ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 171, 2014-01-07 11:00

אבישי ברוורמן: רבותי, כבוד השר ישראל כץ, חברי הכנסת, פרופ' דיויד גילה שיש לנו כבר הרבה מאוד הופעות משותפות, חברי, אנחנו מתקדמים בהקראת הצעת החוק.

אבישי ברוורמן: מי יקרא?

אבישי ברוורמן: כרגיל עו"ד שרית זוכוביצקי.

<שרית זוכוביצקי-אור: אתחיל מרשימת ההגדרות החדשות הנוספות שאנחנו מבקשים להוסיף, הנדרשות בעקבות דיון שערכנו על הפרק המהותי שעוסק בייבוא.

<שרית זוכוביצקי-אור: אתחיל בהקראה.

אבישי ברוורמן: דברי הסבר, בבקשה.

<שרית זוכוביצקי-אור: ההגדרות האלה נדרשות ונעשה בהן שימוש בפרק ד', פרק מהותי שעוסק בייבוא.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו למעשה מאשרים ייבוא של רכב על-פי התקינה האירופאית ולכן נדרשנו להפנות לתקינה האירופאית, ולכן נדרשנו להגדרה "מדינות האיחוד האירופאי".

<שרית זוכוביצקי-אור: לגבי סוגי הרכב, אנחנו קובעים הוראות שמתייחסות לסוג הרכב, מה זה סוג הרכב בפקודת התעבורה.

<שרית זוכוביצקי-אור: לדוגמה, טרקטור הוא סוג רכב, רכב נוסעים פרטי הוא סוג רכב, רכב משא הוא סוג רכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: כולם סוגי רכב שמופיעים ברישיון הרכב, והסיווג שלהם נעשה בהתאם להוראות שבפקודת התעבורה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו עושים בהם שימוש ולכן מגדירים אותם כאן.

<שרית זוכוביצקי-אור: ההגדרה "סוכן מורשה" – זה סעיף מהותי.

<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה נדרשנו לבקשת היושב-ראש לבחון את הסעיף הזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: סוכן מורשה הוא הגוף בחוץ לארץ שמי שהתקשר אתו הוא למעשה יבואן עקיף.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני מזכירה, יבואן ישיר הוא מי שקשור עם יצרן רכב, יבואן עקיף הוא מי שקשור עם סוכן מורשה.

<שרית זוכוביצקי-אור: "סוכן מורשה" למעשה בהגדרה שהופיעה קודם הוא מי שקשור עם היצרן, גורם בחוץ לארץ שקשור עם יצרן הרכב בהסכם.

<שרית זוכוביצקי-אור: נתבקשנו על-ידי הוועדה לבחון הרחבה של הגדרת "סוכן מורשה" כדי להרחיב את הגופים שעמם יכול היבואן המקביל להתקשר, כדי לפתוח יותר את השוק לתחרות.

<שרית זוכוביצקי-אור: פה הגענו לעוד תוספת.

<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה את הגוף שקשור עם היצרן הגדרנו כ"סוכן ראשי".

<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה החוליה השלישית, מי שאנחנו נכיר כסוכן מורשה הוא גם מי שהסוכן המורשה הסמיכו.

<שרית זוכוביצקי-אור: "רשות מוסמכת לייבוא" – זה הגדרות טכניות.

<שרית זוכוביצקי-אור: היא נותנת רישיון ייבוא ואנחנו מסדירים את זה פה.

<שרית זוכוביצקי-אור: "רשות רישוי" – כמובן, יש פה תפקידים לרשות הרישוי ולכן נדרשנו להגדיר אותם.

<שרית זוכוביצקי-אור: "עגורן נייד" – זה גם כן סוג של רכב שאנחנו מטפלים בו באופן ספציפי ומאפשרים את הייבוא שלו ולכן הוספנו את ההגדרה.

<שרית זוכוביצקי-אור: "עוסק מורשה" – כמובן גם כן זה חלק מהתנאים לייבוא ולכן נדרשנו להגדרה.

<קריאה: השתמשתם בזה בסעיף אחר, אז נוסיף את זה עכשיו לסעיף ההגדרות וזה לאורך כל החוק.

אבישי ברוורמן: סמנכ"ל בכיר מינהל תנועה, יש לך משהו להוסיף?

<אבנר פלור: רק להוסיף על מה ששרית זוכוביצקי אמרה, בעקבות הבקשה שלך ובעקבות הפניות שהיו פה לגבי ההגדרה הקיימת של "סוכן מורשה", ללא התוספת שלנו זה היווה חסם ולא יכלו לייבא.

<אבנר פלור: לכן הוספנו את המשווק.

<אבנר פלור: בדקנו שזה לא פוגע, לא בהיבטים הבטיחותיים, לא בהיבטים הסביבתיים ולא בהיבטים הצרכניים והכנסנו את זה.

<אבנר פלור: בתוך החוק גם נתייחס לזה יותר.

גילה גמליאל: מה השינוי שערכתם?

<אבנר פלור: עד היום בעצם ניתן היה לייבא, יבואן עקיף או מקביל היה יכול לייבא אך ורק באמצעות סוכן מורשה.

<אבנר פלור: זאת אומרת, הוא חותם הסכם עם הסוכן המורשה בחוץ לארץ, הסוכן המורשה הוא מי שהתקשר עם היצרן.

<אבנר פלור: הוספנו כאן עוד חוליה נוספת, שהוא יוכל להתקשר גם עם המשווק שלו.

גילה גמליאל: בכל זאת אתה מחייב אותו לחתום הסכם עם העוסק המורשה, או לא?

<אבנר פלור: נכון, בכל זאת מחייבים אותו לחתום הסכם עם המשווק.

גילה גמליאל: ואם היצרנים חוסמים אותם?

גילה גמליאל: זה בעצם היה החסם שדיברת עליו.

גילה גמליאל: איך אתה מתגבר על זה?

<אבנר פלור: בכל מקרה החסם קיים היום.

<אבנר פלור: מבדיקות שערכנו – זה פתח משהו.

<אבנר פלור: נכון שזה לא פתח במאה אחוז.

<אבנר פלור: בעצם יש חסם, הצורך בחוזה, זה נכון, חסם של אותו הסכם.

גילה גמליאל: איך מתגברים עליו אם היצרנים חוסמים אותם?

<אבנר פלור: השאלה אם יש איזו הצעה.

גילה גמליאל: אולי לא לחייב בהסכם.

אבישי ברוורמן: חברת הכנסת גילה גמליאל שאלה, אבנר פלור ישיב תשובה ונפתח את הדיון.

גילה גמליאל: כבוד השר, על מנת לפתוח את התחרות.

גילה גמליאל: זה רק לנקודה שהוא מעלה עכשיו, לגבי ההגדרה.

אבישי ברוורמן: ברור.

אבישי ברוורמן: עו"ד זוכוביצקי, יש לך תשובה?

<שרית זוכוביצקי-אור: כן.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני רק רוצה להתייחס להסכם.

<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה מי הוא יבואן?

<שרית זוכוביצקי-אור: ההגדרה שלו היא ההתקשרות שלו עם היצרן בחוץ לארץ.

<שרית זוכוביצקי-אור: בעצם מה עושה היבואן?

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא מתקשר לייבוא ושיווק של רכב מתוצרת היצרן.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, הקיום שלו הוא בעצם ההסכם.

<שרית זוכוביצקי-אור: כל מה שהוא עושה, בסך הכול מייבא רכב שמישהו אחר מייצר.

גילה גמליאל: אבל אז היצרנים מונעים מהם.

גילה גמליאל: אז מה את עושה?

<שרית זוכוביצקי-אור: מה שעשינו, כך הבנתי, כאשר אנחנו מרחיבים את הגדרת "סוכן מורשה", למעשה מה שהיה קיים זה התקשרות ישירות עם הסוכן המורשה, שזה חוליה מספר שתיים.

<שרית זוכוביצקי-אור: חוליה מספר שתיים היא גוף שהוא לא היצרן, אבל שיש שלו הסכם עם היצרן, כלומר זה גוף שני.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מדברים פה על מתן אפשרות – זה הכול אופציות פתוחות – להתקשר עם גוף שלישי.

גילה גמליאל: אפשר להציע הצעה אחרת?

אבישי ברוורמן: יש לך הצעה ספציפית כאן?

אבישי ברוורמן: בבקשה.

גילה גמליאל: כן, חשבתי, אני תמיד מכינה שיעורי בית.

גילה גמליאל: בסיטואציה כזאת אולי לא לחייב לחתום על הסכם בכתב עם עוסק מורשה, אלא להגדיל את ההתחייבות של היבואן המקביל.

<אבנר פלור: מה זאת אומרת?

גילה גמליאל: את הביטחונות של היבואן המקביל.

גילה גמליאל: כלומר, במקום לקשור את זה במשהו שאנחנו יודעים שעוצר את השוק לתחרות ולא באמת מאפשר את הייבוא בסופו של תהליך, פשוט לחייב את היבואן המקביל ביותר ערבויות, שאנחנו נהיה רגועים יותר שזה יתנהל בצורה הנכונה, במקום אותו הסכם.

<אבנר פלור: ואיך זה יתיישב מן ההיבט הצרכני וההיבט התקינתי-בטיחותי?

<אבנר פלור: בעצם אחת הסיבות שאנחנו מתקשרים עם הסוכן זה גם כי הוא נותן לנו את המעטפת.

גילה גמליאל: תחייב את היבואן המקביל בדברים האלה.

גילה גמליאל: אלה עוגנים שאתה תציב.

<שרית זוכוביצקי-אור: אבל ההסכם הוא בסיס.

<שרית זוכוביצקי-אור: בלי ההסכם למעשה אין כלום.

גילה גמליאל: אבל עם ההסכם יש לך גם כלום, אז השאלה מה רוצים להשיג בחוק.

<שמואל מלכיס: תחייב את היצרן להתקשר לפחות עם שלושה יבואנים.

<שרית זוכוביצקי-אור: ההסכם מגדיר את מערכת היחסים בין היבואן בארץ לגוף בחוץ לארץ.

גילה גמליאל: נכון, אבל הגוף בחוץ לארץ, אומרים לך במפורש שהיצרנים שם חוסמים את היכולת של אותו עוסק מורשה להיכנס.

גילה גמליאל: גם הוא יאמר לך שזה נכון.

גילה גמליאל: השאלה איך את פותחת את זה.

גילה גמליאל: אם כבר יושבים כאן ודנים בהצעת החוק ורוצים לפתוח את השוק לתחרות, צריך לתת מענה בנקודה הזאת.

<קריאה: הכי פשוט זה לחייב את היבואן- - -

<חיים פילצר: אני מקבוצת "אלון".

<חיים פילצר: אני רוצה להסביר משהו כדי שכל הפורום יבין.

<חיים פילצר: ייבוא מקביל כפי שהחוק דורש היום, להתקשר עם סוכן מורשה בחוץ לארץ, הוא בלתי אפשרי.

<חיים פילצר: לצורך העניין, ניסיתי במשך 6 חודשים לעשות ייבוא מקביל, להתקשר עם סוכן בחוץ לארץ, בפרנקפורט, ולהביא מרצדס.

<חיים פילצר: אמר לי הסוכן בחוץ לארץ: תשמע, אני יכול למכור, יש לי הסכם עם "דיימלר בנץ" בגרמניה למכור רק בפרנקפורט.

<חיים פילצר: אני לא יכול למכור לך, לא יכול לעשות הסכם.

<חיים פילצר: אתה רוצה, תקנה ממני פה בפרנקפורט ותעשה עם זה מה שתרצה אחר-כך.

<חיים פילצר: ואז יש בעיה נוספת, אם אני מביא את זה לארץ יבוא היבואן המקומי בארץ ויגיד לי: רגע, מאיפה הבאת?

<חיים פילצר: מה הבאת?

<חיים פילצר: מה פתאום?

<חיים פילצר: לכן צריך ליצור משהו אחר.

<חיים פילצר: צריך ליצור צינור אחר שייתן את האפשרות.

אבישי ברוורמן: מה ההצעה הספציפית שלך?

<חיים פילצר: אני מתחבר למה שאמרה חברת הכנסת גמליאל.

<חיים פילצר: צריך שהייבוא העקיף – ואני יכול להקריא כי כתבתי את זה – ראשית, להשאיר את האפשרות שיהיה הסכם עם סוכן מורשה, זה אפשרות אחת.

<חיים פילצר: אפשרות נוספת, שיהיה ייבוא עקיף ללא הסכם כתוב עם סוכן מורשה בחוץ לארץ, אבל היבואן העקיף פה יעמוד בתנאים שקיימים בחוק.

<חיים פילצר: זאת אומרת, יהיה לו הון עצמי של 10 מיליון שקלים, תהיה לו ערבות בנקאית של 5 מיליון שקלים, יהיה לו מוסך בבעלותו בהתאם לאחד מאלה, ואם אין לו מוסך תגדל הערבות הבנקאית, כלומר תגדל הערבות ל-25 מיליון שקלים, לצורך העניין, ואז הוא יענה לכם על הדרישות.

<חיים פילצר: אתם תכתיבו ליבואן העקיף מה עליו לעשות.

<אבנר פלור: אני מבקש לשאול שאלה.

<אבנר פלור: בעצם יהיה הסכם ללא חוזה.

<אבנר פלור: איך אתה מתמודד עם ההיבטים הבטיחותיים והסביבתיים?

<חיים פילצר: אני מתחייב כלפי החוק לייבא בהתאם למה שהחוק דורש ממני פה בארץ.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו לא נמצאים באיזו קייטנה, אני מצטער.

יצחק וקנין: אני חושב שמה שמוצע כאן הוא סכנת נפשות גדולה מאוד.

יצחק וקנין: אני חוזר ואומר, מה שאתה מציע – בעצם אתה מסיר אחריות.

<חיים פילצר: רק יבואן יכול להביא את זה.

יצחק וקנין: זה המקצוע שלי, אני בוחן רכב.

יצחק וקנין: אני חושב שמה שאתה מציע פה, מחר נמצא את עצמנו באיזו שוקת שבורה שאף אחד ב"גג", מה שנקרא, לא נותן לך את החסות.

יצחק וקנין: ואז מה, אצטרך להיות סמוך עליך, שאתה תיתן לי?

יצחק וקנין: הרי מחר אולי תפשוט את הרגל.

<חיים פילצר: אני יבואן רכב שפועל בהתאם לחוק.

יצחק וקנין: סליחה, לא מחוקקים חוק ספציפי ליצחק וקנין.

יצחק וקנין: אני מחוקק חוק בשביל כל מדינת ישראל, בשביל כל היבואנים.

יצחק וקנין: אם אתה רוצה חוק ספציפי בשבילך אז אהלן וסהלן, בוא נכתוב את החוק על שמך ונקום ונלך, אין פה מה לעשות.

יצחק וקנין: אדוני הנכבד, רבותי, אני מסביר את זה לעומק.

יצחק וקנין: אתה יודע מה, אני אפילו לא צריך להגיד, הוא כבר אמר לך את זה מראש.

יצחק וקנין: מי נותן לי אחריות על הבטיחות?

יצחק וקנין: אותי, רבותי, מעניינת הבטיחות.

יצחק וקנין: רכב זה בטיחות.

יצחק וקנין: זה אקדח טעון בעיניי.

יצחק וקנין: לכן אני לא מוכן להסיר את האחריות מהדבר הזה.

אבישי ברוורמן: שמעת את חבר הכנסת וקנין מדבר דברים ברורים.

אבישי ברוורמן: מה התשובה?

<חיים פילצר: אני יבואן רכב שמייבא היום רכבים בהתאם לחוק.

<חיים פילצר: אני מתחייב, שוב בהתאם לחוק, לייבא גם את מה שאני מציע פה.

<חיים פילצר: אני לא איזה מישהו בשוק שפתאום רוצה לייבא.

<חיים פילצר: אם אני מייבא היום, לצורך העניין, משאיות מסוג מסוים אז אני רוצה לעשות ייבוא מקביל כדי לפתוח את השוק בהתאם למה שקורה.

יצחק וקנין: אני הולך לפרקטיקה.

יצחק וקנין: היתה תקלה בברקסים של "טויוטה", חברת הגג אמרה במפורש: רבותי, אנחנו אוספים את כלל הרכבים.

יצחק וקנין: מי נתן פה את החסות?

יצחק וקנין: היבואן הראשי פה הוריד את זה למטה.

יצחק וקנין: כאשר אני מתחיל להוריד את זה עם יבואן משנה שם, כשאין לי שום אחריות כלפיו ואני לא יודע מה קשר הגומלין בינו לבינו, אין לי שום אחריות על הבטיחות.

יצחק וקנין: רבותי, זה חוסר בטיחות ממדרגה ראשונה.

<לאה ורון: ואין שום הסכם.

רונן הופמן: אתה חוזר לבעיה של המונופול.

יצחק וקנין: רבותי, אני מבין את המונופולים, הרי אני יושב פה בוועדה.

יצחק וקנין: אני בעד כל הייבוא המקביל.

יצחק וקנין: אין לי רעיון מה לעשות, אין לי פתרון.

יצחק וקנין: אני לא מוכן להסיר אחריות מלמעלה.

אבישי ברוורמן: רבותי, כל אחד ידבר בזכות דיבור.

יצחק וקנין: רבותי, אני לא רוצה שיהיה לנו מקרה כמו "חפציבה" ואני לא רוצה גם שיהיה איזה טייקון שבסוף לא יהיה לי איפה לתפוס.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אחד-אחד.

