החלטה לא טובה שלא משרתת אותנו.

זאב אלקין: אספר לך אחר כך מי הביא אותה.

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: אז מה שאני מציעה, גם בגלל שאתה הגורם המקצועי - - -

זאב אלקין: מי שהביא אותה זה מי שנלחם מולה היום, אבל בסדר.

מירי רגב: אוקיי, אז אני אומרת דבר מאוד פשוט.

מירי רגב: צריך לבוא, גם הגורם המקצועי שהוא ברזני, לשר הפנים ולהגיד: חברים, אנחנו נמצאים בבעיה, אתה, שר הפנים, הולך, עושה מאמצים אדירים לפתור את בעיית – תראו, בחוק הזה שאנחנו מביאים, תכנון ובנייה, אנחנו לוקחים סיכונים מאוד גדולים עם היועץ המשפטי לממשלה.

מירי רגב: ובסופו של דבר הבעיה לא תיפתר, כי לא יהיו עובדים.

מירי רגב: עכשיו, לא יכול להיות, שיד אחת של שר הפנים נותנת ויד אחת לא נותנת.

מירי רגב: זה אצל שר הפנים.

מירי רגב: לכן שר הפנים בסוף יצטרך להסביר למה למרות פורום התכנון והבנייה אין עובדים ויש בעיה עדיין בבנייה.

מירי רגב: לכן אני מציעה שגם ברזני יבוא יחד עם אמנון לשר לבקש שינוי השיטה והחלטת הממשלה.

מירי רגב: אותו דבר יבוא גם, אם זה קשור אליכם, אני לא יודעת אם אתם קשורים לזה או לא.

זאב אלקין: אנחנו אמונים על חתימת ההסכמים.

מירי רגב: אנחנו נבוא גם.

זאב אלקין: ולכן אם לא תהיה היום פריצת דרך שתפתיע - - -

מירי רגב: אין פריצת דרך.

מירי רגב: אין פריצת דרך, אלקין.

מירי רגב: אין פריצת דרך.

זאב אלקין: אם בפגישה היום עם השגרירות הסינית לא נשמע פתאום שהם כן גמישים באותן נקודות עקרוניות, אני חושב שזו תהיה טעות לחכות עוד ועוד ולחשוב שיבוא פה פתרון קסם, כי לדעתי הוא לא יבוא והוא בוודאי לא יבוא מהר.

זאב אלקין: ולכן המדינה תצטרך לשקול.

זאב אלקין: לשינוי שיטה יש מחיר, יש לו מחיר בחזית אחרת, והממשלה תצטרך לקבל את ההחלטה.

מירי רגב: לכל דבר יש מחיר, ולכן יש אכיפה, אכיפה וחוקים.

מירי רגב: אלדד, לדקה, ואז אשחרר את אלקין.

<אלדד ניצן: אני רוצה להגיב, מר אלקין, למה שהתייחסת.

מירי רגב: תעשה את זה מהר, כי הוא צריך ללכת.

<אלדד ניצן: כן.

<אלדד ניצן: הזכרת את הנושא של העובדים המודלבים, הזכרת את הנושא של העובדים הבולגרים.

<אלדד ניצן: ניסים בובליל תיאר את זה בצורה הכי אותנטית מהשטח מבחינת הקבלנים, יש פה קבלן גם שיושב שמכיר את הנושא הזה על גופו ממש.

<אלדד ניצן: רק השיטה שהעלו, ואני מדגיש את זה בפני הפורום, שיטת השינוי שהעלו במדינת ישראל מ-2005, והעלו את המחיר של עובד זר באלפי אחוזים על-ידי הטלת אגרות ומיסוי על העסקת זר, הביא את המצב שרק סינים יכולים לעבוד בענף הבניין ולתת לקבלנים את הייצור ואת התפוקות ולבנות דירות בזמן.

<אלדד ניצן: המולדבים שהגיעו, אתה יודע איך הם עובדים היום?

<אלדד ניצן: הם משמשים עוזרים לסינים.

<אלדד ניצן: יש קבוצה של עשרה סינים ותיקים, כמו שהיושבת-ראש תיארה, ועומדים על ידם שלושה שליחים מולדבים שמביאים להם ומקוששים להם את העצים.

<אלדד ניצן: המולדבים והבולגרים לא מקצועיים, תבינו את הדברים האלה.

<אלדד ניצן: זה לא יעבוד.

<אלדד ניצן: רק סינים, קבוצות הומוגניות של סינים.

<אלדד ניצן: כמו שאתה אמרת, אדוני סגן השר, מר אלקין, התייחסת לנושא הזה שלא הולך, ומה שגברתי היושבת-ראש מדברת, לשנות את השיטה, לעשות החלטת ממשלה.

<אלדד ניצן: צריכות להיות סדרי עדיפויות במדינת ישראל.

