ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 183, 2014-01-15 09:00

מירי רגב: בוקר טוב לכולם.

מירי רגב: אני פותחת את ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת בדיון בנושא פינוי גבעת עמל ואני לא יודעת כבר כמה דיונים עשינו בנושא הזה.

מירי רגב: זה כנראה יהיה הדיון האחרון שלנו, איילת, כי בסופו של דבר גם לכנסת יש את המגבלות שלה עד כמה היא יכולה להיכנס ולקבל החלטות שהן מנוגדות או אחרות מהחלטות משרד המשפטים או בית-המשפט.

מירי רגב: קודם כל, אני שמחה שהסוגיה עם הרצל נפתרה כמו שהיא נפתרה.

<קריאות: היא לא נפתרה, תיכף אסביר.

<קריאות: אנחנו לא שמחים.

מירי רגב: אתם לא שמחים, אבל הם לקחו את הפיצויים.

<קריאות: תחת לחץ.

<קריאות: חמש משפחות פחות משני מיליון שקלים.

<קריאות: מירי, תני לי ואני אספר.

מירי רגב: בכל מקרה, בואו ניתן לנציג השכונות להציג.

מירי רגב: לאחר מכן נראה איך אנחנו ממשיכים.

מירי רגב: נשמע גם את היועץ המשפטי, את איילת, את דב חנין שנמצא פה.

מירי רגב: אריה, בבקשה.

<אריה ציון: אני אריה ציון, אני גם אח של הרצל שפונה.

<אריה ציון: אנחנו דורשים קודם כל שהמינהל יחזיר את זה לעצמו.

<אריה ציון: יש לנו פה את המסמך שנתנו הוראה בשום אופן לא להעביר את השטח - שיחזירו את זה קודם כל למינהל.

<אריה ציון: לא קיבלו שום תמורה, שום דבר לא קיבלו.

מירי רגב: איזה שטח ואיזה הוראה?

<אריה ציון: הנה, יש פה הוראה של ראש המינהל שבמפורש הוא כותב:

<אריה ציון: בשום אופן לא להעביר את השטח.

איילת שקד: מאיזה שנה והוראה למי?

<אריה ציון: משנת 88', הוראה למנהל מחוז.

מירי רגב: מנהל מחוז משרד הפנים?

<אריה ציון: כן.

<אריה ציון: הנה, המסמך פה, צלמו אותו.

מירי רגב: אתם מכירים כזה דבר, משרד הפנים?

<איגי פז: אני ממשרד המשפטים.

<איגי פז: מהמסמכים של המינהל גם עולים דברים אחרים לגמרי.

<איגי פז: אני לא בא לייצג את המינהל, אני לא בא בשם המינהל.

<איגי פז: אני יכול להעביר את המסמכים שהועברו אלינו כפי שהועברו אלינו מהמינהל.

<איגי פז: אני יכול להגיד מה שהמינהל אמר.

<איגי פז: לפי המינהל, המשכנתא שנרשמה היא נרשמה לא לטובת האנשים שהיו באותו מקום לפני 61', היא נרשמה לטובת הבטחה של בנייה.

<איגי פז: זה ההתייחסות שהם שלחו גם אליכם במכתב, שישראל סקופ שלח אליכם במכתב.

<איגי פז: אני לא יודע למה לא קיבלתם את המכתב הזה.

מירי רגב: לא ראיתי שום מכתב כזה.

<איגי פז: לא היתה שום התייחסות לזה שצריך להחזיר את הקרקע.

<איגי פז: להיפך, דווקא ההתייחסות שהם העבירו אלינו שדווקא הם עומדים בכל התנאים, ולכן - - -

<אריה ציון: דווקא הם לא עומדים.

<אריה ציון: לא נתתם לי לדבר.

<אריה ציון: יש פה נספח שהם אמרו שהם פינו 190 תושבים.

מירי רגב: שנייה, שב.

מירי רגב: שתה מים.