אבישי ברוורמן: מי אדוני?

<רון מלכה: אני מייצג את חברת "קשת ליס".

אבישי ברוורמן: מה הפתרון?

<רון מלכה: אני מציע דבר כזה, כל הזמן אומרים החברים ממשרד התחבורה: הדירקטיבה האירופאית.

<רון מלכה: הדירקטיבה האירופאית קובעת שמי שאחראי בסופו של דבר זה היצרן.

<רון מלכה: אתה לא יכול לנתק את הקשר בין האוטו ובין היצרן, לא משנה מי שיווק אותו, כי בסוף הוא ייצר אותו.

<רון מלכה: באירופה יש אחריות של היצרן במשך שנתיים.

<רון מלכה: היא תחול גם פה.

<רון מלכה: גם אם מחר בבוקר אפתח חברה והיא פשטה רגל ונשארו 2,000 מכוניות בכביש, יש אחריות.

<רון מלכה: וחוץ מזה, על בלמים, לדעתי, סליחה, אתה מערבב.

יצחק וקנין: אני לא מערבב.

<רון מלכה: בסוף אתה נכנס למוסך.

<רון מלכה: הנזק הפוטנציאלי על תקלה בבלמים זה להחליף בלמים.

<רון מלכה: אם היה איזה אוטו שלא עבר טסט ולא עשה את זה כפי שצריך, יש פה מחלקת פיקוח שתסגור מכוני טסטים, והם עשו את זה בחודש שעבר.

יצחק וקנין: לא את מכוני הטסטים.

יצחק וקנין: אם יש לי תקלה בייצור אני צריך "גג", אני צריך מישהו מלמעלה.

<רון מלכה: אם יש לך תקלה יש אחריות של היצרן.

<רון מלכה: היבואן מחויב, היצרן גם מחויב, גם אם לא התקשרו בקשר ישיר.

אבישי ברוורמן: רונן לוי, התרשמתי מאוד.

אבישי ברוורמן: יש לך איזה פתרון עבורנו?

גילה גמליאל: יש לי שאלה לגבי זה, שאלה משפטית.

אבישי ברוורמן: מתחיל להיות פה כמו בדיון שהיה קודם על הטבק.

אבישי ברוורמן: לאט-לאט.

גילה גמליאל: השאלה המתבקשת לדעתי היא האם באמת בנסיבות כאלה, כפי שאומר כאן רון מלכה, בכל מקרה כזה באמת יש ממילא אחריות על היצרנים ולא משנה אם יש איתם התקשרות ישירה או לא.

גילה גמליאל: זאת השאלה המשפטית שלדעתי צריכה להיבחן.

אבישי ברוורמן: רונן לוי, יש לך איזה פתרון בשבילי?

<רונן לוי: אני מקבל את מה שאמר רון מלכה.

<רונן לוי: אין שום בעיה להנחות פה ולחייב את היצרנים לתת אחריות יצרן גם אם הוא לא שיווק את הרכב.

<רונן לוי: אין עם זה שום בעיה.

אבישי ברוורמן: יצחק וקנין, אתה בשבילי, אתה יודע, לקמוס.

יצחק וקנין: חבר'ה, הדרך לגיהינום רצופה בכוונות טובות.

יצחק וקנין: אני מודיע לכם, אתם מסירים אחריות מהיבואן.

יצחק וקנין: הרי גם היום- - -

<רונן לוי: מדברים רק על ה-recall, בשל כל מיני תקלות שהיצרן אחראי עליהן.

יצחק וקנין: למה רק תקלות?

<רונן לוי: היצרן קורא בהוראה בטיחותית.

<רונן לוי: בהוראה שמחזירים את הרכב בשל תקלה בטיחותית היצרן קורא להחזיר את כל הרכבים ברחבי העולם.

<רונן לוי: אין עם זה שום בעיה.

יצחק וקנין: לא רק על זה.

יצחק וקנין: רבותי, אני צריך- - -

<רונן לוי: גם היצרן פה בארץ, וכך היה כאשר הבאתי אוטו בייבוא אישי, מחויב לעשות את זה.

<רונן לוי: זה לא קשור.

גילה גמליאל: עשיתי שיעורי בית אמנם, אבל לא עד כדי כך.

<רון מלכה: מה ההבדל בין אוטו כזה לאוטו בייבוא אישי?

<רונן לוי: היצרן חייב לתקן גם בייבוא אישי.

<רונן לוי: אם עכשיו הבאתי אוטו והיצרן הוציא הודעה של recall, הוא מחויב על-פי כל הדינים בכל המדינות לתקן את הרכב.

יצחק וקנין: רבותי, אני עונה לכם.

יצחק וקנין: הרי אני יושב פה כבר שנים ואני מכיר את הכרוניקה הזאת, ואנחנו חוזרים ואומרים את הדברים.

יצחק וקנין: רבותי, בייבוא אישי, גם אז, ואני מכיר את הדברים מקרוב, כשכבר מביאים לפה איזה רכב שונה, או אפילו רכבים סטנדרטיים – אפשר לספור אותם על כף היד, זה זניח לגמרי, זה אפילו לא נלקח בחשבון.

יצחק וקנין: אבל כשאנחנו קובעים פה איזה סטנדרט של ייבוא מאסה של רכבים לכבישים, זה לא אותו דבר כמו הייבוא האישי הפרטי כשאדם מביא את הרכב לבד.

יצחק וקנין: אנחנו קובעים פה איזה סטנדרט ואנחנו חייבים לקבוע את כל הפרמטרים, ובראשם הבטיחות.

יצחק וקנין: באיזה מקום פה אנחנו מפספסים את העיקר.

גילה גמליאל: איפה הפספוס?

גילה גמליאל: לא הבנתי.

גילה גמליאל: אני מנסה להבין היכן הבעיה.

יצחק וקנין: הפספוס פה הוא בכך שאין לי ערובה מלמעלה.

יצחק וקנין: אין לי "אבא" בקצה.

אבישי ברוורמן: אני מבקש שתסביר לי ולשר ישראל כץ ולגילה גמליאל, תסביר בצורה פשוטה מאוד, תן לנו דוגמה.

יצחק וקנין: נתתי דוגמה.

אבישי ברוורמן: עוד פעם.

אבישי ברוורמן: לא הבנו.

יצחק וקנין: הסטנדרט היום, אם אני קונה רכב כיבואן- - -

<רון מלכה: אני מתנצל, אני חושב שחבר הכנסת המכובד – אני מכיר אותו, אני עוקב אחריו שנים רבות – טועה ומטעה.

<רון מלכה: יש לי תשובה.

<רון מלכה: יש חוק.

ישראל כץ: סליחה, חבר הכנסת לא מטעה.

ישראל כץ: מקסימום הוא טועה.

<רון מלכה: הוא טועה.

<רון מלכה: אני לא רוצה לפגוע באף אחד, אבל יש חוק.

<רון מלכה: הדירקטיבה האירופאית קובעת שאוטו שנקנה באירופה יש עליו אחריות של היצרן.

<רון מלכה: מה ההבדל מבחינת האירופאים – גם עלינו חלים כל מיני הסכמים.

<רון מלכה: אם הוא עבר מבלגיה לגרמניה זה אותה אחריות, ואם הוא עבר מגרמניה לישראל זה אותה אחריות.

<רון מלכה: יותר מזה אגיד לך, היום יש מאגרי מידע שהיצרנים מחויבים בהם, גם באירופה וגם בארצות-הברית, שאתה מכניס פנימה מספר שלדה ורואה אם יש recall על האוטו ומה עליך לעשות.

<רון מלכה: אם המדינה מחייבת אותי בתור יבואן לעשות את ה-recall קודם כול על חשבוני ואחר-כך ללכת לחפש את היצרן, זה בעיה שלי.

<רון מלכה: אני קודם כול מחויב ללקוח.

אבישי ברוורמן: עו"ד עצמון, תסביר לנו אם יש פה בעיה.

<איתי עצמון: לפני שאני מסביר את הבעיה אני רוצה להבין בכלל את ההצעה כי אני לא בטוח שאני מבין אותה.

<איתי עצמון: ההגדרה שכרגע נדרשת הוועדה לאשר היא הגדרת "סוכן מורשה", וההגדרה קובעת בפסקה (1): "אדם הקשור בהסכם בכתב עם יצרן...".

<איתי עצמון: ההסכם הוא זה שקושר את הסוכן ליצרן, ולכן הוא מורשה.

<איתי עצמון: לא כל-כך ברור לי מבחינה משפטית איך אדם יכול להיות סוכן מורשה אם אין לו הסכם בכתב עם הגורם שמרשה אותו.

<רון מלכה: זה העניין, הוא לא אמור להיות סוכן מורשה של אף אחד.

<רון מלכה: אציג דוגמה.

<רון מלכה: יש לי חבר שהוא יבואן של "טויוטה" בהולנד.

<רון מלכה: הוא מביא 80,000 רכבי "טויוטה" בשנה.

<רון מלכה: הוא אומר לי: תיקח ממני 2,000 מכוניות בשנה?

<רון מלכה: לא רוצה למכור לך, לא אסתבך עם "טויוטה".

<רון מלכה: אבל אם אני מקים חברה-בת בהולנד, באותה מדינה בה הוא פועל, וקונה ממנו 2,000 מכוניות בשנה, ואחר-כך עושה בהן מה שאני מבין, כי זה מה שהחוק האירופאי מתיר לי, ומביא אותן לארץ לצורך תחרות, אז אני לא צריך אתו שום הסכם.

<שרית זוכוביצקי-אור: אתה מתאר את חוליה מספר שתיים.

<רון מלכה: לא חוליה מספר שתיים.

<רון מלכה: את רוצה הסכם בכתב – הסכם בכתב לא יהיה.

<קריאה: הוא לא הסמיך אותו אלא רק מכר לו.

<רון מלכה: הוא מכר לי, מכירה בין מוכר מרצון לקונה מרצון.

גילה גמליאל: אני חושבת שאני צריכה שני דברים.

גילה גמליאל: אני מבקשת מנציגי הייעוץ המשפטי שני דברים.

גילה גמליאל: אם הטיעון המרכזי הוא שמטרת החוק לפתוח את השוק לתחרות; אם אומרים כל הגורמים בתחום שההסכם הוא עקב אכילס לפתיחת השוק לתחרות.

גילה גמליאל: שאלה אחת, מה באמת הפתרון שלכם בעניין הזה?

גילה גמליאל: שאלה שנייה, וזה מתייחס גם לדרישה של חבר הכנסת וקנין, הדרישה לבטיחות – אם אומרים כאן האנשים שמבינים יותר ממני בתחום שבעצם החוק מחייב את היצרנים גם כן באחריות לגבי הבטיחות של הרכבים אז מי הגורם המשפטי שיכול לבחון לנו את העניין הזה מבחינה משפטית אל מול הגורמים בתהליך באירופה?

גילה גמליאל: אם הם צודקים אז אני באמת לא רואה שום הצדקה לעכב את הפתיחה של השוק לתחרות על בסיס הדרישה להסכם, שמונע את התחרות.

גילה גמליאל: איך אתם יכולים לבחון את זה?

יצחק וקנין: היצרן "טויוטה" או "פז'ו", כדוגמה, לא מכיר את היבואן דוד בישראל.

יצחק וקנין: הוא מכיר את הסוכן שלו שכנראה קונה ממנו, שהוא יבואן או שהוא מוכר כלי רכב ויש לו הסכם ישירות עם היצרן.

יצחק וקנין: היצרן לא מכיר את דוד בכלל.

יצחק וקנין: אין לי שום בטוחה שהיצרן נותן לו גיבוי.

יצחק וקנין: מחר אותו סוכן משנה שלו – הוא לא נותן לו גיבוי בכלום.

יצחק וקנין: רבותי, אתם רוצים להוריד אותנו בעוד דרגה.

<מרדכי ברינס: יש פה מונופולים.

יצחק וקנין: רבותי, אין פה עניין של מונופולים.

יצחק וקנין: עם כל הכבוד, לא כל דבר זה מונופול.

<מרדכי בר-נס: אתה לא רואה את זה, סלח לי אדוני.

יצחק וקנין: מצדי תעשה חוזה עם "טויוטה", תעשה איתה הסכמים, לא יודע איך תעשה את זה.

<מרדכי בר-נס: היא מונופול.

יצחק וקנין: אני לא מוכן בכלי רכב – אתה יודע מה, אני יורד אתך עוד ירידה אחת.

יצחק וקנין: מאין אני מבטיח שאותו סוכן שאתה התקשרת אתו בחוזה בהולנד, בצרפת, שנותן לך כלי רכב שכבר נסעו 40,000 קילומטרים, 50,000 קילומטרים, לא יודע מה, מה הבטיחות?

יצחק וקנין: רבותי, יש פה דברים שאני לא מוכן לקחת בהם סיכון.

יצחק וקנין: זה רכב, רבותי.

יצחק וקנין: אתם רוצים לקחת סיכונים, בבקשה, תעשו מה שאתם רוצים.

יצחק וקנין: אתם מסכימים לתהליך הזה?

אבישי ברוורמן: אני עוצר את הדיון לרגע.

אבישי ברוורמן: משרד המשפטים, עו"ד יערה למברגר, בבקשה.

אבישי ברוורמן: את מבינה את הסוגיה?

<יערה למברגר: כן.

אבישי ברוורמן: מה עמדת משרד המשפטים, בצורה ברורה?

<יערה למברגר: יש פה פתיחה לתחרות, שהיא חשובה מאוד.

<יערה למברגר: האיזון שניסו לעשות בהצעת החוק הזאת הוא פתיחת תחרות באופן אחראי.

<יערה למברגר: אנחנו צריכים לפתוח את התחרות כל עוד הגורמים המקצועיים מרגישים שזה שומר על רמת בטיחות נאותה.

<יערה למברגר: אני חושבת שזה עיקרון-העל, כפי שאני הבנתי את המטרה של הצעת החוק הזאת, זה האיזון.

גילה גמליאל: בזה כולם פה רוצים, זה ברור.

אבישי ברוורמן: ולכן?

<יערה למברגר: אם יש פה הרגשה שצריך קשר ישיר ושאם לא יהיה הסכם שמקשר אנחנו מאבדים את הקשר הישיר- - -

גילה גמליאל: מה זה "הרגשה"?

<קריאה: אבל אין אופציה, וגם לא תהיה.

<יערה למברגר: שני משפטים, על עניין הערבויות ועל עניין הכסף.

<יערה למברגר: כסף הוא טוב ויפה והוא מגיע מבחינה צרכנית, הוא עונה על חלק מן הדברים, אבל הוא לא יכול לענות לי למשל על מידע טכני.

<יערה למברגר: יש דברים שהכסף לא יכול לתת לי תשובה לגביהם ולכן אני צריכה להשלים את זה בדברים שאני חייבת לקבל דרך שרשור שמגיע ליצרן.

<יערה למברגר: הדירקטיבות של האיחוד האירופאי, אדוני הציג פה דבר נכון מאוד, מתייחסות לקשר בין מדינות האיחוד האירופאי, כשעוברים מהולנד לבלגיה ולגרמניה.

<יערה למברגר: אנחנו לא חלק גיאוגרפי מהאיחוד האירופאי.

<חיים פילצר: אבל אנחנו יכולים לאמץ אותן.

<יערה למברגר: זה לא חל אוטומטית.

יצחק וקנין: קודם כול הם צריכים לאמץ אותנו.

אבישי ברוורמן: שירה ברגמן, את למדת את החוק הזה לפני ולפנים.

אבישי ברוורמן: את נמצאת במשרד האוצר ואת מבינה את הסוגיה שהעלה חבר הכנסת יצחק וקנין, ואת מבינה את ההצעה שהציגה חברת הכנסת גילה גמליאל ביחד עם כל הגורמים המנוסים והמכובדים.

אבישי ברוורמן: מה עמדתך, מהידע הרב שלך?

<שירה ברגמן: אל"ף, גורמי המקצוע ממשרד התחבורה מביעים את התחושה שלהם, ולכן אנחנו נמצאים בתהליך ארוך של איזון בין הרצון לפתוח לתחרות, שמשרד האוצר ואני עומדים כאן כדי לייצג אותו, ובין הצורך הבטיחותי והצרכני, כאשר הגורם המוסמך הוא כמובן אנשי המקצוע של משרד התחבורה.

<שירה ברגמן: בדיון הקודם הועלתה הצעה על-ידי איגוד המוסכים.

אבישי ברוורמן: רונן לוי, זה עוד פעם אתה.

אבישי ברוורמן: אתה מעלה הצעות טובות בדרך כלל.

<שירה ברגמן: לפחות הפעם אנחנו מסכימים.

<שירה ברגמן: התבקשנו לשקול הרחבה, כלומר לנסות לאזן בצורה טובה ביותר בין ההצעה של חברת הכנסת גמליאל לבין הפחד הבטיחותי שמבטאים אנשי המקצוע.

<שירה ברגמן: לכן פתחנו כאן עוד רובד שמאפשר הרחבה של תחרות, רובד שלישי, שאומר: לא רק הסוכן המורשה.

אבישי ברוורמן: כלומר, יש פה פשרה בין גישת וקנין לגישת גמליאל, רבנית גמליאל והצדיק וקנין.