<אלדד ניצן: מה עדיף קודם?

<אלדד ניצן: שקודם יהיה בתים לזוגות צעירים, שיהיו בתים לזוגות צעירים, שיהיו פה יחידות דיור, שמחיר הדיור ירד על-ידי הבאת עובדים זרים שיחליפו את הסינים שנמצאים היום.

<אלדד ניצן: והבאה של 10,000, 12,000 עובדים זרים למדינת ישראל כשלב חירום ראשוני, לפי מה שמר ניסים בובליל אמר, מורידה את מחיר הדיור ב-12% לדירה, 12% לדירה.

מירי רגב: אני חושבת, אלדד, שכולנו מסכימים בעניין הזה.

מירי רגב: גם ברזני.

זאב אלקין: אנשים שלי נשארים פה.

מירי רגב: אנשים שלך.

מירי רגב: מי ממשרד החוץ פה?

זאב אלקין: יש פה הרבה.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: אני חושבת שכולנו מסכימים לאותו עיקרון.

מירי רגב: רק שמה אומר משרד הפנים, ובצדק?

מירי רגב: אני לא יכול לפעול בניגוד להחלטת הממשלה.

מירי רגב: אבל מה אני חושבת שצריך לעשות?

מירי רגב: אני חושבת שהגענו לחלון הזדמנויות שאומר – כמה זמן אנחנו בתוך המהלך הזה?

מירי רגב: שנתיים?

<אלדד ניצן: שנתיים וחצי.

<אלדד ניצן: ביולי 2011 החלטת הממשלה.

מירי רגב: אני חושבת ששנתיים וחצי וזה לא מתקדם.

מירי רגב: ואז מה צריך לעשות?

<ניסים בובליל: ואתה חשבת שאצלך רע?

<דובי אמיתי: אני עכשיו יושב בשקט.

מירי רגב: לא, אתה לא תדבר היום, מה לעשות.

<ניסים בובליל: לא, הוא חשב שבחקלאות רע.

<ניסים בובליל: עכשיו הוא מבין את המצב, הוא אומר: אולי אני לא צריך לדבר.

מירי רגב: אז תקשיבו מה צריך לעשות.

מירי רגב: אני מציעה ככה, ברזני: הרי שנתיים וחצי אנחנו מנסים את השיטה החדשה על-פי החלטת הממשלה, וזה לא הולך.

מירי רגב: אנחנו צריכים למצוא שיטה אחרת.

מירי רגב: קודם כול, לבטל את החלטת הממשלה הזאת.

מירי רגב: אני כבר אומרת ככה, מנהלת הוועדה: מכתב לראש הממשלה, מכתב לשר הפנים.

מירי רגב: קודם כול, לשר הפנים צריך להיות ברור במכתב שיד אחת נותנת ויד אחת מעכבת, שאנחנו עובדים פה בתכנון ובפורומים השונים, וד"לים וכל מה שזה אומר, ומצד שני אין עובדים זרים.

מירי רגב: למה אין עובדים זרים?

מירי רגב: כי המהלך הזה נתקע עקב החלטת ממשלה, שלא משנה עכשיו מי הביא את החלטת הממשלה הזאת וכדומה.

מירי רגב: ניסינו את זה, זה לא הולך.

מירי רגב: שנתיים וחצי אין עובדים, יש פער מאוד גדול בעובדים.

מירי רגב: ולכן גם שר הפנים צריך ליזום את הפנייה לראש הממשלה ולהביא הצעת מחליטים אחרת, שתהיה מקובלת על כל הגורמים, ומי שיוביל אותה ויפקח עליה זה האנשים של אמנון וברזני.

מירי רגב: זה מה שצריך לעשות.

מירי רגב: ואני מבקשת ממך, ברזני, לבוא עם ההמלצה הזאת לשר הפנים, כי אנחנו לא יכולים להמשיך בפער הזה.

מירי רגב: תראה, גם השליטה היום שיש לסינים במדינה הוא רע.

מירי רגב: סליחה על הביטוי, אני לא רוצה לקרוא לזה, אבל זה מעין מאפיה.

<אלדד ניצן: ממש ככה.

מירי רגב: שאסור שזה יקרה.

מירי רגב: אסור שזה יקרה.

מירי רגב: הם מחליפים פה אחרים, הם משפילים את המולדבים.

מירי רגב: אחר כך תהיה לנו בעיה עם מולדביה, גם אתם צריכים להיות ערניים לזה, משרד החוץ.

מירי רגב: אתם ערניים לזה?

מירי רגב: בסוף המולדבים באים להיות כאן שמשים של הסינים.

מירי רגב: זה גם לא יכול להיות, זה מצב שלא יכולים להסכים לו.

מירי רגב: כל מדינה צריכה לקבל את הכבוד שלה.