מירי רגב: עכשיו אתה מחליף את אח שלך?

מירי רגב: תירגע רגע.

<איגי פז: אני אקריא לך מהמכתב של ריסה רימון ממינהל מקרקעי ישראל: "בעקבות מסקנות הביניים ניתנה בתאריך חוות דעת מטעם...

<איגי פז: אשר קבעה כי ביצוע ההסכם... מתעכב מסיבות הקשורות בעיקרן לרשות המקומית ולקשיים בפינוי המחזיקים במתחם.

<איגי פז: מן האמור בחוות הדעת עולה כי העיכובים נבעו מן העובדה שעל המתחם חלות שתי תוכניות בניין עיר אשר טרם אושרו, וכן נדרשות.

<איגי פז: . .".

<איגי פז: בכל מקרה המסקנה היא, ואני אקריא לכם, המסקנה מן המכתב הזה שהחברה שרכשה את הקרקע עומדת בתנאים ולכן לא צריך.

<דן בן צבי: דן בן צבי שמי.

<דן בן צבי: אני מתנגד למה שאתה אומר.

<דן בן צבי: אף פעם לא נתנו לי לדבר.

<דן בן צבי: הנה המסמך.

<איגי פז: אנחנו לא קיבלנו את המסמך הזה.

<דן בן צבי: אני אתן לך את המסמך הזה.

<דן בן צבי: כתוב במפורש במסמך הזה: "יש לוודא כי החברה החדשה מקבלת עצמה את כל התחייבויות דיור ב.פ., ובעיקר התחייבות כלפי הדיירים.

<דן בן צבי: ".

<דן בן צבי: אז אל תגיד לי שזה לא כלפי הדיירים.

<דן בן צבי: אני נותן את המסמך הזה.

מירי רגב: אבל זה נדון בבית-המשפט.

מירי רגב: אומר פה היועץ המשפטי - - -

<קריאות: לא, זה לא נדון.

<אריה ציון: זה לא נדון אף פעם.

<אריה ציון: המסמך הזה הגיע אלינו לפני כמה ימים.

מירי רגב: לא משנה.

מירי רגב: אבל זה נדון בבית-המשפט.

<אריה ציון: לא, בכלל לא.

<אריה ציון: לא היה ולא נברא.

<אריה ציון: מה שאנחנו דורשים - קודם כל, אל תחשפו אותנו לבתי-משפט.

<אריה ציון: אנחנו כמו עכשיו זרוקים ברחוב.

<אריה ציון: אנחנו קודם כל רוצים הגנה.

<אריה ציון: תנו שהמינהל קודם כל יחזיר את השטח לעצמו.

<אריה ציון: למה לא קיבלו כסף?

<אריה ציון: הרי שיחררו את השטח ללא תמורה.

<אריה ציון: מהתחלה הם קנו את זה במיליון לירות שזה 100,000 שקל.

<אריה ציון: זה לא ייתכן.

<אריה ציון: אתם לא יכולים לתת להם לחשוף אותנו שאנחנו נבוא לבית-משפט ואז: אדוני, זה מגרש פרטי, אין לנו מה לעשות עם זה.

<אריה ציון: קודם כל, תגנו עלינו, שקודם כל המינהל יחזיר את זה לעצמו.

<אריה ציון: זה מה שאנחנו מבקשים.

<אריה ציון: קודם כל, דורשים.

<אריה ציון: לא חקיקה, קודם כל תחזירו את זה.

<אריה ציון: כתוב במפורש, ראש המינהל נתן הוראה והוא מוסיף בכתב ידו.

<אריה ציון: הוא אומר בשום אופן לא להעביר את השטח.

<אריה ציון: הנה חתימה שלו - ראש המינהל.

<אריה ציון: שלא יקרה מקרה כמו עם אחי.

<אריה ציון: עשר שנים ריסקו את אחי לאדמה.

<אריה ציון: הוא מעוקל מכל הכיוונים.