<שירה ברגמן: מה שמבוטא עכשיו בהצעת החוק הוא תוצאה של הדיון הקודם שבו הועלה החשש שמה שאנחנו עושים כאן לא מספיק רחב.

<שירה ברגמן: לכן הוספנו את הרובד השלישי הזה, שמאפשר התקשרות גם עם- - -

גילה גמליאל: מה הציר השלישי אומר?

<שירה ברגמן: זאת ההגדרה "סוכן מורשה" בפסקה (2), כלומר לא רק הסוכן המורשה עצמו אלא גם אדם שהסוכן המורשה הסמיכו.

גילה גמליאל: מה זה נותן?

גילה גמליאל: תפרשי לי את ההרחבה.

גילה גמליאל: כאשר התווסף אדם נוסף, מה זה נותן עכשיו באופן ממשי בפתיחת התחרות?

<שירה ברגמן: כלומר, אם סוכן מורשה ימשיך צעד נוסף ויתקשר עם סוכנים משווקים, תת-משווקים, להמשיך לשווק את הרכיבים, לצורך העניין בבלגיה, לא משנה היכן, אז עכשיו אנחנו מאפשרים לאותו יבואן עקיף לא רק להתקשר עם הסוכן המורשה, שלו יש את ה-link הישיר ליצרן, אלא לעוד שכבה, כלומר גם למשווק.

<חיים פילצר: בהסכם בכתב או בעל-פה?

<שירה ברגמן: בכתב.

<חיים פילצר: זה לא יקרה, זה אופציה לא קיימת.

גילה גמליאל: איך ביססתם את ההנחה שזה באמת אופציה ריאלית וממשית?

<שירה ברגמן: אנשי המקצוע יענו.

<שירה ברגמן: גם כאן היו לנו דאגות.

<שירה ברגמן: כלומר, לא לחינם לא הצענו את השלב הזה מלכתחילה, למרות שאנחנו מבינים שיש תועלת תחרותית כאשר מאפשרים לעוד משווקים להתקשר עם היבואן העקיף.

<שירה ברגמן: לכן כן יש כאן איזה צמצום אם היבואן העקיף באופן כללי יכול לייבא כל רכב שעולה על דעתו.

<שירה ברגמן: השכבה השלישית הזאת, המשווק שיתקשר עם סוכן מורשה שאתו מתקשר היבואן- - -

<רון מלכה: לא יהיו חוזים כאלה, זה לא יקרה.

אבישי ברוורמן: סליחה, תנו לה לסיים.

אבישי ברוורמן: אמרתם, הבנו.

אבישי ברוורמן: אתן לכם לדבר.

אבישי ברוורמן: היא מציגה עמדה.

אבישי ברוורמן: אנשי השטח אומרים שמה שהיא אומרת הוא קבוצה ריקה, אין אנשים כאלה.

אבישי ברוורמן: אבנר פלור, אנחנו מגיעים לשטח שלך.

אבישי ברוורמן: מה ששירה ברגמן הציעה, הרי זו היתה הרוח כאשר רצינו את הפשרה, אבל הם טוענים פה, ואני מגבש פה את המכלול כי הרי לא לכולם יש אותם אינטרסים, אם רונן לוי וחיים פילצר ואחרים אומרים שאין כאלה דברים – מה אתה אומר בתור איש המקצוע?

<אבנר פלור: ברשותך, לפני שאביע את דעתי המקצועית, אולי אפשר לתת ליבואן העקיף היום לומר את דבריו.

אבישי ברוורמן: גל גרנות ועו"ד ניל סמולט מ"אילון מוטורס", מי מכם ידבר?

אבישי ברוורמן: בבקשה, נשמע עכשיו יבואן עקיף.

אבישי ברוורמן: אתמול פגשתי אתכם ואמרתם שיש לכם כבר 100 רכבים ואתם פועלים.

<ניל סמולט: הקשבתי גם לדברים שאמר משרד המשפטים.

<ניל סמולט: אני די מצטרף אליהם.

<ניל סמולט: יש כאן איזון, ויש חשיבות לאיזון.

אבישי ברוורמן: תסביר לנו את הסוגיה.

<ניל סמולט: אנחנו מכירים שבמצב הנוכחי, על אף שאנחנו הצלחנו לעבור את החסם המשמעותי, הוא משמעותי לאחרים.

<ניל סמולט: אנחנו לא פה לעצמנו.

<ניל סמולט: חשוב לנו שיהיה ייבוא מקביל, לא רק של אחד, כי אחד "ימות" ולא יהיה ייבוא מקביל בישראל כפי שיש ייבוא מקביל בארצות-הברית ובכל אירופה.

אבישי ברוורמן: אנחנו בעד ייבוא מקביל.

אבישי ברוורמן: תסביר את הסוגיה.

<ניל סמולט: החוק היום מציב חסם ש"דוחף" את היבואן העקיף הפוטנציאלי לנסות להתקשר עם אנשים שאולי הם האחרונים שרוצים להתקשר אתו, היצרנים.

<ניל סמולט: לכן נכון שפתיחת הרובד הנוסף היא משמעותית.

<ניל סמולט: אני אומר את זה כי אני מסתובב לא 6 חודשים אלא כבר 3 שנים.

<ניל סמולט: אין לי את כל הניסיון של אדוני ולא את כל היכולות אולי של אנשים אחרים שמסתובבים כאן, אבל מהניסיון שלי, הוספת הרובד הנוסף משמעותית.

<ניל סמולט: לעניות דעתי הצנועה היא תביא לפתיחת השוק בטווח של שנתיים, בטווח של 5 שנים.

<ניל סמולט: המונח ייבוא מקביל יהיה מונח מקובל במדינת ישראל, כפי שהוא מקובל במדינות אירופה.

<ניל סמולט: דבר נוסף, כיוון שאנשים גלשו לנושא של האחריות, אני רוצה להגיד על זה כמה מילים.

<ניל סמולט: קודם כול, יש פתרון גם בהצעת החוק הזאת לנושא האחריות, והפתרון הזה, כפי שאנשים אמרו, הוא יישום של סטנדרטים אירופאים, לא רק בתקינה של רכב אלא בפתיחת השוק לתחרות.

<ניל סמולט: אסור שתהיה אפליה בין צרכן לצרכן בגלל המקור שממנו הוא קנה את הרכב.

<ניל סמולט: לא ייתכן שתפתח את השוק לכאורה לתחרות במכירה, אך בנקודת השירות ובנקודת מימוש האחריות תחסל את התחרות.

<ניל סמולט: זה הגבל חמור בכל אירופה.

<ניל סמולט: בשוק האירופאי, גם בשווייץ, חברות שעוברות על האיסור הזה מוטלים עליהן קנסות של עשרות מיליונים.

אבישי ברוורמן: פרופ' גילה רושם כל מילה והוא מסכים.

אבישי ברוורמן: בבקשה, הלאה.

<ניל סמולט: אבל אגיד גם מעבר לזה.

<ניל סמולט: מכיוון שיש לנו ניסיון מעשי, אני רוצה לשתף אתכם.

<ניל סמולט: אנחנו גורם קטן, שהצלחנו בקטן ואנחנו מקווים שנצליח ונתפתח.

<ניל סמולט: כידוע, לרכבים שאנחנו מביאים יש היום יבואן ישיר.

<ניל סמולט: היבואן הישיר הזה לפני 5 חודשים, באוגוסט 2013, הפיץ חוזה לאגף השירות של כל המוסכים שלו והסביר בהסבר מבורך שצריך לטפל בכל הרכבים שמגיעים מייבוא עקיף.

<ניל סמולט: הוא הסביר להם: אנחנו נזין את מספרי השלדה למחשבים של חברת "פורד" ונדאג שיהיה טיפול ראוי ב-recall – יש פה גם דוגמה בחוזר הזה –ואנחנו נטפל גם ברכבים מתוצרת "פורד" שאנחנו לא מביאים אותם.

אבישי ברוורמן: ולכן?

<ניל סמולט: ולכן אין כאן בעיה של אחריות.

<ניל סמולט: האנשים הציגו את נושא האחריות נכון, האחריות באה מהיצרן.

אבישי ברוורמן: מר סמולט, אני רוצה להבין, אמרת שני דברים.

אבישי ברוורמן: מצד אחד, אתה שמח, ואתה בשבילנו דוגמה כי אנחנו רוצים עוד אנשים כמוך כדי שתהיה פה תחרות, כי ראיתי בארצות אחרות שכאשר פתחו את הייבוא העקיף הוא שינה את השוק ואני חושב שגם כבוד השר חושב כמונו, ולכן השרשור הנוסף שעו"ד זוכוביצקי, שירה ברגמן ואחרים הציעו משפר את היכולת לייבוא עקיף.

אבישי ברוורמן: במקביל, אתה טוען שמה שאמר חיים פילצר גם נכון.

אבישי ברוורמן: או לא? אולי לא הבנתי.

אבישי ברוורמן: את הסיפה לא הבנתי.

אבישי ברוורמן: אני מקשיב לך, אתה בשבילי המודל של מי שנכנס, נחשון בן עמינדב, שקפץ למים ביחד עם זוהר והתחיל לשחות, ואתה בסך הכול שוחה כבר במאה מכוניות.

אבישי ברוורמן: האם התיקון מספיק, או נדרש התיקון פלוס הערת חברת הכנסת גמליאל, חיים פילצר ורונן לוי?

אבישי ברוורמן: זה מה שאני לא מבין.

אבישי ברוורמן: אתה מבין את השאלה שלי?

<ניל סמולט: אני חושב שתמיד אפשר עוד ואני קטונתי מלהבין את כל ההשלכות של ההצעות שהועלו כאן.

אבישי ברוורמן: לא קטונת, אתה רק נזהר.

יצחק וקנין: הבנתי אותו, האמן לי שהבנתי אותו.

יצחק וקנין: הבנתי שהוא אומר שצריך לאשר את הנוסח כפי שנקרא כאן ולא לפתוח אותו כפי שהם מציעים.

יצחק וקנין: רק אין אומץ להגיד את הדברים.

יצחק וקנין: אני אומר אותם במקומך, אדוני.

<אבנר פלור: אני רוצה להתייחס להיבטים המקצועיים.

<אבנר פלור: לא כל-כך הבנתי את ההצעה שלהם.

אבישי ברוורמן: אם לא הבנת, זה לא טוב.

<אבנר פלור: אני רוצה להציג משהו ותגיד לי אם זאת ההצעה שלהם, אם הבנתי טוב.

<אבנר פלור: חברת הכנסת גמליאל, מה שעשינו בחקיקה עצמה לאורך הדרך, ואני מאמין שאת קראת וראית את זה, בעצם ככל שאנחנו יורדים ברמה, הכוונה: יצרן, סוכן משנה ומשווק, הורדנו גם את החלופות של האופציה של הייבוא.

<אבנר פלור: למה אני מתכוון?

<אבנר פלור: היבואן הישיר בעצם יכול לייבא כל תוצר וכל דגם רכב שהוא רוצה.

<אבנר פלור: הסוכן המורשה גם יכול לעשות את זה, ונתנו לו גם אופציה לייבא תוצר שהיבואן הישיר לא מייבא.

<אבנר פלור: למשווק השלישי אפשרנו לייבא אך ורק את מה שאפשרנו במסגרת החקיקה, הוא יכול לייבא תוצר ודגם שהיבואן הישיר מייבא.

אבישי ברוורמן: אתה יודע שאני אוהב דוגמאות.

אבישי ברוורמן: תן לנו דוגמאות, בבקשה, שלב א', שלב ב', שלב ג'.

<אבנר פלור: לדוגמה, לגבי היבואן הישיר אין בעיה, הוא יכול לייבא כל תוצר, מה שהוא רוצה.

<אבנר פלור: לגבי הסוכן – הוא יכול לייבא גם תוצר שהיבואן הישיר מייבא, הוא יכול לייבא "סובארו", "מאזדה", "פורד", והוא יכול לייבא גם "טסלה", לדוגמה, שהיום אין לו יבואן, הוא יכול לייבא גם אותו.

<אבנר פלור: אבל לגבי המשווק לא אפשרנו שהוא יוכל לייבא תוצר שלא קיים בשוק, אך ורק תוצר שקיים בשוק.

<אבנר פלור: בעצם ההצעה שחברת הכנסת גילה גמליאל מציעה, כפי שאני מבין מתוך הדברים, שאם אנחנו יורדים עוד רובד, בעצם היא מתכוונת שיהיה ייבוא של רכבים שקיימים פה, עם דגמים שקיימים פה, כמו "מאזדה 3", "סובארו 4B" או כל מיני דגמים, ולא דגמים שלא קיימים בשוק.

<אבנר פלור: בנוסף, לפחות כך אני מבין – אני רוצה פשוט שכולנו נהיה על אותו קו, אני רוצה לשבור את ההיבטים הבטיחותיים והסביבתיים – היא אומרת עוד משהו, לפחות בשולי הדברים, שבעצם אלה רכבים שמשווקים באירופה, זאת אומרת אלה רכבים שרשומים באירופה, לא באים להמציא כאן רכבים שבאו מהעולם השלישי וכולי.

<אבנר פלור: זאת אומרת, בהיבט הבטיחותי, בהיבט הסביבתי זה רכב שכשיר לתנועה באירופה או בארצות-הברית.

<אבנר פלור: מה שנשאר לנו זה ההיבט הצרכני, איך אנחנו מתמודדים בהיבט הצרכני.

<אבנר פלור: אז היא מעלה על פניו, כך אני הבנתי מתוך ההצעה על ההון העצמי והערבות, שבעצם זה ייתן מענה.

<אבנר פלור: זה לפחות מה שהבנתי.

גילה גמליאל: לא יכולתי להגדיר את זה טוב ממך.

אבישי ברוורמן: אבנר פלור, לא רק שיש לו את הגנים והתכונות, הוא בוגר מצטיין של אוניברסיטת בן גוריון בזמן שהייתי נשיא האוניברסיטה.

גילה גמליאל: ומה אתי?

אבישי ברוורמן: גילה גמליאל היתה יושבת-ראש ועד הסטודנטים אצלי במשך 6 שנים.

<איתי עצמון: אני מבקש להעיר הערה קצרה.

<איתי עצמון: למעשה, כפי שאנחנו יודעים, שתי תכליות עומדות כאן על סדר היום.

<איתי עצמון: התכלית הראשונה היא קידום התחרות הענפית, אבל יש עוד תכלית, שאף היא חשובה, והיא זכויות צרכניות, שמירה על הבטיחות.

<איתי עצמון: אני מוכרח להגיד שדווקא מכיוון התכלית השנייה, של בטיחות ושמירה על זכויות הצרכנים, הוטרדתי מן ההצעה של משרד התחבורה בפסקה (2) על ההרחבה.

<איתי עצמון: אני מבקש להבין ברמה המשפטית מי יחוב בחובות הסוכן המורשה כאשר מסתיימת ההסמכה הזאת של הסוכן המשני, למשל?

<איתי עצמון: איך משרד התחבורה עוקב אחר ההסמכה הזאת של הסוכן המשני?

<איתי עצמון: צריך שלצרכן תהיה כתובת.

<איתי עצמון: זה נקודה חשובה מאוד שהוועדה לדעתי כדאי שתידרש אליה.

אבישי ברוורמן: זאת הנקודה שהעלה חבר הכנסת יצחק וקנין.

גילה גמליאל: זאת השאלה שמלכתחילה עולה על הפרק, עצם החתימה עם הסוכן המורשה.

אבישי ברוורמן: עו"ד שניידר, יש לך פתרון?

אבישי ברוורמן: לא אינטרס אלא פתרון.

<אהוד שניידר: אני מייצג את איגוד יבואני הרכב.

גילה גמליאל: למה המחירים כל-כך גבוהים?

גילה גמליאל: בארצות-הברית אדם יכול לנהוג בכל רכב הכי יוקרתי במחירים זולים.

יצחק וקנין: בגלל המסים ה"נמוכים" שיש במדינת ישראל.

יצחק וקנין: ..

<אהוד שניידר: חבר הכנסת וקנין אמר שהיצרן בעצם הוא הגוף שעליו בסופו של דבר אפשר לסמוך.

<אהוד שניידר: כאשר מסתכלים על ההתחייבויות שמבקשים מהיבואן הישיר בהצעת החוק, וגם עוד לפני החוק, וגם עוד לפני עשרים שנים, אז אומרים: אתה תביא לי בבקשה את ההתחייבות של היצרן הישיר, שהוא עומד מאחורי הרכב.

<אהוד שניידר: כדי להיענות לאותה דאגה, וגם למה שעו"ד עצמון אמר, אנחנו צריכים לבקש מאותו סוכן מורשה, אם הוא מוכר ישירות בישראל, ומאותו משווק, סוכן מורשה משני שמוכר כלי רכב במדינת ישראל, שידאג להציג לגבי אותם כלי רכב שהוא מייבא לישראל שהיצרן עומד מאחורי כלי הרכב שהוא, באמצעות סוכן המשנה, מכר בישראל.

<קריאה: אותו יצרן יעשה את זה.

<אהוד שניידר: אין לי ספק שהיצרן, כפי שהוא מתחייב כלפי היבואן הישיר בישראל שהוא יעמוד מאחורי כלי הרכב האלה, גם כשהוא מוכר את כלי הרכב למשווק שאתו הוא קשור בהסכם בחוץ לארץ הוא מתחייב את אותה התחייבות.

<אהוד שניידר: את אותה התחייבות אפשר לשרשר גם למשווק המשנה הזה וזה צריך להגיע לישראל.