מירי רגב: עכשיו, אם המולדבים באים להיות השמשים של הסינים, הסינים צריכים לדעת את זה.

מירי רגב: בסוף המתווה הזה הוא מתווה לא טוב.

מירי רגב: זהו, צריך להגיד את זה.

מירי רגב: וצריך להוביל למתווה אחר.

מירי רגב: מי שאני רואה מוביל את זה צריך להיות אמנון וברזני, שמבינים שהשיטה היום היא שיטה לא טובה.

מירי רגב: זהו, ניסינו אותה, היא לא הולכת.

מירי רגב: ולכן פה בעניין הזה, אני פשוט חייבת לסכם את הדיון, אנחנו נעשה שני דברים.

<דובי אמיתי: רק משפט אחד.

מירי רגב: שנייה, כן.

<ניסים בובליל: לא, היא תיתן לך.

מירי רגב: לא, אני חייבת לסכם את הדיון.

מירי רגב: ברזני, אני רוצה רגע לשמוע את עמדתך בעניין הזה, מה אתה חושב על העניין הזה.

מירי רגב: שנייה רגע.

מירי רגב: ברזני.

<אהרון ברזני: מבחינתנו עשינו מאמצעים גדולים מאוד לחתום על הסכמים בילטרליים בהתאם להחלטת הממשלה.

<אהרון ברזני: חתמנו עם בולגריה ומולדובה, אנחנו יוצאים לרומניה, אבל אנחנו עדיין חסרים את המכסה.

<אהרון ברזני: בסך הכול ישנם פה כ-6,000 עובדים מתוך ה-8,000, שזו המכסה שמאושרת.

<אהרון ברזני: ולכן אנחנו מנסים גם לשנות מתווה, כמו שמירי ביקשה מאתנו.

<אהרון ברזני: המתווה השתנה, התאגידים ייסעו אותנו למולדובה לסבב הזה.

<אהרון ברזני: הם יהיו מעורבים, שותפים לכל התהליך הזה.

<אהרון ברזני: אנחנו מבחינתנו קשובים, מנסים לעשות כמה שאנחנו יכולים.

<אהרון ברזני: אבל שוב, זה תלוי במדינות, איזה מאגר עובדים הן מעמידות לטובתנו.

מירי רגב: ולכן צריך לשנות את ההסכם הזה.

<אהרון ברזני: הפוטנציאל שאני רואה, שאנחנו הולכים גם להביא ממולדובה, היום יש שם כ-700 עובדים שממתינים למבחנים, אז יהיה עוד כמה מאות, אבל אנחנו לא נגיע לכמויות.

מירי רגב: כן, אבל זה לא פתרון.

מירי רגב: אתה מבין שזה לא הפתרון.

מירי רגב: לכן אני אומרת: אנחנו חייבים לחזור לשיטה הקודמת, עם פיקוח על השיטה הקודמת.

מירי רגב: פיקוח אחר על השיטה הקודמת.

<ניסים בובליל: ברזני, 700 עובדים שבאים למיון, לפי המיונים הקודמים, זה 175 עובדים.

<ניסים בובליל: זה הכול.

<אלדד ניצן: 100 נציגים נוסעים עכשיו למיין.

מירי רגב: 100 נציגים.

מירי רגב: זה פשוט לא לעניין.

<ניסים בובליל: 100 נציגים כדי להביא 100 עובדים.

<אלדד ניצן: כדי להביא 100 עובדים.

<אלדד ניצן: עובד לאחד.

מירי רגב: יפה, אני מבקשת פגישה עם גדעון סער אצלו במשרד, יחד עם בובליל, יחד עם אלדד, יושב-ראש התאגידים, יחד עם משרד החוץ, וכמובן עם אמנון וברזני.

מירי רגב: אני חייבת להיכנס פה, ואם אפשר גם להזמין לפגישה הזאת את מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

מירי רגב: הגיע הזמן שניכנס פה בעניין הזה יותר חזק.

מירי רגב: אני לא מוכנה להתבזות, לאשר פה חוקים, ימי ראשון עד השעה 21:00 בערב.

מירי רגב: ואתה ראית, ראית שניסינו להכניס פגישה עם גדעון סער על חלוקת רווחים, איך אי-אפשר היה להכניס את זה רק בגלל הלו"ז של תכנון ובנייה שאנחנו עושים כדי לעשות מאמצים.

מירי רגב: ובסוף הדבר שתוקע אותנו זה העובדים הזרים.

מירי רגב: זה לא יכול להיות המצב.

מירי רגב: צריך להביא לזה פתרון של סוגיית העובדים הזרים.

מירי רגב: ואנחנו ניכנס עכשיו לעובי הקורה.