<אריה ציון: הוא חייב 800,000 שקל, רק קורעים אותו.

<אריה ציון: אין לו שום דבר, לא בנק, לא כלום.

<קריאה: הוא לא יכול לחיות, הוא לא יכול לקנות אוכל.

<אריה ציון: מה שקרה אתמול - עד חמש לפנות בוקר הסכם הם מכינים.

<אריה ציון: אדון תשובה עם אקדח על אחי עד חמש לפנות בוקר יחד עם עורכי הדין שלו גד - - -, יושבים: תחתום, לא תחתום, ביי.

<אריה ציון: נתנו לו בסך הכול פרוטות של 250,000 שקל.

מירי רגב: נתנו לו יותר, מיליון שבעים וחמש.

<אריה ציון: לא נתנו לו יותר.

<אריה ציון: זה לחמש משפחות, חמש בתים.

<אריה ציון: אדון תשובה הלך להביא 300 שוטרים כשזה בהסכמה, הליקופטרים.

<אריה ציון: אין דבר כזה בעולם, גם במאפיה אין דברים כאלו.

<אריה ציון: זה רק בהסכמה.

<אריה ציון: הכול מצולם.

<אריה ציון: בואו תראו את התמונות של חמותי ואת הדמעות שירדו.

<אריה ציון: אף אחד פה לא יודע ששמתי לאחי ולגיסתי כדור להרגעה מבלי שהם יידעו.

<אריה ציון: איפה ייתכן דבר כזה?

<אריה ציון: אחי קיבל מאה אחוז נכות.

<אריה ציון: אין דבר כזה בעולם, גם במאפיה אין דבר כזה.

<אריה ציון: ואני אומר לכם, אם מישהו לא ישים לזה סוף מחר הוא יבוא לפה לכנסת והוא ייקח את כולם פה עם המשטרה ועם הכול.

<אריה ציון: איפה ייתכן דבר כזה?

<רבקה חיילובסקי: יש לי צו פינוי לראשון לשני.

<רבקה חיילובסקי: זורקים אותי מהבית שלי בראשון לשני.

<אריה ציון: אני נתתי הוראה לכל התושבים לא לצאת.

<אריה ציון: אנחנו בהסכמה.

<אריה ציון: אחי כבר מרוסק, הרגו אותו.

<אריה ציון: 300 שוטרים, הליקופטרים.

<אריה ציון: איפה יש דבר כזה?

<קריאה: גם איימו עליו שהוא ישלם את העלות של דמי פינוי - 500,000 שקל.

<קריאה: אמרו לו: לא תשלם?

<קריאה: כל הפינוי יהיה עליך.

<קריאה: מה נשאר לעשות?

<קריאה: רק להתאבד.

<אריה ציון: את יודעת כמה דמעות אתמול ירדו?

<אריה ציון: אלוהים רק ראה את זה.

<אריה ציון: תקשיבי, זה תשובה.

<אריה ציון: זה חבל על הזמן.

<אריה ציון: חייבים לתת לזה פה סוף.

<אריה ציון: מחר, מחרתיים, זה יהיה למישהו אחר.

<רבקה חיילובסקי: ועוד שבועיים לי ולי אין בית.

<רבקה חיילובסקי: זה הסוף שלנו.

<רבקה חיילובסקי: רק אתם יכולים לעזור לנו.

<רבקה חיילובסקי: 13 משפחות אחרות בדרך שלי.

<רבקה חיילובסקי: אנחנו הולכים להתאבד, זה לא יעזור כלום.

<רבקה חיילובסקי: אתם לא יכולים לעשות שזו תהיה הוועדה האחרונה, אתם ההצלה שלנו.

<אריה ציון: אני קודם כל רוצה שהמינהל יעביר את זה על שמו בחזרה.

<אריה ציון: מירי, אין פה כלום.

<אריה ציון: הם נתנו את זה ללא תמורה.

<אריה ציון: לכן, אני מבקש אל תזרקו אותנו קודם כל.