<אהוד שניידר: אם זה התנאי אז יהיה מי שיעמוד מאחורי כלי הרכב האלה, וזה יצרן הרכב.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת וקנין, זה עונה על השאלה?

יצחק וקנין: האמינו לי, אני יכול לצייר את זה בגרף בשניות.

יצחק וקנין: הסברתי את זה לגילה גמליאל פה בגרף.

יצחק וקנין: הבעיה המרכזית, איך אני יוצר בסופו של יום, אני יצחק וקנין רכשתי רכב מיבואן מקביל.

יצחק וקנין: איך אני יוצר מצב שהאחריות על הרכב שלי תהיה של היצרן ולא של איזה מישהו מעורפל שאני לא יודע מי הוא?

יצחק וקנין: אף-על-פי שתגידו לי שהוא מוכר 5,000 או 10,000 כלי רכב באירופה, בשורה התחתונה לי אין ביטחון של היצרן כיוון שהיצרן לא ייתן לו את הדבר הזה.

יצחק וקנין: אני מבין את הצומת הזה, שהוא בעייתי מאוד אצל היצרן, כי היצרן לא כל-כך ירצה לתת למשווק באירופה, לתת למורשה פה את הדבר הזה, ואני אומר את זה באחריות.

יצחק וקנין: נכון, זה יוצר בעיה מסוימת, אבל בגלל שמדובר פה, רבותי, בכלי רכב ולא באיזה צעצוע קטן אנחנו מבינים שצריכה להיות פה אחריות כבדה.

יצחק וקנין: הבעיה שלי, אני לוקח את זה לעוד דרגה.

יצחק וקנין: רבותי, אנחנו יכולים ללכת על איזה מישור שבשנים הקרובות ייתכן שיפעל כשורה, אבל יום אחד נתחיל לקבל פה רכבים מיד שנייה ומיד שלישית במדינת ישראל, שנסעו כבר 200,000 או 150,000 קילומטרים, אני לא יודע מה נקבל פה.

יצחק וקנין: אין לי אחריות לדברים.

יצחק וקנין: אם מישהו יכול לתת לי בטיחות ואחריות של היצרן – אהלן וסהלן, קחו מה שאתם רוצים, תפתחו הכול מעכשיו.

יצחק וקנין: אם לא, רבותי – אני לא מוכן לשחק.

יצחק וקנין: אני יושב פה כמחוקק.

יצחק וקנין: לא באתי לכאן כדי למצוא חן, לא בעיניך ולא בעיני אף אחד.

יצחק וקנין: אני לא מוכן לשחק בבטיחות, גם אם יגידו לי מה שלא יגידו.

יצחק וקנין: בסדר?

<רון מלכה: אדוני היושב-ראש, אנחנו רוצים להציע משהו.

אבישי ברוורמן: אמרתם את שלכם.

<רון מלכה: אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו.

<רון מלכה: אני רק רוצה להתייחס לנושא הבטיחות.

<רון מלכה: אני מסכים עם חבר הכנסת וקנין שהיצרנים לא מוכנים לתת אחריות.

<רון מלכה: גם המחוקק האירופאי למד את זה, גם המחוקק האמריקאי למד את זה.

<רון מלכה: מה הם עשו?

<רון מלכה: הם חייבו את היצרנים בחוק.

<רון מלכה: אמרו לכל יצרן שרוצה לשווק מכוניות במדינה שלהם: אתה רוצה לשווק במדינת ישראל?

<רון מלכה: אתה תהיה אחראי על כל רכב שמשווק במדינת ישראל ולא משנה מי מכר אותו.

יצחק וקנין: תביא לי אחריות כזאת.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני מקשיב.

אבישי ברוורמן: בהצעת החוק יש סעיף ואנחנו נחזק אותו.

אבישי ברוורמן: אני אומר את זה לפרוטוקול.

אבישי ברוורמן: כאשר נצביע אני חייב שחבר הכנסת וקנין יהיה משוכנע שזה נכון.

<רונן לוי: אם הוא קונה אוטו היום מליסינג, לצורך העניין, הוא לא מקבל אחריות?

<רונן לוי: זה גם "טרטור".

<רונן לוי: מה זה משנה?

<רונן לוי: זה אותו מודל.

<רונן לוי: זה אותו מודל, כי הוא מדבר על השיווק ולא על מוצר.

אבישי ברוורמן: רונן לוי, תהיה סובלני.

יצחק וקנין: רבותי, אם היינו איזו מעצמה של כלי רכב – אנחנו הרי "פיפס" קטן באירופה.

יצחק וקנין: רק רגע, תקשיבו לי עד הסוף.

יצחק וקנין: אני אתכם, חבר'ה, אני אתכם, אל תטעו.

יצחק וקנין: הבעיה המרכזית, שאנחנו לא נמצאים בתוך הדירקטיבה האירופאית, אנחנו לא בתוך זה.

יצחק וקנין: אתם רוצים, בבקשה.

<רון מלכה: אבל זה תלוי- - -

<רונן לוי: בשווייץ יש פחות תושבים ויש 50% ייבוא מקביל.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני יותר ויותר חושב שגם יכול להיות שבמדיניות בנק ישראל צריך ללמוד משווייץ וגם בדיסציפלינה צריך ללמוד משווייץ.

<לאה ורון: וגם בשוקולד...

אבישי ברוורמן: וגם בצורה של הממשל.

אבישי ברוורמן: הלא בשווייץ יש קנטונים ויש שישה ראשי קנטונים וכל פעם מישהו אחר הוא ראש הממשלה והוא מתחלף בכל שנה בצורה פשוטה ועובדים כצוות, כי העיקר זה המשיח.

אבישי ברוורמן: אצלנו כשמדברים על המשיח זה לא קורה.

אבישי ברוורמן: אז אנחנו עדיין לא אירופה.

אבישי ברוורמן: אבנר פלור, לאור מה שנאמר כאן, מצד אחד שמעתי את עו"ד סמולט, הרעיון של השרשור של הסוכן המורשה הוא רעיון חיובי מאוד שמשפר את התחרות כדי שאנשים יכנסו.

אבישי ברוורמן: מצד שני, בעיית הבטיחות, שעליה מדבר חבר הכנסת וקנין, אני רוצה שהיא תינעל כאן בצורה כזאת שלא יהיה ספק לגבי הנושא הזה.

אבישי ברוורמן: איך אתה פותר את הבעיה?

<אבנר פלור: קודם כול, עוד ניכנס לסעיפים עצמם.

<אבנר פלור: אנחנו מדברים על כלי רכב שמחויבים לעמידה בדרישות תקינה ורכבים שכשירים לרישום באירופה ובארצות-הברית.

<אבנר פלור: בהיבט הבטיחותי, מגיעים לכאן רכבים בטיחותיים, כי אם הרכב יכול להירשם באירופה אז הוא בוודאי בטיחותי, כי אם הוא לא יכול להירשם שם הוא לא יכול לנסוע פה.

יצחק וקנין: לא זאת השאלה.

יצחק וקנין: השאלה היא בהיבט היצרני.

יצחק וקנין: אתה לא עונה על זה.

יצחק וקנין: אתה יורד ישר לרמה השנייה, לקומה השנייה.

אבישי ברוורמן: אבנר פלור, מה התשובה?

<אבנר פלור: אני מסביר.

<אבנר פלור: היום במסגרת הצעת החוק, במסגרת ההסכם בין היבואן ובין היצרן היצרן מתחייב לתת את האחריות.

יצחק וקנין: אם זה מופיע לך, אהלן וסהלן.

<אבנר פלור: זה קיים פה, ואם צריך אנחנו נחדד עוד יותר.

ישראל כץ: אז אין פה בעיית בטיחות?

<אבנר פלור: לא, בוודאי שלא.

<אבנר פלור: הסעיף קיים פה.

<איתי עצמון: השאלה מה הצעת המשרד, ככל שישנה, להגדרה "סוכן מורשה" שכרגע הוועדה מתבקשת לאשר.

<איתי עצמון: אתם מציעים שינוי בהגדרה?

<שרית זוכוביצקי-אור: מה שתיארו האדונים המכובדים הוא עסקה.

<שרית זוכוביצקי-אור: פשוט היא לא עסקה בכתב, אבל יש פה הסכם, אמנם בעל-פה, לקנייה ומכירה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, יש פה חוזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: הקושי שאתם מתארים – ותקנו אותי אם אני טועה – הוא פשוט להציג אותו בכתב.

<שרית זוכוביצקי-אור: העסקה קיימת.

<שרית זוכוביצקי-אור: אתם יודעים מי הגוף שממנו אתם מייבאים.

<שרית זוכוביצקי-אור: הקושי שאתם מתארים הוא המילה "בכתב".

<שרית זוכוביצקי-אור: היחסים הרי קיימים, זאת אומרת אתם קונים מהם, אתם משלמים להם, הם מאפשרים לכם לשווק את זה במדינת ישראל, כל זה קיים.

<שרית זוכוביצקי-אור: הקושי שלכם הוא קושי טכני, כך אני מבינה, כי הם לא יתנו לכם חוזה.

<אהוד שניידר: יש קושי נוסף, כי יום למחרת אולי הם כבר לא יהיו קיימים.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים את חוכמת השולחן, אבל תנו לה לדבר.

<שרית זוכוביצקי-אור: לכן ההצעה היא לוותר על ה"כתב", פשוט מאוד.

<איתי עצמון: אבל איך אתם תפקחו על כך?

<איתי עצמון: אני לא מצליח להבין.

<שרית זוכוביצקי-אור: הם יגידו לנו מי היבואן שם.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו נוודא את זה, לא באמצעות ההסכם אלא שהוא יגיד: אני מייבא רכב מ-X, זאת חברה שנמצאת בהולנד.

<שרית זוכוביצקי-אור: עדיין יש התחייבויות שאותה חברה בהולנד תצטרך לתת.

<קריאה: תצהיר פלוס התחייבות.

<שרית זוכוביצקי-אור: יש התחייבויות מסוימות שלא ניתן יהיה לקבל מהיבואן הישיר ומהיצרן.

<שרית זוכוביצקי-אור: אותן התחייבויות – הם יתנו בעצמם.

<שרית זוכוביצקי-אור: כאשר יהיה הסכם יגידו לנו: הנה, יש הסכם.

<אהוד שניידר: זאת חברה שתקום רק לצורך המכירה הזאת ומחר לא תהיה קיימת.

<אהוד שניידר: על מה אתם מדברים?

<אהוד שניידר: אתם מזמינים שירמו אתכם.

יצחק וקנין: משרד התחבורה, אני חושב שירדתם לאיזה מקום שאתם לא יכולים לרדת למטה ממנו.

יצחק וקנין: אני מתפלא על סגנון החקיקה שאת רוצה.

יצחק וקנין: נציגת משרד המשפטים יושבת על-ידך.

<רונן לוי: הדירקטיבה האירופאית יותר חמורה מזה.

יצחק וקנין: אני שומע פה דברים ואני מזדעזע.

יצחק וקנין: חבר'ה, מה זה?

<שרית זוכוביצקי-אור: רק רגע, עוד לא השלמתי את המשפט.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה מסוכן, נכון.

יצחק וקנין: רבותי, אם לא הייתי יושב פה הייתם מעבירים את זה ב-"שו-שו", ככה.

יצחק וקנין: חבר'ה, אנחנו מתעסקים פה עם אקדחי צעצוע בפורים?

יצחק וקנין: מה זה פה?

<רונן לוי: זה אותו אוטו.

<רונן לוי: מה ההבדל?

יצחק וקנין: רבותי, אני רוצה בטיחות.

יצחק וקנין: לא יהיה לנו פה עוד "חפציבה", לא נעשה אחר-כך ישיבה כדי לחפש את הקבלן, לחפש את המורשה.

<רון מלכה: אנחנו גם רוצים בטיחות.

<רון מלכה: אבל אנחנו רוצים תחרות.

יצחק וקנין: אין לי ויכוח אתך, אדוני, אני בעד ייבוא.

אבישי ברוורמן: רבותי, עד עכשיו התנהל כאן דיון, היו פה צעקות, היה פה ויכוח.

אבישי ברוורמן: אני עדיין לא מבין את ההצעה.

ישראל כץ: תאמרי את ההצעה.

<שרית זוכוביצקי-אור: בהגדרת "סוכן מורשה", בפסקה (2), לוותר על המילה "בכתב".

<שרית זוכוביצקי-אור: בהגדרת "סוכן מורשה" יש שתי אופציות.

<שרית זוכוביצקי-אור: האופציה הראשונה קיימת.

<שרית זוכוביצקי-אור: האופציה השנייה היא למעשה המורחבת.

<שרית זוכוביצקי-אור: הבנו שהאופציה השנייה בעייתית בגלל היבט הכתב.

<שרית זוכוביצקי-אור: ראשית, נמחק את המילה "בכתב".

<שרית זוכוביצקי-אור: שנית, מכיוון שבכל אופן – אני לא אומרת שזה מושלם, אבל אומרים שהסיכון ירד אם נצמצם בסיטואציה הזאת רק לרכבים מתוצרת היבואן הישיר.

<איתי עצמון: אבל זה לא בהגדרה.

<איתי עצמון: זה בסעיפים המהותיים.

<איתי עצמון: מה התוספת בהגדרה?

אבישי ברוורמן: חבר'ה, מה שאתם עושים, אתם מדברים בשפה של עורכי-דין.

אבישי ברוורמן: אם גילה גמליאל לא מבינה את זה, והיא למדה תואר שני במשפטים, וגם אני לא מבין, בכל זאת כל הזמן האוזן השמאלית שלי שומעת את חבר הכנסת וקנין.

אבישי ברוורמן: אם הוא אומר משהו ואת מנענעת בראש- - -

<קריאה: למה לחסום את הדגם?

<קריאה: לא הבנתי.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לקבל מכם הצעה ברורה, שאתם תגידו לי שזה גם בטיחותי וזה יירשם בפרוטוקול, והשר יושב פה והסמנכ"ל הבכיר ואת.

אבישי ברוורמן: שיהיה ברור שזה בטיחותי, שאין פה שום משחק עם הבטיחות, ומצד שני שזה מחזק תחרות.

אבישי ברוורמן: פה אנחנו בעד השרשור.

אבישי ברוורמן: לא הסברת לי את זה עד עכשיו.

<שרית זוכוביצקי-אור: היבטי בטיחות – זה לא המקצוע שלי.

<שרית זוכוביצקי-אור: הבנתי שיש קושי בגלל דרישת הכתב בהסכם.

<שרית זוכוביצקי-אור: אז אני אומרת, ההסכם תקף גם אם אין בו כתב, כאשר אנחנו יודעים מי הוא הצד השני.

ישראל כץ: אין מה לעשות, זו המציאות שאנחנו חיים אותה, זאת המציאות שמתמודדים מולה אנשים.

<שרית זוכוביצקי-אור: בצד הבטיחותי יענה אבנר פלור, לצמצם את התוצרים.

אבישי ברוורמן: מה שקורה פה הוא דבר פשוט מאוד.

ישראל כץ: זה מונופול של יצרנים ויבואנים שמונע תחרות, אז אין ברירה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להבין.

אבישי ברוורמן: הדיון המשפטי פה לא עוזר לי כלל.

אבישי ברוורמן: את אומרת שאת לא מבינה בבטיחות.

אבישי ברוורמן: בסדר.

אבישי ברוורמן: הם אומרים, אקרא להם האגף השמאלי, האגף השמאלי אומר: אין בעיה של בטיחות.

אבישי ברוורמן: אומר חבר הכנסת וקנין: ברגע שרק היצרן רשום על זה יש בעיה של בטיחות.

אבישי ברוורמן: זה הדבר היחיד.

אבישי ברוורמן: אבנר פלור, יש לך תשובה לזה?

<אבנר פלור: אני רוצה להשלים את מה ששרית זוכוביצקי-אור אמרה לגבי ההגדרה, שאנחנו נבטל את המילה "בכתב", כי זה עיקר הבעיה.

<אבנר פלור: יחד עם זה, אנחנו מתכוונים אך ורק לאותם תוצרים ודגמים שמיובאים לישראל, כמו "מאזדה 3", מה שקיים בארץ ולא משהו שלא קיים.

<אבנר פלור: בכדי לתת מענה להיבטים צרכניים גם נדרוש הון עצמי גבוה יותר וערבויות.

ישראל כץ: במקרה שזה לא בכתב.

ישראל כץ: אבל איך אתה מנסח את זה?

יצחק וקנין: מקובל עליי מה שיגיד היועץ המשפטי שלך.

אבישי ברוורמן: יפה.

אבישי ברוורמן: רבותי, תשבו ותנסחו את זה עכשיו.

אבישי ברוורמן: אנחנו מתקדמים.

<איתי עצמון: אדוני, בכל זאת אני רוצה להקשות, אני לא כל-כך מבין.

<איתי עצמון: איך משרד התחבורה יפקח על הסמכה כזאת אם היא לא נעשית בכתב?

<איתי עצמון: איך לאגף הרכב יהיו כלי פיקוח על העניין הזה?

<רונן לוי: תצהיר.

<איתי עצמון: אז צריך לעגן את הדברים האלה.

<אבנר פלור: בוודאי, נעגן הכול בחקיקה.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני מבקש כדלקמן, ועו"ד עצמון יעזור לי.