מירי רגב: חשבתי שאיכשהו זה יסתדר, אבל אני רואה שגם ברזני מבין שהשיטה הזאת שהוא כבול אליה גם בגלל החלטת הממשלה, צריך לשנות אותה.

מירי רגב: נשיא התאחדות האיכרים, ממש בדקה.

מירי רגב: לא, אני לא נותנת לך אפשרות לדבר.

<שושנה שטראוס: העלית את הנושא של הבג"ץ, ואני חושבת שהלשכה המשפטית של רשות ההגירה אמורה באמת לתת את ההסברים.

מירי רגב: אז שנייה.

מירי רגב: רק שנייה אחת.

<דובי אמיתי: מכיוון שיש לי דקה, אז קודם כול, אני רוצה להודות לך על הדיון עצמו.

<דובי אמיתי: ואני בטוח שנמצא את הזמן כן לדון בו.

<דובי אמיתי: בניגוד לדברייך, המדינה היא חברת כוח אדם במקרה של העובדים הזרים בחקלאות.

מירי רגב: סליחה, גם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, שיגיע לגדעון לפגישה.

<דובי אמיתי: והדבר המרכזי היום הוא שאנחנו נותנים תעדוף לעובד זר על פני עובד ישראלי.

<דובי אמיתי: ואם הוועדה הזאת וועדות אחרות יפנימו ויבינו, אז אולי נראה בעתיד הקרוב עובדים ישראלים.

<דובי אמיתי: יש פה תעדוף שאי-אפשר לעבור לסדר-היום.

<דובי אמיתי: שאר הדברים אני אומר בוועדת עובדים זרים.

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: כן.

מירי רגב: דקה.

<שושנה שטראוס: קודם כול, יש בשורה טובה פה לקבלנים, שחשוב להבין שיש מכסה של 5,000 פלסטינים שעוד לא מומשה והם יכולים לממש אותה.

<אליאב בן שמעון: אין שום עובד פלסטיני שלא מומש.

<אליאב בן שמעון: מאיפה את חוזרת על זה כל פעם?

<שושנה שטראוס: חוץ מזה, מה שהוזכר פה לגבי הבג"ץ, אזכיר שכמה ארגונים - - -

מירי רגב: אין עובד אחד פלסטיני, גברת היועצת המשפטית, שלא מומש.

<שושנה שטראוס: יש 5,000 מכסות למימוש.

<שושנה שטראוס: עכשיו, אני מצטערת, כולם מדברים, ואני מבקשת גם לדבר.

מירי רגב: אז בבקשה, דברי.

מירי רגב: שקט.

<שושנה שטראוס: לגבי העתירה בבג"ץ והצו על תנאי בבג"ץ, פנו מספר ארגוני זכויות אדם לבג"ץ והוכיחו לבג"ץ שחלק גדול מהדרישה להביא עוד ועוד עובדים זרים, ובעיקר מסין, היא דמי תיווך בלתי חוקיים שמקבלים מהעובדים האלה.

<יאיר דוד: זו טענה שלא הוכחה בשום מקום.

<שושנה שטראוס: ובג"ץ הוציא צו על תנאי נגד הדבר הזה.

<שושנה שטראוס: עכשיו, בנוסף, הגורמים שמתעסקים בלנסות להכשיל את ההסכמים הבילטרליים, ואת זה ראינו, יש להם יצירתיות רבה, והם פנו לכל מיני ערכאות שיפוטיות בטענות שונות.

<שושנה שטראוס: בחודשים האחרונים קיבלנו שתי החלטות של ערכאות שיפוטיות שקבעו שההסכמים הבילטרליים הם סבירים, הם הגונים.

<יאיר דוד: מה עם מבחן התוצאה?

<שושנה שטראוס: ולעומת זאת, בית-הדין רמז לארגונים שתוקעים את - - -

מירי רגב: מאה אחוז.

<אלדד ניצן: תגידי את זה לזוגות הצעירים.

<שושנה שטראוס: שעדיף שילכו לשטח וינסו להגן על זכויות העובדים.

מירי רגב: מאה אחוז.

<קריאה: כבוד היושב-ראש - - -

מירי רגב: לא לא לא.

מירי רגב: זהו, גמרנו, זה לא דיון של יועצים משפטיים.

<שושנה שטראוס: העובדים הבולגרים - - -

מירי רגב: גברתי, תודה רבה.

מירי רגב: את תביעי את עמדתך בלשכה של גדעון סער.

<שושנה שטראוס: הם הגישו 144 תלונות על שכרם על אי סיפוק עבודה וכדומה נגד התאגידים.

מירי רגב: מאה אחוז.

<יאיר דוד: לא סוגרים כביש אם יש עברייני תנועה.

<יאיר דוד: גברתי אמרה את זה בדיון הקודם.

מירי רגב: תודה רבה, הדיון תם.

מירי רגב: תודה רבה לכם.