<אריה ציון: תנו קודם כל שהמינהל יחזיר את זה.

<אריה ציון: אין פה כלום, הם, המינהל, לא קיבלו תמורה.

<אריה ציון: הנה המכתב מראש המינהל.

<רבקה חיילובסקי: מה זה?

<רבקה חיילובסקי: המדינה של תשובה?

<רבקה חיילובסקי: הכול של תשובה?

מירי רגב: עו"ד כהן, בבקשה.

יגאל כהן: רשומה משכנתא על המקרקעין משנת 66' לטובת המינהל.

יגאל כהן: אין ספק שהמשכנתא הזאת נרשמה להבטחה של משהו.

יגאל כהן: הרי מדוע המינהל צריך לבוא ולרשום משכנתא?

יגאל כהן: לטובת מי?

יגאל כהן: לטובתו עצמו?

יגאל כהן: הרי אין מחלוקת.

יגאל כהן: המשכנתא הזאת נועדה לטובת הדיירים, להבטחה של הפינוי של הדיירים.

יגאל כהן: הרי מה היה?

יגאל כהן: הקרקע היתה רשומה.

יגאל כהן: המדינה הבטיחה לתת לדיירים פיצוי, שיכון אקוויוולנטי.

יגאל כהן: לא הצליחה לקיים את זה.

יגאל כהן: היא העבירה את הזכויות לחברה הסתדרותית בשעתו דיור ב.פ., גם היא לא הצליחה לקיים את אותה התחייבות.

יגאל כהן: ולכן, דיור - להבטיח את הזכויות של אותם דיירים בכדי שדיור אכן תקיים את אותה התחייבות שלה רשמו משכנתא.

יגאל כהן: למה צריך לרשום את המשכנתא?

יגאל כהן: אם יש נכס לטובת מישהו מדוע שתירשם משכנתא לטובת המינהל?

יגאל כהן: מכוח מה?

יגאל כהן: מה הקשר של המינהל?

מירי רגב: אבל הסבירו את זה פה.

<איגי פז: לטובת זכויות הבנייה.

<איגי פז: זה התייחסות שהמינהל העביר.

יגאל כהן: סליחה, אין קשר.

יגאל כהן: מה שיש לך בידיים, יש לך אולי מסמך אחד מתוך עשרות של מסמכים שמפורשים.

יגאל כהן: אין מחלוקת, ויש מסמכים מפה ועד להודעה חדשה, וזה לא דיון בבית-משפט כרגע, שהמשכנתא נועדה להבטיח את הדיירים.

יגאל כהן: גם כתוב שם מה התנאי של המשכנתא?

יגאל כהן: - - -

<איגי פז: זה רשום במשכנתא?

יגאל כהן: סליחה, בוא לא נתווכח.

יגאל כהן: יש שטר המשכנתא, יש תנאים מיוחדים: הממשכן לא יהיה רשאי להעביר את הבעלות.

יגאל כהן: בתנאי משכנתא לא כתוב: אתה תבטיח שתבנה כמו שאתה אומר או שתעשה א', ב'.

יגאל כהן: לא יעביר את הבעלות, אלא אם כך וכך, כאשר הוא יוכל להעביר את הבעלות בכפוף לקיום ההתחייבויות כלפי כל אותם דיירים שנמצאים.

יגאל כהן: עכשיו בהסכמים גם של דיור, וגם מי חתום על המשכנתא?

יגאל כהן: גם אמת"ש וגם דנקנר.

יגאל כהן: תוסיפו את החתימה.

מירי רגב: אבל טענתם את זה בבית-המשפט ובית-המשפט לא קיבל את זה.

<קריאה: מעולם לא.

יגאל כהן: מעולם, מעולם נושא המשכנתא - - -

מירי רגב: אם יש לכם נסיבות חדשות תפנו לבית-משפט.

יגאל כהן: לא, ממש לא.