אבישי ברוורמן: אני חושב שמהשיחה החשובה הזאת הגענו לעמק השווה, שגם חבר הכנסת וקנין יכול לקבל.

אבישי ברוורמן: מה שחסר לנו הוא שלושה או ארבעה או שישה היועצים המשפטיים שיושבים פה – תמיד אני צריך אותך, עו"ד פרידמן, לניסוח – תכינו לנו את הנוסח עכשיו או מאוחר יותר.

<שרית זוכוביצקי-אור: נקבע עקרונות וננסח לפי העקרונות.

ישראל כץ: יש לי הערה-הצעה ותגידו לי אם היא יכולה להתקבל.

ישראל כץ: אני מציע לאשר את הסעיף כפי שהוא, אבל לכלול אפשרות לאגף הרלוונטי במשרד לאשר גם הסכם שהוא לא בכתב, בדרך בדיקה מסוימת ובתנאים שהוא יקבע.

<לאה ורון: באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

<לאה ורון: בתקנות.

ישראל כץ: לא כללית אלא ספציפית לגבי מקרה מסוים.

ישראל כץ: לא צריך אישור של הוועדה.

ישראל כץ: הוועדה אומרת שספציפית לגבי מקרה – נגיד שהוא בא ואומר לך: יש לי הסכם לא בכתב עם הגוף הזה ועם זה ועם זה, ואתה אומר לו: בסדר, אני בודק את הגוף.

ישראל כץ: אתה תצטרך לקבוע תנאים מחמירים יותר וכולי, ותהיה לך סמכות לאשר לו את זה.

ישראל כץ: זה הכול.

ישראל כץ: אם לא יעמוד בזה, תבטל אחרי זה.

גילה גמליאל: אז תוסיפו עוד סעיף.

אבישי ברוורמן: רבותי, אנחנו מתקדמים.

אבישי ברוורמן: נציגי חברות הביטוח רוצים לדבר.

<שמואל מלכיס: אני מאיגוד חברות הביטוח.

<שמואל מלכיס: הפעם אני רוצה דווקא לדבר בתור אזרח, כאדם פרטי, ולא בתור נציג חברות הביטוח, לנצל את ההזדמנות שאני כאן.

<שמואל מלכיס: לדעתי ההצעה לייבוא מקביל לא פתרה עד עכשיו את הבעיה של המונופול המוחלט של יבואני הרכב.

<שמואל מלכיס: אני יודע שההצעה שלי לא תתקבל, כי אולי היא מטורפת במידה מסוימת, אבל אני חושב שהפתרון היחיד האפשרי, שלא יוכל יצרן רכב למכור רכב במדינת ישראל אלא אם כן הוא ימכור את הרכב לפחות לשלושה יבואנים.

<שמואל מלכיס: זה יפתור את הבעיה של היעדר תחרות אמיתית בשוק הרכב.

<שמואל מלכיס: למה זה לא כלכלי?

<שמואל מלכיס: זה כלכלי מאוד.

אבישי ברוורמן: היה פעם "האזרח קיין" והיום יש את האזרח מלכיס.

אבישי ברוורמן: העברתי את זה כבר לפרופ' גילה, הוא בודק.

אבישי ברוורמן: אם במשך השבועיים הקרובים – הרי יש לנו עוד כמה ישיבות- - -

ישראל כץ: אולי נגיד את זה אחרת: לא יוכל למכור בארץ אם יסרב למכור לגורמים נוספים.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: מר יורם בונן, בבקשה.

<יורם בונן: אני מדבר בשם איגוד יבואני הרכב.

<יורם בונן: אני מבקש להוסיף אלמנט אחד להגדרה "סוכן מורשה".

<יורם בונן: לפעמים סדר הסעיפים יוצר עיוות בדיון, כי לא רואים את התמונה הכוללת.

<יורם בונן: עוד לא הגענו לכך שבעצם כל הבעיות אמורות להיפתר דרך זה שאת כל התקלות ואת כל הנשיאה במחיר של התקלות שיהיו זורקים על היבואנים הישירים, כי בסעיפים הבאים כתוב שהיבואנים הישירים צריכים לדאוג לאחריות ולתקלות הסדרתיות.

<יורם בונן: עכשיו מה נעשה כאן?

<יורם בונן: מרחיקים ברכישה במקורות אלטרנטיביים מהיצרן, באופן שיכול להיות מקרה שהיצרן על-פי הסטנדרטים שלו, שלא אנחנו קובעים אותם, יכול להסיר את האחריות מהרכב, ואז על מי משאירים אותה?

<יורם בונן: על היבואן הישיר.

<יורם בונן: לכן, אדוני, אנחנו לא רוצים להיכנס ליותר מדי דברים.

<יורם בונן: הבקשה שלנו היא שאם מחליטים להרחיק את מקור הרכב מהיצרן, שהיבואנים לא יישאו בתוצאות של הדבר הזה.

<יורם בונן: זאת אומרת, אם יש אחריות- - - הרי הם טוענים שהאחריות קיימת.

<יורם בונן: אם היא קיימת אז למה צריך את היבואנים בשביל זה?

אבישי ברוורמן: רשמנו את בקשתך.

אבישי ברוורמן: עו"ד זוכוביצקי, יש לך נוסח?

<רון מלכה: אנחנו מדברים רק על recall, דברים שבאחריות היצרן.

<רון מלכה: לא דיברנו על תקלות.

אבישי ברוורמן: חבר'ה, אין פה שיחה.

יצחק וקנין: אם אתם פותרים את הבעיה המשפטית, אין לי בעיה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מציעים לתקן את פסקה (2) בהגדרה "סוכן מורשה".

<שרית זוכוביצקי-אור: אקרא אותה באופן שלם: "לעניין תוצר שמובא לישראל על-ידי יבואן ישיר – אדם שסוכן ראשי הסמיכו בכתב, או בדרך אחרת שקבע השר, בתנאים שקבע, לתקופה שלא תפחת משנתיים, לפעול מטעמו ולמכור רכב ...".

אבישי ברוורמן: באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

<איתי עצמון: מדובר על תקנות באישור ועדת הכלכלה.

<לאה ורון: וגם לא מדובר על מקרה פרטני אלא על הוראות כלליות.

ישראל כץ: ההוראה תהיה כללית.

אבישי ברוורמן: רבותי, אם כך, אעלה את הסעיף להצבעה.

יצחק וקנין: אם מוסיפים את הצורך באישור ועדת הכלכלה – בוודאי אני מסכים.

ישראל כץ: יובאו תקנות לוועדה ושם זה יהיה כתוב?

<שרית זוכוביצקי-אור: נמצא את התחליפים, במקום "בכתב" יהיה "לא בכתב", נתאר את היבואן ונגיד לו: ערבות גבוהה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: מי נגד?

אבישי ברוורמן: בעד – 3

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: כל ההגדרות שהוקראו, עם התיקונים, אושרו פה אחד.

אבישי ברוורמן: עו"ד זוכוביצקי, אנא תמשיכי.

<איתי עצמון: עו"ד זוכוביצקי, אני מציע שלפני שאת מקריאה תסבירי בשני משפטים את הקונצפט.

<איתי עצמון: מדובר על שני רישיונות: רישיון לייבוא מהרשות המוסמכת ורישיון מאגף הרכב.

אבישי ברוורמן: וכפי שאמרנו, את זוכרת את ההסכם בינינו: בשפת בני אדם ולא בשפת המשפט, תודה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אסביר.

<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה בפרק הייבוא אנחנו מסדירים שני סוגי רישיונות.

<שרית זוכוביצקי-אור: רישיון אחד הוא רישיון לעסוק בייבוא רכב ושיווקו.

<שרית זוכוביצקי-אור: דהיינו, אנחנו קובעים קריטריונים לתאגיד הישראלי, שיוכל לייבא רכב מחוץ לארץ ולשווק אותו בארץ.

<שרית זוכוביצקי-אור: לאותו תאגיד יהיה הון עצמי, הוא יבטיח איתנות, הוא יתחייב כלפינו לספק מוצרי תעבורה, לתת שירותי תחזוקה לרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: רק תאגיד כזה למעשה יוכל לעסוק בייבוא.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה רישיון אחד – רישיון לעסוק בייבוא רכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: תאגיד כזה, שיהיה לו רישיון לעסוק בייבוא רכב לתוצרים, על-פי ההסכם, כדי לייבא רכב צריך למעשה לקבל רישיון ייבוא לפי פקודת הייבוא והייצוא.

<שרית זוכוביצקי-אור: רישיון הייבוא לפי פקודת הייבוא והייצוא הוא רישיון או אישור שמאפשרים לו להכניס את הרכב מחוץ לארץ לישראל, למעשה לעשות את פעולת הייבוא.

<שרית זוכוביצקי-אור: במסגרת החוק הזה אנחנו קובעים את התנאים המהותיים שצריכים להתקיים כדי שהוא יוכל לקבל רישיונות ייבוא לייבוא כלי הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, הוא יבואן, ומי שיוכל לקבל אותם כמובן הוא רק יבואן שיש לו רישיון לעסוק בייבוא.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מסדירים, פן אחד הוא רישיון לעסוק בייבוא, ואותם תאגידים שיהיה להם רישיון לעסוק בייבוא יוכלו לייבא דגמי רכב שיעמדו בתקינה.

<שרית זוכוביצקי-אור: התנאים המהותיים מטרתם להבטיח את תקינת הרכב ואת בטיחותו.

<שרית זוכוביצקי-אור: הם יוכיחו שהרכב שהם מבקשים לייבא עומד בקריטריונים המהותיים, שתיכף נפרט, והרשות המוסמכת לייבוא, לא המנהל, שנותנת גם כיום רישיונות ייבוא תוכל לתת לאותו יבואן מורשה רישיונות ייבוא פרטניים לייבוא כלי הרכב שהוא מבקש לייבא, הדגמים השונים שהוא מבקש לייבא.

אבישי ברוורמן: הערות?

אבישי ברוורמן: אם כך, את רוצה לקרוא?

אבישי ברוורמן: תקראי ואז תהיה התייחסות.

<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה סימן א' מדבר על רישיון הייבוא שנותנת הרשות המוסמכת לייבוא.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, פה אנחנו מרשיינים את הדגמים, קובעים את התנאים המהותיים לייבוא דגמי הרכב השונים.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא מסדירים את היבואן אלא את דגמי הרכב השונים.

<שרית זוכוביצקי-אור: אגיד עוד משהו אחד.

<שרית זוכוביצקי-אור: העיקרון המנחה כאן הוא שכל הכללים הפרוצדורליים לייבוא לפי פקודת הייבוא והייצוא נשאבים מפקודת הייבוא והייצוא, משום שהרישיון ניתן לפי פקודת הייבוא והייצוא ולא לפי החוק הזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: לכן הרשות המוסמכת נותנת את הרישיון וכל הכללים שחלים על הייבוא, הכללים המהותיים על פרוצדורת הייבוא, לרבות התליה, ביטול, עיצום הכספי, כל התנאים המהותיים, כל מה שחל מכוח פקודת הייבוא והייצוא למעשה נשאב אל תוך החוק הזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא רצינו לייצר פלטפורמה מיוחדת.

<איתי עצמון: הערה קצרה.

<איתי עצמון: חלק מהפרוצדורות שאת מדברת עליהן קבועות היום בצו הפיקוח, שעניינו ייבוא רכב, ולא בצו ייבוא חופשי או בפקודת הייבוא והייצוא.

<איתי עצמון: השאלה איך נותנים לכך מענה.

<איתי עצמון: למשל הוראות לגבי ביטול רישיון לייבוא, למשל איסור העברת הרישיון.

<יערה למברגר: לקראת הישיבה הבאה ננסה לנסח סעיפים מתאימים שיכניסו את הסעיפים האלה לכאן, אבל אנחנו רוצים שפקודת הייבוא והייצוא תהיה שיורית.

<יערה למברגר: מה שלא נסדיר יהיה שיורי לפסיקה.

ישראל כץ: אבל הסמכות המשרדית הזאת תישמר בכל ניסוח?

<יערה למברגר: כן, בתנאים המהותיים.

<יערה למברגר: הרשות המוסמכת היא משרד התחבורה.

<יערה למברגר: למשל אופן הבקשה, כמה ימים וכדומה.

<שרית זוכוביצקי-אור: כל האלמנטים הטכניים שאנחנו שואבים, חלקם יופיעו- - -

<איתי עצמון: חלקם נמצאים בצו פיקוח, שהכוונה לבטל אותו, אז אני רוצה שההוראות האלה כן יהיו כאן.

אבישי ברוורמן: ברור.

אבישי ברוורמן: הלאה, תמשיכי בהקראה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מדברים על סימן א': רישיון לייבוא רכב, שניתן על-ידי הרשות המוסמכת לייבוא לפי פקודת הייבוא והייצוא.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני רק אומרת בסוגריים, למעשה זה הגדרה חדשה שהוספנו: ""הרשות המוסמכת" – מי ששר התחבורה נתן לו הסמכה לתת רישיונות ייבוא".

<איתי עצמון: על אילו גופים מדובר היום?

<שרית זוכוביצקי-אור: מד"א, זק"א ורשות הכבאות.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה קיים גם היום בצו יבוא חופשי.

יעקב אשר: כולל "איחוד הצלה"?

<שרית זוכוביצקי-אור: זק"א כלולה בפנים.

<אבנר פלור: "איחוד הצלה" הוא גוף שהוקם מכוח דין?

<אבנר פלור: אם הוא הוקם מכוח דין הוא נכלל.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אשר, תבדוק את כל הארגונים החרדיים שעוסקים בהצלחה ותכלול אותם.

<שרית זוכוביצקי-אור: כל גוף שהוקם כדין נכלל בפנים.

<איתי עצמון: מה הוא "צורך מיוחד"?

<אבנר פלור: לדוגמה, לפני שנה ביקש משרד החוץ מספר לימוזינות, כאשר היבואנים הישירים לא מייבאים את זה, רכב ממוגן עם כל מיני תוספות כאלה ואחרות.

<אבנר פלור: אנחנו מצאנו את הפתרון, שמינהל הרכש הממשלתי יוכל לייבא את זה בעצמו.

<אבנר פלור: זה דוגמה שהיתה.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא ייבוא אישי ולא ייבוא מסחרי.

<אבנר פלור: זה גם בכמות של יותר מאחד.

<איתי עצמון: מה ייעשה ברכב לאחר שהוא שימש למטרות מחקר ופיתוח?

<אבנר פלור: בדרך כלל או שמוציאים אותו החוצה, ואם זה רכב שניתן להשאירו כאן משאירים אותו כאן, ובלבד שהוא עומד בדרישות התקינה.

<איתי עצמון: למה אתה מתכוון?

<איתי עצמון: הוא מייצא את הרכב הזה?

<אבנר פלור: כן.

<איתי עצמון: אתם לא רוצים להתייחס לכך בסעיף?

<שרית זוכוביצקי-אור: לא, כי זה משאיר את האופציה גם וגם.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם לא נכתוב כלום, זה גם וגם.

<שרית זוכוביצקי-אור: הסימונים האלה הם סימונים אירופיים שמופיעים בתקנות התעבורה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אלה סיווגים של רכב על-פי התקינה האירופאית.

<שרית זוכוביצקי-אור: 1T זה טרקטור, O זה גרור.

<אבנר פלור: נעשה סדר בסיווגים.

<אבנר פלור: מבחינת התקינה האירופאית יש סוגי רכב מסוימים, וכל סוג של רכב יש לו סימון באות.

<אבנר פלור: לדוגמה, M זה רכב נוסעים.

<אבנר פלור: בתוך M יש 1M, 2M, 3M בהתאם למספר הנוסעים ולמשקל של הרכב.

<אבנר פלור: N זה רכב מסחרי, וגם כן יש את 1N, 2N, 3N כתלות במשקל.

<אבנר פלור: O זה גרורים ונתמכים, ובהתאם יש את 1O, 2O, 3O, 4O.

<אבנר פלור: T זה טרקטור, מכונה ניידת, וגם כן יש 1T, 2T, 3T וכולי.

<טל דרורי: גם טרקטור משא?

<אבנר פלור: לא.

<טל דרורי: אז מה הכוונה של הסעיף הזה?

<אבנר פלור: כשאמרתי את הסיווג T, בהגדרה יש את 1T, 2T, 3T.

<טל דרורי: מה הכוונה של הסעיף הזה?

<טל דרורי: מה המשמעות שלו?

<אבנר פלור: המשמעות של הסעיף הזה היא שטרקטור, כמו היום, לא טרקטור משא, אנחנו לא מנפיקים לו רישיון ייבוא בהיבט של משרד התחבורה והוא לא מחויב לעמוד בכל הדרישות שיבואן רגיל עומד בהן.

<אבנר פלור: תיכף היא תפרט יותר.

<שרית זוכוביצקי-אור: אסביר מה קובע הסעיף.

אבישי ברוורמן: עו"ד זוכוביצקי מסבירה והכול יובן.

<שרית זוכוביצקי-אור: בפסקה (8) כתבנו: "עוסק בתחום הרכב ומוצרי תעבורה".

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מציעים להרחיב את זה, למחוק את התיבה הראשונה ולהגיד רק: "המייבא רכב למטרת ניסוי הרכב ובדיקת טכנולוגיית הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: ..".

<איתי עצמון: מה הסיבה לתיקון?

<אבנר פלור: אסביר מדוע.

<אבנר פלור: לפני שנה פנתה אלינו אוניברסיטת בן גוריון, שעשתה שם איזה פרויקט של רכב, ייצור של רכב, וביקשה ייבוא של חלפים, ייבוא של הרכב.

<אבנר פלור: היא לא עוסקת בתחום הרכב, אבל היא עושה כל מיני פעילויות.

<אבנר פלור: אנחנו רוצים כן לאפשר לה את הפעילות הזאת, לפי שיקול דעת.

<רונן לוי: למטרות היי-טק, פיתוח, כל דברים כאלה.

אבישי ברוורמן: מחקר ופיתוח.

אבישי ברוורמן: זה בסדר גמור.

אבישי ברוורמן: הלאה.

<רונן לוי: תכתבי: "או לתרומה".

<רונן לוי: במכללות שלנו אנחנו צריכים מכוניות.

אבישי ברוורמן: יפה.

אבישי ברוורמן: למה לא?

אבישי ברוורמן: כפי שלאיתן ורטהיימר יש כמאה מכוניות.

<רונן לוי: לא ייסעו בהן.

<רונן לוי: בלי רישיון.

<רונן לוי: לקבל אותן ללימודים.

<רונן לוי: למה שיעצרו את זה?

אבישי ברוורמן: זה מפריע לך, שרית זוכוביצקי?

<רונן לוי: "או למטרות לימוד".

<רונן לוי: במקום שתחייבי אותם לייצא, תני להם את האופציה לתת את כל המכוניות הללו למכללות רכב.

<רונן לוי: חסרות לנו מכוניות.

<אבנר פלור: הוא לא נרשם.

<אבנר פלור: זה למכללה, למטרות בחינה ולימוד.

<קריאה: צריך להוסיף: גם ניסוי, גם ייצוא וגם תרומה.

אבישי ברוורמן: ניסוי, לימוד והצגה מוזיאונית.

<שרית זוכוביצקי-אור: כלומר, להרחיב בפסקה (8)?

<אהוד שניידר: רק שלא יחשבו שלומדים עליהם נהיגה.

<איתי עצמון: אני מבקש שתגידו בצורה ברורה מה התוספת שאתם מבקשים בפסקה (8).

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו נעתרים לבקשה ואומרים: "ומיועד לייצוא בתום תקופת הניסוי, או מיועד לשימוש במוסד לימודי בארץ".

<קריאה: למעט מלגה.

<שרית זוכוביצקי-אור: "לשימוש במוסד לימוד בלבד, למעט לימוד נהיגה".

<טל דרורי: אני אמנם עורכת-דין אבל אני פה בכובע של איגוד יבואני הרכב הדו-גלגלי.

<טל דרורי: אנחנו עוסקים גם בייבוא של טרקטורונים.

<טל דרורי: אני מבקשת לקבל הבהרה לגבי פסקה (7), שמדברת על כך שאדם יוכל לייבא גם 1T, שזה טרקטור משא, וגם גרורים, שגם את זה אני מייבאת.

<טל דרורי: הוא לא יבואן מסחרי ויש לו כל מיני פטורים.

<טל דרורי: אני רוצה להבין למה.

אבישי ברוורמן: ברוך הבא חבר הכנסת הופמן.

אבישי ברוורמן: פתרת את בעיית השוויון בנטל והמשילות.

אבישי ברוורמן: ..

<טל דרורי: האם טרקטור משא היום ייובא באופן שלא על-פי הדרישות של יבואן מסחרי עם אחריות?

<אבנר פלור: לגבי טרקטור משא, יש לנו בהמשך "למעט".

<אבנר פלור: לא כל הדרישות שמבקשים מיבואן מסחרי לייבוא רכב מבקשים גם מיבואן של טרקטור משא.

<אבנר פלור: תראי את זה בהמשך.

אבישי ברוורמן: גברת דרורי, תחזיקי את זה בינתיים.

<טל דרורי: אני מחזיקה בסבלנות.

<טל דרורי: עוד שאלה אחת שהעליתי בעבר, ומאחר וקיבלתי את זכות הדיבור אז עוד שנייה.

יצחק וקנין: רק שלא יביאו לנו את האוטובוסים, כמו מרומניה, דרך ירדן, מפה ומשם, בלי נהג, בלי הגה, בלי ברקסים.

יצחק וקנין: אני לא יודע מה יהיה בסוף עם כל זה.

<טל דרורי: חבר הכנסת וקנין, אני אתך בכל מילה שאמרת היום, אני מאחוריך.

<טל דרורי: לעניין הדירקטיבה האירופאית, שאנחנו שואבים את כל הדברים שנאמרים פה ממנה, זה נקודה שהעליתי בדיון הראשון ואני רוצה לחדד.

<טל דרורי: הדירקטיבה האירופאית דנה ברכבי M, שזה מכוניות פרטיות.

<טל דרורי: היא לא דנה בדו-גלגלי, שזה L, וזה חשוב מאוד, מפני שהיצרנים של הדו-גלגלי בכלל לא ערוכים ולא מחויבים לכל מה שחל פה.

ישראל כץ: עד שייווצר האיזון.

<טל דרורי: קיבלתי את תשובת משרד התחבורה, שייעשה איזון, בדיקה לגבי החלת הרפורמה בקצב שבו יצרני הדו-גלגלי יהיו מחויבים, מפני שכרגע הם לא כלולים בדירקטיבה האירופאית בכלל.

<טל דרורי: זה חשוב מאוד.

אבישי ברוורמן: יוצא מן הכלל.

אבישי ברוורמן: מכיוון שאני שומע גם את הדרישה של הדו-גלגלי, מה אנחנו עושים עם זה?

<אבנר פלור: יש לנו את זה בהמשך הסעיפים.

<טל דרורי: מצוין.

<שרית זוכוביצקי-אור: אסביר את הסעיף.

<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה הסעיף הזה מדבר על הגופים שיכולים לייבא כלי רכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה מושתת בין היתר על סעיף 4 לצו ייבוא חופשי, שגם היום מפרט את הגופים שיכולים לייבא רכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה מי שיכול יהיה לייבא רכב למדינת ישראל זה או יבואן מסחרי או יבואן אישי, ולמעשה כל הגופים שמתוארים, החל מפסקה (3) ועד פסקה (8), הם גופים שנתיר להם לייבא רכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: הרכב הזה לא מיועד לשימוש אישי, הם אינם יבואנים, אבל בכל זאת אנחנו רוצים לאפשר להם לייבא רכב לשימושים הקונקרטיים הללו שלהם.

<איתי עצמון: היבואן בפסקה (7) הוא לא יבואן אישי?

<איתי עצמון: הוא יכול להיות גם מסחרי וגם אישי?

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון.

<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה בפסקה (7) פתחנו את זה.

<טל דרורי: אז הוא יוכל להביא 20 טרקטורי משא או 20 גרורים?

<אבנר פלור: אבל כאן זה לא טרקטור משא.

<טל דרורי: אבל 1T זה טרקטור משא.

<טל דרורי: אתמול קיבלתי ממשרד התחבורה את ההגדרות.

<איתי עצמון: מה היחס בין פסקה (7) לפסקאות- - -

אבישי ברוורמן: אני כל-כך מודה לך, גברת דרורי, שהפנית את תשומת לבנו לכך שטרקטור משא במשחק.

<טל דרורי: ברכב זה מופיע כ-1T, וגם O.

אבישי ברוורמן: זה מה שאומרים באנגלית:

אבישי ברוורמן: You have to cross the T's and the dots.

אבישי ברוורמן: חבר'ה, תחליטו מה זה טרקטור.

<איתי עצמון: אדוני, אני מבקש להסב את תשומת לב הוועדה למצב המשפטי הקיים היום.

<איתי עצמון: לפי סעיף 4 לצו ייבוא חופשי היום יש שני גורמים שיכולים לקבל רישיון ייבוא ולא מופיעים כאן, ורציתי לשמוע הסבר מדוע.

<איתי עצמון: הגורם הראשון הוא בעל רישיון מורי דרך והגורם השני הוא בעל רישיון למתן שירותי השכרת רכב.

<איתי עצמון: האם בכוונת מכוון השמטתם אותם מכאן?

<איתי עצמון: שאלתי לגבי השמטת שני גורמים שמופיעים היום בסעיף 4 לצו יבוא חופשי כגורמים שרשאים לקבל רישיון ייבוא רכב.

<איתי עצמון: הגורם הראשון הוא בעל רישיון מורי דרך, והגורם השני הוא בעל רישיון למתן שירותי השכרת רכב.

<אבנר פלור: אנחנו מכניסים את זה בסעיפים המהותיים הבאים.

<אבנר פלור: כבר דיברנו על זה.

<אבנר פלור: אנחנו ערים לזה.

<אבנר פלור: המצב הקיים היום, כאשר ניתן לייבא רכב, אם זה רכב סיור ותיור ואם רכב נכה, שהוא 2M וכולי, בעצם אפשר להביא את זה גם בייבוא אישי.

<אבנר פלור: זה הושמט מהסעיף הספציפי הזה.

<איתי עצמון: לא כל-כך הבנתי את התשובה.

אבישי ברוורמן: יש שתי אפשרויות, או שתתקנו את זה בצורה מסודרת, או שתעשו את זה בישיבה הבאה.

אבישי ברוורמן: אתם יכולים לתקן את זה עכשיו על המקום.

<לאה ורון: או שיסבירו למה זה הושמט.

<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה אם תסתכלו בסוף הנוסח המוצע שהעברנו, יש הוראת שעה.

<שרית זוכוביצקי-אור: הוראת השעה מתייחסת לייבוא על-ידי עוסקים.

<שרית זוכוביצקי-אור: הוראת השעה היא למעשה מצב משפטי שיחול למשך שנתיים.

<שרית זוכוביצקי-אור: במסגרת השנתיים – כרגע זה עד 2015, זה בטח ישתנה – למעשה כן נאפשר לכל העוסקים, לא רק למורי דרך.

<שרית זוכוביצקי-אור: הרעיון הוא לפתוח את הייבוא לעוסקים למטרת העסק.

<איתי עצמון: לתקופה מוגבלת בלבד.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת הוראה שעשויה להתחדש.

<איתי עצמון: מה זאת אומרת "עשויה להתחדש"?

<שרית זוכוביצקי-אור: משפטית כרגע זה נכון.

<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה בתקופה הראשונה מורי הדרך נכנסים בקבוצת כל העוסקים.

ישראל כץ: היה להם אישור קבוע עד עכשיו.

ישראל כץ: אם היה להם אישור קבוע אז למה לא לאשר להם?

<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה בשנתיים הראשונות יהיה אישור לקבוצת העוסקים.

<שרית זוכוביצקי-אור: לכן אנחנו אומרים דבר כזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: חשבנו מצד אחד להוסיף אותם לרשימת הזכאים לעתיד.

ישראל כץ: הם ברשימה, אז תשאירו.

<שרית זוכוביצקי-אור: היום הם ברשימה, רק התעוררה בעיה אחרת.

<יערה למברגר: אמרנו שעד הדיון הבא נפתור אולי בניסוח, כי אנחנו צריכים להתייחס באופן שוויוני.

<יערה למברגר: אולי יש עוד עוסקים מן הסוג הזה, כמו מורי דרך, אולי יש עוד עוסקים שצריכים את הרכב בשביל העיסוק שלהם, שצריכים רכב מסוג מסוים שיבואן ישיר לא מביא.

<יערה למברגר: אני רוצה לבדוק אם אנחנו צריכים לנסח את זה כך שיתאים באופן כללי לעוסקים מיוחדים שצריכים רכב מיוחד.

<יערה למברגר: אין לי דוגמה, אני לא מכירה מספיק סוגים.

<לאה ורון: היה "עוסק לצורך עסק עצמי".

<לאה ורון: מה הבעיה?

<אבנר פלור: זה הוראת שעה לשנתיים.

<אבנר פלור: הם רוצים קבוע הוראה קבועה, להאריך את זה בכלל.

<יערה למברגר: עוסק שיש לו צורך קבוע לרכב לצורכי העסק.

<איתי עצמון: אני רוצה להבין מה הבעיה.

<איתי עצמון: מדוע זה נקבע מלכתחילה כהוראת שעה?

אבישי ברוורמן: איפה שירה ברגמן?

אבישי ברוורמן: יש כאן נציגים של משרד האוצר?

<איתי עצמון: אדוני, אני רק מסב את תשומת הלב לכך שקיים היום בהוראת השעה נוסח שאומר כדלקמן: "עוסק אם הרכב מיועד לצורך עסקי עצמי".

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון, זה מכניס למעשה גם את מורי הדרך.

<איתי עצמון: השאלה שלי, מדוע להגביל את זה רק לתקופה של שנתיים?

אבישי ברוורמן: יש בעיה של רשות המסים שרוצה לבדוק.

<איתי עצמון: מה הבעיה?

אבישי ברוורמן: שהם יגידו מה הבעיה.

אבישי ברוורמן: הם לא פה.

אבישי ברוורמן: אנחנו לא נפתור את זה כאן.

ישראל כץ: אם הם לא פה אין בעיה.

<אורי זיסקינד: אני מן המחלקה הכלכלית ברשות המסים.

אבישי ברוורמן: אתה בעד שנעשה את זה כהוראת שעה ולא בהוראה קבועה?

<אורי זיסקינד: כן, בהחלט.

אבישי ברוורמן: מדוע?

<אורי זיסקינד: אל"ף, להרחבה יכולות להיות השלכות תקציביות.

<אורי זיסקינד: אנחנו רוצים לבדוק אותן בתום שנתיים, מה ההשלכות של זה.

<לאה ורון: סליחה, הנימוקים שלך לא ברורים.

<אורי זיסקינד: ההשלכות התקציביות הן, בעצם בייבוא אישי יש הרבה תופעות שליליות של העלמות מס.

<לאה ורון: בגלל שהם לא יכולים לפקח?

אבישי ברוורמן: אני מבין דבר אחד.

אבישי ברוורמן: הבנתי, וזה יידון כאשר נגיע לסעיף של הייבוא האישי – זה לא לגבי הייבוא המקביל – שהיו מקרים בייבוא האישי שבהם אנשים מסוימים עשו שרשור של כל מיני אנשים שהביאו רכבים.

אבישי ברוורמן: הבעיה היתה שיש אלמנטים לא הגונים שהשתמשו בדבר הזה.

אבישי ברוורמן: את זה צריך למנוע, גם כי זה יכול לגרום להורדת הכנסות אבל גם כי זה עבריינות.

אבישי ברוורמן: זה הסיפור שאתה מדבר עליו?

<אורי זיסקינד: לא רק.

<אורי זיסקינד: יש תופעות של מערכות חשבוניות שרווחות מאוד בייבוא אישי.

אבישי ברוורמן: כלומר, יש לנו בעיה עם פיקוח על הייבוא האישי, אנחנו יודעים את זה.

אבישי ברוורמן: פה צריך להחמיר, אני מסכים.

<אורי זיסקינד: התופעה קיימת בעיקר גם בגלל הייבוא של רכב משומש.

<אורי זיסקינד: יכולת האכיפה הספציפית על רכב משומש בעייתית מאוד.

<אורי זיסקינד: אנחנו רוצים לבדוק את ההשלכות של זה.

יצחק וקנין: האמן לי, לא הייתי צריך אותך פה, אמרתי את הדברים.

ישראל כץ: הם רוצים יותר הכנסות.

אבישי ברוורמן: לכן, רבותי, בשלב הזה זה הוראת שעה לשנתיים.

<אבנר פלור: לגבי ההצעה של איתי עצמון, זה נכון, לפחות לא נרע את המצב הקיים היום, לפחות הנכים יוכלו לקבל רכב כמו היום.

<יערה למברגר: לא.

אבישי ברוורמן: תדונו ביחד.

אבישי ברוורמן: אני לא יכול לעשות את העבודה במקומכם.

ישראל כץ: מה שקיים, קיים.

<יערה למברגר: זה נקבע באופן זמני גם בעקבות איזו עתירה ואמרנו - - - שירותים לרכב.

ישראל כץ: אבל לגבי הנכים – הם קיימים היום.

אבישי ברוורמן: מתי תתני לי תשובה?

<יערה למברגר: עד הדיון הבא.

אבישי ברוורמן: בסדר, אם כך, על תת-הסעיף הזה לא נצביע היום.

ישראל כץ: לגבי הנכים זה קיים היום?

<אבנר פלור: לגבי הנכים אין בעיה להשאיר את זה קבוע.

<יערה למברגר: כי זה לשימוש אישי.

אבישי ברוורמן: הדבר היחיד שנותר פתוח הוא התקדים של מורי דרך, כי ייתכן שיש עוד אנשים שלא ציינו, שקרובים למורי דרך וצריכים להיות בפנים.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם היתה הוראה קבועה לא היתה בעיה בכלל.

<שרית זוכוביצקי-אור: הנכים מייבאים לשימוש אישי-משפחתי, אין שאלה בכלל.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה כלול בפנים.

אבישי ברוורמן: אם כך, אנחנו רושמים שלגבי הסעיף הזה אתם תביאו לנו נוסח בישיבה הבאה.

אבישי ברוורמן: אנחנו נצביע על הכול, להוציא את הסעיף הזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני רק רוצה להודיע לגבי ההערה על פסקה (7), שהעירה טל דרורי, ה-1T יכול לקבל סיווג משנה כטרקטור משא, וזאת לא היתה הכוונה, ולכן זה יהיה "1T למעט טרקטור משא".