יגאל כהן: מעולם לא, מעולם נושא המשכנתא - - -

<דן בן צבי: מעולם הנושא הזה לא עלה בבית-משפט, בית-משפט לא דן בזה.

<דן בן צבי: בית-משפט לא דן בנושאים כאלה.

<דן בן צבי: אמרה השופטת ניב ריבה שהיא מדברת על פינוי, רק על נושא של פינוי.

<דן בן צבי: היא לא מדברת לא על יחסים בין המינהל ובין הדיירים, היא לא מדברת בין דיור ובין הדיירים ולא בין דנקנר.

<דן בן צבי: היא דיברה רק על הנושא - יש פסק-דין חלקי ב-1995, צריך לקיים אותו.

<דן בן צבי: דהיינו, לפנות תמורת כסף ודיברו על כסף.

<דן בן צבי: הכסף זה אותם 100,00, 200,000, שניב ריבה פסקה לכל הדיירים האלה ולא יכולים היו להעלות.

<דן בן צבי: אני ניסיתי לדבר עם ניב ריבה.

<דן בן צבי: אני כתבתי לה מכתבים והעליתי את הבעיות האלה.

<דן בן צבי: היא אומרת: זה לא בעניין שלה, זה לא העסק שלה.

<דן בן צבי: כל הנושא של משכנתאות ועניינים וזה, היא לא דנה בזה.

<דן בן צבי: אז מי שחושב שהיינו יכולים להעלות את זה - לא היינו יכולים להעלות את זה.

יגאל כהן: אני טיפלתי בצד המשפטי.

יגאל כהן: נושא המשכנתא מעולם לא נדון.

יגאל כהן: הגישו תביעה לפינוי כאשר אין מחלוקת שהדיירים לא זכאים לבעלות על הקרקע, אין מחלוקת.

יגאל כהן: הם לא זכאים ל- - -

מירי רגב: אז למה אתה לא הולך עכשיו לבית-משפט?

יגאל כהן: אנחנו נלך לבית-משפט.

מירי רגב: תלך.

<אריה ציון: שיבוא איתנו המינהל, אני מחר עושה בג"צ.

יגאל כהן: הליכים בבתי-משפט לוקחים המון זמן, עלויות יקרות מאוד.

יגאל כהן: מה זה אומר?

יגאל כהן: התיק הזה ייגמר בעוד שלוש, ארבע, חמש, שש שנים, צריך להוציא צווי מניעה.

יגאל כהן: זה אומר שאני צריך להפקיד כתנאי למתן צו מניעה ערבויות אדירות.

יגאל כהן: הדיירים לא יוכלו לעמוד בערבויות האלה ובתי-משפט לא יתערבו בזה.

יגאל כהן: בלית ברירה אנחנו נגיש את אותה תובענה.

יגאל כהן: אבל אנחנו היינו שמחים מאוד אם הוועדה מפה ובאמצעות לחץ על המינהל שיבוא ויקיים את ההתחייבות.

יגאל כהן: יש התחייבות למינהל.

יגאל כהן: המינהל - מכוח מה רשומה לטובתו משכנתא?

יגאל כהן: לטובת מישהו.

יגאל כהן: ניסו במשך השנים ויש פה חוות דעת של היועצות המשפטיות.

יגאל כהן: בדקו האם אנחנו נוכל לבטל את ההסכמים לצורך הבטחה של הדיירים.

יגאל כהן: הדיירים לא צנחו פה יום אחד והמשכנתא הזאת באיזשהו מקום תלויה באוויר.

יגאל כהן: לכן, אין מחלוקת שהמינהל צריך לבוא ולקיים את ההתחייבות.

יגאל כהן: אם יבוא לחץ מבחינת הוועדה כלפי המינהל, כמו שגברתי אמרה, תזמין את אנשי המינהל: מדוע אתם לא מקיימים את ההתחייבויות שלכם?

יגאל כהן: הם ייתנו דוח.

יגאל כהן: בתי-משפט זה משהו שלוקח המון המון זמן ואנחנו נטחנים.