<אהוד שניידר: יש עוד הערה אחת, אדוני.

<אהוד שניידר: סעיף קטן 28(ב) קובע תקופה של שנה.

<אהוד שניידר: הוא צריך להתייחס רק לפסקאות (3)-(8) בסעיף קטן (א) מפני שלגבי ייבוא עקיף וייבוא ישיר יש סעיפים ספציפיים, סעיף 35(ג).

<שרית זוכוביצקי-אור: לא.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה רישיון לייבוא, לא רישיון לעיסוק.

<יערה למברגר: יש רישיון ייבוא ורישיון היבואן.

<יערה למברגר: זה מה ששרית זוכוביצקי הסבירה בהתחלה, רישיון הייבוא מהרשות המוסמכת לפי פקודת ייבוא וייצוא.

אבישי ברוורמן: עו"ד שניידר, פעם ראשונה שאתה טועה.

<איתי עצמון: יש שני סוגים של רישיונות למעשה.

<איתי עצמון: פה מדובר על רישיון מהרשות המוסמכת.

<איתי עצמון: אתה מדבר על הרישיונות שנותן אגף הרכב לעיסוק, לא למוצר.

<שמואל יוסף השמשוני: ביחס לייבוא של רכב לספורט.

<שמואל יוסף השמשוני: יש היום תחרויות, שמייבאים מכוניות.

<אבנר פלור: זה ספורט מוטורי.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה בחקיקה נפרדת.

<שרית זוכוביצקי-אור: חוק הנהיגה הספורטיבית והתקנות על-פיו מטפלים גם בייבוא.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך, מר השמשוני.

<שמואל יוסף השמשוני: ובפסקה (2), במקרה ומייבאים לצורך ייצוא, מביאים, מתקינים ומייצאים.

<אבנר פלור: יש פה את האופציה.

<אבנר פלור: דנו בזה בישיבה הקודמת.

<אבנר פלור: זה נמצא פה.

אבישי ברוורמן: אני יכול להצביע על זה עם התיקון שתביאו לי אחר-כך, אין לי שום בעיה.

אבישי ברוורמן: אני מצביע על זה.

אבישי ברוורמן: הוראת השעה נשארה.

<איתי עצמון: התיקון הוא בסעיף 31, בהוראת השעה.

<אבנר פלור: זה לא כאן.

אבישי ברוורמן: אז אין בעיה, אני יכול להצביע.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני מצביע.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: מי נגד?

אבישי ברוורמן: בעד – פה אחד

אבישי ברוורמן: סעיף 28 אושר פה אחד, עם התיקונים שהוכנסו בו.

אבישי ברוורמן: אתם תביאו לנו את הניסוח המתאים בסעיף הבא.

אבישי ברוורמן: הלאה.

<שרית זוכוביצקי-אור: בסעיף 29 אנחנו מדברים על רישיון הייבוא שנותנת הרשות המוסמכת.

<איתי עצמון: באילו עוד הוראות מדובר כאן, פרט לפקודת התעבורה?

<שרית זוכוביצקי-אור: יש הוראות שנשאבות מכוח, למשל, חוק אוויר נקי, שמתייחסות להגנת הסביבה ויש עוד כל מיני הוראות.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני רוצה להוסיף, בעקבות הערה, למעשה חלק מכלי הרכב בחוץ לארץ לא נרשמים.

<שרית זוכוביצקי-אור: כל כלי הרכב off road לא נרשמים ולכן הכשירות של הרישום שלהם לא נבדקת בחוץ לארץ.

<שרית זוכוביצקי-אור: לכן אני רוצה למעט את נושא הכשירות לרישום.

<שרית זוכוביצקי-אור: לפיכך אני אומרת: "הרכב כשיר לרישום באחת ממדינות האיחוד האירופאי או בארצות-הברית, למעט רכב שאינו חייב ברישום לפי הדין החל באותן מדינות ...".

<רונן לוי: למה רק בארצות-הברית?

<רונן לוי: בנפט"א, לא?

<שרית זוכוביצקי-אור: כן, "או בארצות-הברית וכן לא ניזוק ...".

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, אני מסייגת את הרישה.

אבישי ברוורמן: להבדיל מן הדיון על הטבק, אנחנו לא לוקחים את אוסטרליה וניו-זילנד בחשבון.

<רונן לוי: אבל קנדה אפשר.

<שרית זוכוביצקי-אור: מכיוון שאנחנו מבקשים דרישות רישום, יש כלי רכב שלא נרשמים בחוץ לארץ ולכן אין צורך לדרוש את הרישום שם.

אבישי ברוורמן: שאל פה רונן לוי מה עם צפון אמריקה, למשל קנדה.

אבישי ברוורמן: קנדה לא במסחר?

<אבנר פלור: את קנדה אין בעיה להכניס, אבל לגבי מקסיקו זה בעייתי.

אבישי ברוורמן: אז ארצות-הברית וקנדה.

אבישי ברוורמן: תוסיף את קנדה.

<אהוד שניידר: אבל הרישום צריך להיות לתנועה.

<אהוד שניידר: לא כתוב "לתנועה".

<אהוד שניידר: זה הביטוי שאתם משתמשים בו כל הזמן.

<שרית זוכוביצקי-אור: "כשיר לרישום לתנועה".

<שרית זוכוביצקי-אור: רק להבהיר, מדובר כאן על הכשירות התיאורטית לרישום.

<לאה ורון: זה גם תיאורטי לתנועה.

<איתי עצמון: יש לי שאלה לגבי התוספת שקראת.

<איתי עצמון: אם זה רכב שאינו חייב ברישום אז איך אתם בודקים אותו בעצם?

<איתי עצמון: אחת הדרישות היא שהרכב כשיר לרישום.

<אבנר פלור: אם זה רכב שלא נרשם באירופה או בארצות-הברית אני לא יכול לחייב שיביא לי רישום משם.

<אבנר פלור: אבל יש לנו את הסעיף הראשון, שבעצם אנחנו מנפיקים איזה מסמך, שהיצרן ממלא, שהוא עומד בהוראות כל דין.

<איתי עצמון: כלומר, יהיה לכם טופס?

<אבנר פלור: כן, בוודאי, יש טופס, גם היום הוא קיים.

<אבנר פלור: נעבה אותו.

יצחק וקנין: יש לי שאלה, איך אתם תפקחו על "200 קילומטרים"?

<אבנר פלור: היום גם כן יש רכבים שמגיעים לפה עם 50-60 קילומטרים, וגם במתחמי היבואן עושים כל מיני פעילויות כאלה ואחרות.

יצחק וקנין: איך תפקח על הדבר הזה?

יצחק וקנין: אני שואל אותך.

יצחק וקנין: רכב נסע 100,000 קילומטרים ואתה לא יודע, כיילו לו את המד.

יצחק וקנין: איך אתה בודק את זה?

יצחק וקנין: אתם נותנים פה פתח לרכב משומש, אני מבין.

יצחק וקנין: אני לא מוכן לשום דבר אחר פרט לרכב חדש.

יצחק וקנין: אם תכניסו כאן משהו אחר, רבותי – מה אתם עושים פה?

יצחק וקנין: הפכנו להיות איזה כלבו?

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת וקנין, אני רוצה להתייחס למה שאתה אומר.

אבישי ברוורמן: בבדיקת אלכוהול יותר ויותר הולכים על הגישה ההונגרית והשוודית, שמי שנוהג לא שותה, וזה פותר את כל הבעיה, "ינשוף" או לא "ינשוף".

אבישי ברוורמן: אני שואל, לאור ההערה שנאמרה פה, מדוע שרכב חדש לא יוגדר רכב שלא נרשם לנסיעה בכביש באף אחד ממדינות העולם?

יצחק וקנין: תראה למה זה לא בסדר.

יצחק וקנין: רבותי, תתחילו לפתוח עיניים טוב-טוב למה שאתם מביאים לנו פה.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד פה דברים חמורים מכיוון שאתם אומרים ליבואן הראשי: רק רכב חדש, לא נתתם לו אפשרות.

יצחק וקנין: נכון?

<קריאה: יכול להיות גם ייבוא מקביל.

יצחק וקנין: סליחה, אני יודע מה אני אומר.

יצחק וקנין: רבותי, לא יעלה על הדעת שדווקא ליבואן המקביל נותנים אפשרות להביא רכב לא חדש.

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: אתם אומרים לו: חדש ועוד איזו אופציה.

יצחק וקנין: למה צריך לתת עוד אופציה?

יצחק וקנין: לשם מה?

יצחק וקנין: מה הסיבה?

יצחק וקנין: אולי תסבירו לי.

אבישי ברוורמן: "רכב שלא נרשם לנסיעה על הכביש".

<אבנר פלור: אני רוצה להסביר.

<אבנר פלור: חבר הכנסת וקנין, הכוונה פה בשני המקרים- - -

יצחק וקנין: האם הכוונה להביא רכב לא חדש?

<אבנר פלור: בשני המקרים זה רכב חדש.

יצחק וקנין: אז תכתוב "חדש" וזהו.

יצחק וקנין: אני לא מוכן שיהיה פה פתח אחר.

אבישי ברוורמן: חדש – זה נוגע לתנועה במדינת ישראל.

<אבנר פלור: אני רוצה להסביר.

<אבנר פלור: בשני המקרים מדובר ברכב חדש.

<אבנר פלור: במקרה השני- - -

יצחק וקנין: אבל למה אתה לא כותב את זה במפורש?

<אבנר פלור: רוצים להסיר חסם.

<אבנר פלור: מה שאנחנו מבקשים כאן בפסקה (2), יש מדינות שבהן כדי להוציא את הרכב צריך לרשום אותו על שם הסוכן המורשה שם.

<אבנר פלור: אנחנו נותנים כאן אפשרות שהרכב יירשם על שם הסוכן המורשה.

<אבנר פלור: עובדה שהגבלנו אותו ב-200 קילומטרים ולא ב-200,000 קילומטרים.

אבישי ברוורמן: יש לי שאלה.

אבישי ברוורמן: בדקתי את זה עם אנשים ואמרו לי שבאמת אפשר לנסוע כמה קילומטרים.

יצחק וקנין: גם את הרכב שאנחנו מקבלים פה מ"שלמה סיקסט" אנחנו מקבלים בליסינג.

יצחק וקנין: את הרכב מביאים על מוביל עד לכאן לאחר שנסע 4 קילומטרים בלבד, עד לפה.

יצחק וקנין: מצדי שיובילו אותו איך שהם רוצים.

יצחק וקנין: אל תפתחו פתח, אני אומר לכם.

אבישי ברוורמן: ההגדרה שהציעו לי, ולכן הבאתי אותה לכאן, כי החוכמה שלי היא רק החוכמה הקולקטיבית: "חדש – לא נרשם לנסיעה בכביש באף אחת ממדינות העולם" אלא הובילו אותו.

אבישי ברוורמן: זה מה שאני רוצה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה כתוב.

אבישי ברוורמן: זה הדבר המרכזי.

אבישי ברוורמן: אם הוא נסע 20 קילומטרים פה, בסדר.

אבישי ברוורמן: שהדבר הזה יהיה חלוט.

אבישי ברוורמן: אני שואל את ניל סמולט, היבואן העקיף שהולך לזעזע פה את התעשייה, ורבותי, אנחנו נגיע לשווייץ, יהיה לכם רק 50%.

<אהוד שניידר: יש הגדרה בחוק למה שכבוד היושב-ראש אמר, מה זה רכב חדש, בדיוק מה שהיושב-ראש אמר.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: בזה הייתי מעוניין.

אבישי ברוורמן: מר סמולט, בבקשה.

<ניל סמולט: אסביר.

<ניל סמולט: קודם כול, אני מצטרף לדברים שאמר חבר הכנסת וקנין.

<ניל סמולט: אני לא חושב שיש צורך לתת אפשרות של 200 קילומטרים.

<ניל סמולט: אפשר לקבוע מספר בודד של קילומטרים בפרמטרים שאנחנו מכירים היום, זה ותו לא.

<ניל סמולט: אין צורך ב-200 קילומטרים.

אבישי ברוורמן: רבותי, אם אין צורך אז לא צריך.

<ניל סמולט: לעומת זה הרישום מהווה היום חסם.

<ניל סמולט: בארצות-הברית ובאירופה יש מאגרים עצומים של כלי רכב שאפשר לספק אותם למדינת ישראל מהיצרן, מהמפעל דרך מחסן לוגיסטי של היצרן ישירות לישראל.

<ניל סמולט: יגיעו רכבים חדשים מהניילון.

<ניל סמולט: אלא מה, יש מקומות שסוכנים מורשים נתקלים בבעיה מול היצרן ומול השליטה של היצרן, שעצם האפשרות שלהם לרשום את זה על שמם, לא למכור את זה לצד ג', פותח אפשרויות שהיום לא קיימות.

<ניל סמולט: זה יפתח עוד חסם מהותי לגבי ייבוא מקביל, שזה אספקת רכבים חדשים.

<ניל סמולט: לכן יש לזה משמעות.

<ניל סמולט: היבואן הישיר לא נתקל בבעיות האלה.

<לאה ורון: אדוני מוכן לחזור שוב על הצעתו?

אבישי ברוורמן: דיברת עכשיו כעורך-דין.

אבישי ברוורמן: הייתי מעדיף, לאור מה שאמר חבר הכנסת וקנין, שחדש זה חדש.

אבישי ברוורמן: אם הוא נוסע כמה קילומטרים, בסדר, אבל שלא יתחילו לבוא עם תעשייה שמביאים כל מיני רכבים משומשים.

אבישי ברוורמן: מקובל עליך שההגדרה "רכב חדש" היא כפי שנאמר: רכב חדש?

אבישי ברוורמן: אמרנו שרוצים לעזור לך.

<ניל סמולט: אני מדבר על הרישום.

<ניל סמולט: לא צריך את ה-200 קילומטרים כי אין כוונה להביא רכב שנסע 200 קילומטרים.

<ניל סמולט: מביאים רכב מן הניילון.

ישראל כץ: מה הסיבה שכתבתם את זה?

<אבנר פלור: בכדי להסיר חסם.

<אבנר פלור: כפי שאמר ניל סמולט, יש מדינות שמהן לא ניתן לייצא את הרכבים אם הם לא נרשמים שם באמצעות היבואן העקיף.

ישראל כץ: זה הרישום שם.

ישראל כץ: זה מה שאמרת על 12 חודשים.

ישראל כץ: אבל למה 200 קילומטרים?

<אבנר פלור: אפשר להוריד את 200 הקילומטרים.

אבישי ברוורמן: אז אין "200 קילומטרים".

אבישי ברוורמן: למה 12 חודשים?

אבישי ברוורמן: למה לא לצמצם פה?

אבישי ברוורמן: כמה צריך?

<שרית זוכוביצקי-אור: שימו לב, זה מועד הייצור.

<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, אנחנו גם אישרנו בהגדרה, כתבנו מה זה "רכב שנרשם על שם הסוכן המורשה": "רכב אשר נרשם לראשונה בתנועה בדרכים במדינת חוץ על שם הסוכן המורשה וטרם חלפו שלושים ימים בין מועד הרישום האמור ובין מועד השטת הרכב לישראל".

<אבנר פלור: זאת אומרת, האקט הרישומי הוא אך ורק לשם ייבוא הרכב לישראל, לא יותר.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה מאוד-מאוד מצומצם.

אבישי ברוורמן: ומה פה?

<שרית זוכוביצקי-אור: אסביר.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מסירים חסם.

<שרית זוכוביצקי-אור: החסם שזיהינו בייבוא המקביל הוא שאם נכתוב "רכב חדש כהגדרתו בחוק", דהיינו רכב שלא נרשם במדינת החוץ, המדינה ממנה הוא מיובא, לא ניתן יהיה לייבא ציי רכב שלמים, לא ניתן יהיה לייבא אותם כי היצרן מחייב רישום שלהם בחוץ לארץ.

<שרית זוכוביצקי-אור: מה עשינו כדי להתמודד עם העניין הזה?

<שרית זוכוביצקי-אור: אמרנו: כן נתיר רכב שיירשם בחוץ לארץ, כיוון שאנחנו מבינים שהאקט של הרישום נדרש לצורך הייצוא והוא מגבלה שהטיל היצרן, אבל במסגרת ההגדרה "רישום" נצמצם ונגיד שמדובר בעצם ברכב שנרשם בחוץ לארץ, אל"ף, רק על שם הסוכן המורשה ולא על שם כל מיני גורמים אחרים, ובי"ת, יש פרק זמן מאוד-מאוד מצומצם בין הרישום בחוץ לארץ ובין ההשטה לארץ, 30 ימים, כך שבאמת מדובר באקט של רישום.

אבישי ברוורמן: אז מאיפה הגיע "200 קילומטרים"?

<שרית זוכוביצקי-אור: אסביר.

<שרית זוכוביצקי-אור: "200 קילומטרים" בעצם נועד לצמצם, הוא רק יצא מרחיב.

ישראל כץ: אז תורידו אותו.

<אבנר פלור: אבל אז לא תהיה הגבלת המקסימום.

<אבנר פלור: שיכתבו 150 קילומטרים.

אבישי ברוורמן: ניל סמולט, אני מסתכל עליך כי אתה האדם שיפתח לנו את התחרות.

אבישי ברוורמן: תסביר.