<אריה ציון: איך יכולה הגברת חיילובסקי ללכת כשכולה מעוקלת?

<אריה ציון: מאיפה היא תביא כסף?

<אריה ציון: אין לה לא בנק, לא כלום.

<אריה ציון: 14 משפחות פה, מאיפה הם יביאו?

<אריה ציון: אין לה מה לאכול.

<אריה ציון: אני יכול להגיד לה: תביאי כסף לבית-משפט?

יגאל כהן: אם אנחנו מדברים על הצד המשפטי, ניתן פסק דין אחד לפני 15 או 20 שנה שאומר: אתם תפונו בתנאי שייתנו לכם פיצוי.

יגאל כהן: כולם מדברים על זה, אף אחד לא רוצה את הקרקע.

יגאל כהן: רוצים פיצוי.

יגאל כהן: מה הפיצוי?

יגאל כהן: אנשים אומרים: לפי ההסכמים מגיעה לנו דירה חלופית או כסף חלופי בשווי של דירה.

<אריה ציון: לא רוצים כסף, רוצים דירה.

יגאל כהן: בית-משפט היום, כבוד השופטת ניבה ריבה שלא נכנסה בכלל לשאלות המשפטיות אמרה: מהו סכום הפיצוי?

יגאל כהן: לפי הכלים המשפטיים שיש לה שהם מאוד מוגבלים, למי שהוא בר רשות אין לה ברירה אלא לתת את ההשקעה.

יגאל כהן: מה זה ההשקעה?

יגאל כהן: כמה שיפצת את הבית - 100,00, 200,000 שקל.

יגאל כהן: היא לא דנה בשאלה של המשכנתא, לא דנה בזכויות היסודיות.

<איגי פז: גם אם הטענה תתברר שכן נכונה כנגד מה שהמינהל אומר, בכל מקרה השופטת קבעה בבירור לגבי אותם אנשים שהם הגיעו אחרי 61'.

<איגי פז: זאת אומרת, גם אם נרשמה משכנתא היא נרשמה לטובת - - -

<קריאה: אבל זה לא נכון.

<איגי פז: שנייה, תן לי לסיים.

<איגי פז: זה מה שבית-המשפט קבע ולא בערכאה אחת אלא בשלוש ערכאות, כולל בבית-המשפט העליון.

יגאל כהן: אין לך מושג מהצד המשפטי ואתה מטעה.

<איגי פז: אני קראתי את פסקי הדין.

מירי רגב: אבל הוא פקיד פה שמביע את עמדת משרד המשפטים ואני מבקשת לתת לו לדבר.

<איגי פז: אני מוכן לפתוח לפניך את פסקי הדין שקובעים שאנשים הגיעו אחרי 61'.

<איגי פז: ואני לא חולק על זה שלגבי אנשים שהיו לפני 61' יש חובה.

<איגי פז: החובה כמובן מוטלת על החברה הפרטית לדאוג לדיור אקוויוולנטי.

<איגי פז: בכל מקרה, החובה הזאת לא קיימת כלפי אנשים שהגיעו אחרי 61', ולכן בית-המשפט - - -

<קריאות: זה לא נכון.

<קריאות: אתה מדבר לא לעניין בכלל.

<אליהו לוי: אתה יושב פה מתאמץ לפגוע בתושבים, במקום לחפש את האמת.

<אליהו לוי: אתה ממש מחפש נקודות שיפגעו בתושבים אבל אתה לא מוציא את הדברים האמיתיים.

<אליהו לוי: אגרנט ב-67' כבר פסק שכל תושבי השכונה מגיע להם, גם כשאלה ייקראו לא חוקיים, מגיע להם דיור אקוויוולנטי.

<אליהו לוי: את זה אתה קראת, שאתה מסתיר את זה במחשב ואתה לא מוציא את זה?

<אליהו לוי: אתה יושב שם ומתעקש למצוא כבר כמה פגישות איך לפגוע בנו ואתה לא מוציא את האמת אף פעם.

<אליהו לוי: מה עובר עליך?

<אליהו לוי: הכסף של תשובה זה שלך?

<אליהו לוי: מה זה צריך להביע?

<אליהו לוי: חוצפן.

מירי רגב: שקט.

מירי רגב: בבקשה עו"ד, תמשיך.

<אליהו לוי: קיבינימט, יושב פקיד - - -

מירי רגב: לא, לא.

מירי רגב: אתה לא תדבר פה ככה.

<אליהו לוי: אנחנו חלק מהמדינה, אתה זורק אותנו כמו כלבים.

מירי רגב: אתה לא תדבר ככה.

מירי רגב: תוציא אותו בבקשה שיירגע ויתנצל על המשפט שהוא אמר פה.

<יוסי כהן: סליחה.

<יוסי כהן: אני מבקש סליחה.

מירי רגב: לא, הוא יבקש סליחה.

מירי רגב: ישתה מים ו- - -

<אליהו לוי: כשאני אוכל ללכת לגור בבית נורמאלי אני אבקש ממנו סליחה.

<אליהו לוי: כשאתם זורקים אותי עוד שבועיים לרחוב והוא יושב פה ומחפש עוקצים מאיפה לדפוק אותי עוד - אני לא יכול לחשוב על זה.

<אליהו לוי: חוצפן.

יגאל כהן: ישנו פסק דין שנוגע בסך הכול ל-14 דיירים, לא לכל העשרות הרבות של המשפחות.

יגאל כהן: בית-המשפט קבע שאין מחלוקת שלזקנים, כך נקרא להם, שהתיישבו שם מגיע דיור חלופי.

<קריאה: אבל הם הרגו אותם, הם כבר לא נמצאים.

יגאל כהן: סליחה, להורים.

יגאל כהן: נניח עכשיו אם היו מקיימים כן את ההתחייבות שלהם ונותנים לאותו הורה, לאותו סבא, בית אז אותו ילד היה יורש היום את אותו בית.

יגאל כהן: כלומר, זה פשוט.

יגאל כהן: בית-המשפט אמר: אין מחלוקת שלדיירים הזקנים מגיע בית.

יגאל כהן: לדור השני מגיע פיצוי כספי.

יגאל כהן: כלומר, הוא לא אמר: לא מגיע לכם זכויות.

יגאל כהן: מגיע פיצוי כספי.

יגאל כהן: בית-המשפט העליון קבע שמגיע פיצוי כספי בגין אובדן הבית.

<איגי פז: לא, לא.

<איגי פז: קודם כל, אני באמת לא בא פה נגד אף אחד ואני מבין שזה כואב לאנשים, זה הבית שלהם.

<איגי פז: בסופו של דבר, אני בא ומציג את מה שבית-המשפט קבע.

<איגי פז: בן-אדם גר במקום מסוים ובניין לידו הוקם בית חדש.

<איגי פז: הבניין הזה הוקם אחרי 61'.

<איגי פז: הפיצוי יינתן, בית-המשפט קבע, לגבי הבניין הראשון.

<איגי פז: אם לאדם יש ארבעה ילדים אז לא יכול להיות שכל אחד מארבעת ילדיו - - -

<קריאה: אבל אתה לא בית-משפט פה.

<איגי פז: לגבי אותה דירה, הדירה הראשונית - - -

יגאל כהן: כל מה שאתה אומר, הכול נכון.

יגאל כהן: אין בעיה, מגיע.

יגאל כהן: מה שאתה אומר - מסכים.

יגאל כהן: איפה הפיצוי?

איילת שקד: רבקה, אני רוצה להבין.

איילת שקד: יש 14 משפחות שצריכות להיות מופנות בראשון לפברואר.

<קריאות: זה פינוי גמיש.

<קריאות: זה אומר שעד ה-31 לינואר צריכים לפנות.