<ניל סמולט: אפשר למחוק.

ישראל כץ: אנחנו רוצים מגבלה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם זה בלי הגבלה זה יכול להיות 200,000 קילומטרים.

יצחק וקנין: לא הייתי קובע מגבלה של קילומטרים, כפי שליבואן הראשי לא קבעתי מגבלה של קילומטרים.

<יערה למברגר: אבל עכשיו יש הגדרת "רכב חדש".

אבישי ברוורמן: יערה למברגר, את צריכה לתת לנו פתרון.

<יערה למברגר: חייבים לכתוב איזשהו מספר, כי אחרת מה שלא נכנס להגדרת "רכב חדש"- - -

אבישי ברוורמן: 20, 50?

ישראל כץ: עד 50, לא עולה על 50.

<קריאה: אם הוא חל על היבואנים העקיפים שיחול גם על היבואנים הישירים.

אבישי ברוורמן: "שאינו עולה על 50 קילומטרים".

אבישי ברוורמן: עזוב את היבואנים הישירים בצד עכשיו.

<שרית זוכוביצקי-אור: השאלה אם 50 קילומטרים זה סביר.

ישראל כץ: איך זה מתנהל בחיים?

<אבנר פלור: אגיד לך איך הגענו ל-200 קילומטרים הללו.

<אבנר פלור: היום בפועל גם יבואן ישיר שמוכר רכב לא מוכר עם אפס קילומטרים.

<אבנר פלור: אמרנו, יש גם תהליך בתוך המפעלים בחוץ לארץ אצל הסוכן המורשה.

<אבנר פלור: לכן קבענו 200 קילומטרים, שזה המקרה הכי קיצוני.

אבישי ברוורמן: יותר מדי גבוה.

<אבנר פלור: אז 150 קילומטרים, אבל חייב שייקבע איזה מספר נורמלי.

אבישי ברוורמן: כמה?

<אבנר פלור: 150 קילומטרים.

<חיים פילצר: זה סביר.

אבישי ברוורמן: בסדר, 150 קילומטרים.

ישראל כץ: ואם היבואן הישיר מביא רכב שנסע 150 קילומטרים זה גם עובר.

<יערה למברגר: נוסיף את זה גם בסעיף לגבי יבואן ישיר כדי שיהיה שוויון.

אבישי ברוורמן: מה קורה עם 12 החודשים?

אבישי ברוורמן: לא הבנתי.

<שרית זוכוביצקי-אור: אסביר.

<שרית זוכוביצקי-אור: 12 חודשים – זה מגבלה שקיימת היום בתקנות התעבורה.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא ניתן לרשום רכב במדינת ישראל שחלפו יותר מ-12 חודשים ממועד ייצורו.

<שרית זוכוביצקי-אור: מדובר על מועד ייצור במפעל, ויש מגבלה.

<שרית זוכוביצקי-אור: בארץ אם חלפו יותר מ-12 חודשים לא ניתן לרשום.

<רון מלכה: למה התקנה?

<שרית זוכוביצקי-אור: אתה רוצה עכשיו לדון בתקנות התעבורה?

<רון מלכה: אני שואל למה, ממה זה נובע.

<אבנר פלור: קודם כול, זה המצב הקיים היום.

<אבנר פלור: למה המצב הזה קיים היום?

<אבנר פלור: בכדי לשמור על איזו רמה בטיחותית ותקינתית.

<שרית זוכוביצקי-אור: וגם על אחידות.

<אבנר פלור: אי אפשר בלי הגבלה.

<רון מלכה: אם אוטו יוצר לפני 3 חודשים והוא לא עומד בתקנות איכות הסביבה או הבטיחות, הוא לא ייכנס.

<רון מלכה: אז מה זה משנה אם הוא יוצר לפני שנתיים אם הוא עומד בתקנות?

<אבנר פלור: אי אפשר.

<אבנר פלור: זה נוהג כך שנים.

אבישי ברוורמן: למה 12 חודשים ולא 6 חודשים או 8 חודשים?

<אבנר פלור: מכיוון שזה לפי מה שמקובל באירופה.

אבישי ברוורמן: ניל סמולט, זה מקובל עליך?

<רון מלכה: ההגדרה באירופה שונה ממה שהגדרתם פה.

<רון מלכה: באירופה מגדירים רכב חדש כרכב שנרשם לתנועה עד 6 חודשים לפני כן, או 6,000 קילומטרים.

<קריאה: לא נכון מה שאתה אומר.

<קריאה: אתה מטעה.

אבישי ברוורמן: יושב-ראש איגוד המוסכים בישראל, רונן לוי, בבקשה.

<רונן לוי: שאלה אחת.

<רונן לוי: קיבלנו באיגוד אנשים שדיברו על כך שדילרים מפחדים לרשום על שמם בארצות-הברית.

<רונן לוי: למה אי אפשר לעשות את הרישום על ה-tier 3, על רישום של היעד, על הסוכן-על, זה שהסמיך?

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא עדיין סוכן מורשה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה עדיין במסגרת ההגדרה.

<רונן לוי: אין בעיה עם זה?

<שרית זוכוביצקי-אור: כן.

<שרית זוכוביצקי-אור: עדיין הוא נקרא סוכן מורשה.

אבישי ברוורמן: תיקון השרשור קיים.

אבישי ברוורמן: על זה דנו איתם אתמול.

<אהוד שניידר: רק כדי להבהיר את מה שרונן לוי אמר, צריך להוסיף באותו סעיף: "רכב שנרשם על שם הסוכן המורשה עמו התקשר בהסכם בהתאם לסעיף 36(א)(2)".

<אהוד שניידר: שזה לא יהיה רכב שנרשם על שם סוכן מורשה ערטילאי פוטנציאלי ומייבאים את זה ממישהו אחר.

<אהוד שניידר: לכן צריך לקשור את ההסכם.

אבישי ברוורמן: זה "גדול" עליי.

<קריאה: זה לא היה בהסכם.

<קריאה: הסכמתם להוריד את המילה "בכתב".

<אבנר פלור: זה חסם.

אבישי ברוורמן: הוא חסם לא טוב.

<אהוד שניידר: עכשיו אתה מחזיר את ה"בכתב", לפי סעיף 36.

<איתי עצמון: אדוני, יש לי שתי הערות קצרות.

<איתי עצמון: ההערה הראשונה היא יותר שאלת הבהרה.

<איתי עצמון: כל התנאים המנויים בסעיף 29 עניינם דגם הרכב, לא הרכב.

<איתי עצמון: צריך לעשות את התיקון.

<שרית זוכוביצקי-אור: כתבנו, הוספנו דגם.

<איתי עצמון: רק ברישה כתבתם.

<איתי עצמון: בפסקת משנה (6)(ג), כתוב: "אם לרכב לא קיימת אחריות בתוקף עומד לרשות היבואן המידע הדרוש לתיקון הרכב".

<איתי עצמון: אני מסב את תשומת לב הוועדה שמדובר על שינוי המצב המשפטי כפי שקיים היום.

<איתי עצמון: כיום לפי צו הפיקוח, שעניינו בייבוא רכב, יש חובה על יבואן מקביל לתת אחריות.

<איתי עצמון: כאן – ואני מסב את תשומת הלב שזה כמובן עולה בקנה אחד עם הסעיפים שמוצעים בהמשך – מוצע בעצם לתת אפשרות לייבא רכב ללא אחריות.

<יערה למברגר: רק להשלים.

<יערה למברגר: במקום אחר בחוק נוסיף סעיף שיבהיר חובת יידוע של הצרכן.

<יערה למברגר: חשוב מאוד שהיצרן יידע.

<יערה למברגר: זה יטופל.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה כבר טופל בנוסח המתוקן.

אבישי ברוורמן: זה יטופל.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

<איתי עצמון: השאלה אם הוועדה מקבלת את העיקרון.

אבישי ברוורמן: מקבלת.

<אהוד שניידר: אדוני, יש פה טעות.

<אהוד שניידר: כתוב "הרכב תוכנן ויוצר".

<אהוד שניידר: צריך להיות "או יוצר" במקום "ויוצר" מפני ששיניתם את ההגדרה "יצרן רכב" ויש יצרן ראשי ויצרן משנה או יצרן מוסמך.

<אהוד שניידר: יצרן מוסמך רק מייצר, הוא לא מתכנן ומייצר.

<איתי עצמון: זאת הערת נוסח.

<איתי עצמון: נבדוק את זה.

אבישי ברוורמן: עו"ד שניידר, במקרה הזה תפרת דבר נכון, הפעם היית בסדר.

<יורם בונן: אדוני, השאלה שלי, האם יש מניעה להחיל את אותו סעיף של רישום עד 12 חודשים גם על היבואנים הישירים?

<יורם בונן: למה זה אסור על היבואנים הישירים?

<יורם בונן: מה המניעה שגם הם יביאו?

<אבנר פלור: עשו שהוא יהיה יבואן מקביל.

אבישי ברוורמן: אתה יודע, החבר'ה האלה עם 100 מכוניות ואתה כזה ענק, תן להם.

<יורם בונן: אבל אם המטרה לייצר תחרות אז למה?

<חיים פילצר: את פסקת משנה (6)(א) צריך לתקן בהתאם לתיקון של- - -

אבישי ברוורמן: אתה מכיר את התחום בתחרות שנקרא infant industry?

אבישי ברוורמן: הם ינוקא.

אבישי ברוורמן: אתה דינוזאור והם ינוקא.

<יורם בונן: מה זה קשור?

<חיים פילצר: בפסקת משנה (6)(א) צריך לתקן את זה בהתאם למה שדובר קודם לגבי הייבוא המקביל: "הרכב תוכנן ויוצר בידי היצרן הקשור בהסכם עם הסוכן המורשה שעמו הוא התקשר בהסכם...".

<חיים פילצר: הרי סייגנו שזה חל גם אם הוא לא התקשר עמו בהסכם.

<שרית זוכוביצקי-אור: אמרנו: לא בכתב.

אבישי ברוורמן: הלא הלכנו אתך לאורך כל הדרך.

<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, רק שתי הערות קטנות לניסוח שקשורות גם להערה שהעיר חבר הכנסת וקנין.

<זאב פרידמן: כאשר מדברים על נסיעה שהרכב נסע, מוסיפים בנוסח המוצע "כפי שמופיע במד הנסועה ברכב".

<זאב פרידמן: אני חושב שהתוספת הזאת גורעת משום שאם שינו את מד הנסועה אז בעצם מותר לעשות מה שרוצים.

אבישי ברוורמן: כל המוסיף גורע.

אבישי ברוורמן: אני חושב שזאת הערה נפלאה.

<זאב פרידמן: אני חושב שחבר הכנסת וקנין כיוון בדיוק לזה.

<זאב פרידמן: זאת הערה אחת.

אבישי ברוורמן: עו"ד פרידמן, מילה בסלע.

<זאב פרידמן: אגב, זה מופיע כמה פעמים בהצעת החוק אז אני חושב שצריך לתקן את זה בכל המקומות.

אבישי ברוורמן: עו"ד זוכוביצקי, עו"ד למברגר, מקובל?

<שרית זוכוביצקי-אור: כן.

<שרית זוכוביצקי-אור: אולי בכל זאת, כדי לטייב, אחר-כך נתקן את הנוסח, נגיד: "הרכב נסע מרחק שאינו עולה על 150 קילומטרים", אבל אני חושבת שאולי כן צריך לציין את מד האוּץ כאיזו אינדיקציה.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא אמרתי שזה קובע, אבל זאת אינדיקציה.

<זאב פרידמן: זה מאוד פשוט.

<זאב פרידמן: אם תכתבו שמד האוּץ מהווה חזקה שהרכב כן נסע, זה בסדר, אבל אי אפשר להפוך את החזקה ולומר שהוא לא נסע.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון, לא צריך.

<זאב פרידמן: הערה שנייה, לגבי יבואן רכב עקיף אנחנו מדברים בפסקת משנה (6)(ג): "אם לרכב לא קיימת אחריות בתוקף עומד לרשות היבואן המידע הדרוש לתיקון הרכב".

<זאב פרידמן: אני פרופסור גדול ויש לי את כל המידע.

<זאב פרידמן: אני חושב שזה לא מספיק.

אבישי ברוורמן: מה אתה מציע?

<זאב פרידמן: אני מציע ש"יהיו לו כל האמצעים הדרושים לביצוע התיקון".

אבישי ברוורמן: תודה רבה, תיקון פרידמן מקובל עליי.

ישראל כץ: מה זה אומר?

<אבנר פלור: זה מכשור וציוד.

אבישי ברוורמן: תודה עו"ד פרידמן, תיקון פרידמן מקובל.

<איתי עצמון: עוד הערה קצרה לגבי פסקה (7) על יבואן רכב זעיר.

<איתי עצמון: אני מסב את תשומת הלב שהוא יהיה מוגבל לסוג ותוצר שקבע השר.

<איתי עצמון: מדובר על תקנות.

<איתי עצמון: האם אדוני מבקש שהתקנות יגיעו לאישור ועדת הכלכלה?

אבישי ברוורמן: כל התקנות באישור ועדת הכלכלה.

אבישי ברוורמן: דברים טכניים אני נותן לשר להחליט, אבל תקנות יהיו באישור ועדת הכלכלה.

ישראל כץ: זה מקובל.

<איתי עצמון: אלה תקנות שבעצם יקבעו את היקף הייבוא הזעיר.

<איתי עצמון: בפסקת משנה (7)(ב) כתוב ש"מספר הקילומטרים שהרכב נסע"- - -

<אבנר פלור: נתקן בהתאם את הכול, עד 150 קילומטרים.

<איתי עצמון: עד 150 קילומטרים גם פה, ונוריד את מד הנסועה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אם כך, אני מצביע על סעיף 29, עם כל התיקונים.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: מי נגד?

אבישי ברוורמן: בעד – 2

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין סעיף 29, עם התיקונים שהוכנסו בו, נתקבל.

אבישי ברוורמן: הסעיף אושר פה אחד.

<שרית זוכוביצקי-אור: לאחר המילים "מכונה ניידת" ברישה, מחקנו את המילים "שנרשמה לתנועה בדרכים במדינות חוץ".

ישראל כץ: זה חקלאים, קיבוצים, מושבים, דברים כאלה?

ישראל כץ: כדי לא להכביד עליהם?

אבישי ברוורמן: הסבר, בבקשה.

<אבנר פלור: מה שאנחנו עושים כאן, היום נושא המכונה הניידת לא מוסדר במסגרת התקנות.

ישראל כץ: היו שם אבסורדים, היו על זה תלונות רבות.

<אבנר פלור: כל כלי הצמ"ה וכן הלאה.

<אבנר פלור: בעצם כאן הכנסנו את זה למסגרת החקיקה, את המכונה הניידת, וכן עשינו הקלות באותם סעיפים לגבי היבואן המסחרי.

אבישי ברוורמן: למישהו יש הערות לסעיף?

ישראל כץ: ואם קיבוץ קונה מכונה ניידת, הוא צריך- - -

<אבנר פלור: כל אדם יכול לעשות את זה.

<אבנר פלור: הוא לא חייב להיות יבואן מסחרי.

<אבנר פלור: הוא יכול לעשות את זה במטרה של ייבוא אישי, אבל נתנו הקלות להיבט של היבואן המסחרי.

<רקפת ישי: אני ממונה על ייבוא אישי ברשות המסים.

<רקפת ישי: אני רק רוצה לשאול איזו מכונה ניידת אפשר להביא בייבוא אישי.

<רקפת ישי: אולי צריך לכתוב שם "צורך עסקי עצמי" ולא "ייבוא אישי".

<רקפת ישי: כלי צמ"ה שמייבאים בייבוא אישי משפחתי השימוש שלו לא אישי בהגדרה.

ישראל כץ: למה?

ישראל כץ: השימוש הוא ברפת שלו.

<רקפת ישי: לא, זה שימוש עסקי.

אבישי ברוורמן: אז "ייבוא עסקי".

<אבנר פלור: העניין הוא שלא יפריע להוראת השעה.

<איתי עצמון: צריך לראות מה התיקון בסעיף 31, זה בעצם התיקון שאת מבקשת.

<אבנר פלור: לא להוראת שעה, שלא יהיה מוגבל לשנתיים.

אבישי ברוורמן: רבותי, תנו לי פתרון.

<יערה למברגר: אז לא להגיד "לשימוש אישי".

<יערה למברגר: להוריד את המילים "לשימוש אישי" ולהשאיר "מייבא רכב כאמור בסעיף 31".

<שרית זוכוביצקי-אור: ואז אם יש שימוש עסקי זה נכלל בפנים.

אבישי ברוורמן: בסדר.

אבישי ברוורמן: כאשר נגיע לסעיף 31 נדון בזה.

אבישי ברוורמן: אם כך, הסעיף הזה עם התיקון, אפשר להצביע עליו?

<איתי עצמון: בלי המילים "לשימוש אישי" ובלי המילים "שנרשמה לתנועה בדרכים במדינת חוץ" שעו"ד זוכוביצקי ביקשה למחוק.

אבישי ברוורמן: רבותי, מי בעד?

אבישי ברוורמן: מי נגד?

אבישי ברוורמן: בעד – 3

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: הסעיף, עם התיקונים שהוכנסו בו, אושר פה אחד.

אבישי ברוורמן: אני מודה לחוכמת השולחן, לכבוד השר.

אבישי ברוורמן: ניפגש בישיבה הבאה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.