מירי רגב: בדרך הזו לא נוכל לדון בשום דבר.

מירי רגב: תגמור כבר את הדברים שלך.

יגאל כהן: עורך-הדין מטעם המדינה בא ואומר: מגיע פיצוי למבוגרים ולדור השני והשלישי לא מגיע.

<איגי פז: זה לא אני אמרתי, זה בית-המשפט.

יגאל כהן: אני מסכים.

יגאל כהן: בהנחה שמה שאתה אומר זה נכון, זה לא מדויק אבל יש בזה משהו, איפה הפיצוי לכל המבוגרים?

יגאל כהן: לא רואים את זה.

יגאל כהן: אז בבקשה, אז אין מחלוקת, אז אין ספק שיש פה הפרה.

יגאל כהן: אתה אומר למבוגרים צריך לתת פיצוי, בבקשה.

<קריאה: הם מתו.

יגאל כהן: בית-המשפט אמר אז אין מחלוקת.

יגאל כהן: לעניין ההסדר הזה לכאורה עם משפחת ציון - אני טיפלתי בהסכם.

יגאל כהן: יש פסק דין לפינוי.

יגאל כהן: הגענו בלית ברירה בדקה התשעים אחרי שהודענו בהסכמה.

יגאל כהן: יש צו פינוי, אני צריך לצאת.

מירי רגב: יש צו פינוי.

מירי רגב: נו, מה לעשות?

מירי רגב: בית-המשפט פה, האם אני יכולה על בית-המשפט?

יגאל כהן: נכון, אין מה לעשות.

יגאל כהן: באנו ואמרנו שנעשה את זה באופן הכי מסודר ושלא יהיו בעיות.

יגאל כהן: ישבנו עם המשטרה והסדרנו.

יגאל כהן: שם את המפתח.

יגאל כהן: באו מאות של שוטרים.

יגאל כהן: לא היה צריך לעשות את כל המהומה הזאת.

מירי רגב: למה באו כל כך הרבה שוטרים?

<קריאות: אנשים חשבו שיש פיגוע בבבלי.

<קריאות: תשובה רוצה להפחיד אותנו.

<קריאות: להראות מה זה האקדח שמופנה לרקה.

מירי רגב: שקט.

מירי רגב: נו, באמת.

יגאל כהן: רק מסיבה אחת - למען יראו וייראו.

מירי רגב: המשטרה, למה באתם עם כל כך הרבה שוטרים?

מירי רגב: מה קרה?

איילת שקד: ואיך הם ייפנו 14 משפחות?

<קריאות: הם הביאו כלבים, חבלנים.

<מלכה אלפסי: רק כדי לסבר לכם את האוזן, היינו בסך הכול חמש שנים, ארבעה גברים וכמה ילדים קטנים.

<מלכה אלפסי: הבת שלי לא הלכה לבית-הספר.

<מלכה אלפסי: זה כמות האנשים שהיו ברחבה.

<מלכה אלפסי: הרצל ביקש לא להגיע, לא להתקהל בחוץ, לא להביא כתבים ולא כלום כי אמרו לו כתנאי:

<מלכה אלפסי: אם יהיו בחוץ ויעשו בלגן לא תקבל את הצ'ק.

<מלכה אלפסי: הוא לא קיבל את הצ'ק, רק בערב.

<מלכה אלפסי: ביקשנו, אף אחד לא בא.

<מלכה אלפסי: התחלנו לצאת מהרעש של המסוקים ומכל היס"מים ומהכלבים ומהפרשים.

<מלכה אלפסי: חבר'ה, פרשים.

מירי רגב: המשטרה, מה קרה?

מירי רגב: לא באתם כל כך הרבה?

<קריאה: מי שילם על זה?

מירי רגב: שקט.

<אבנר הרשקופ: אבנר הרשקופ.

<אבנר הרשקופ: מטבע הדברים כוחות המשטרתיים שמוקצים לאירועים זה על-פי הערכות מצב.

<אבנר הרשקופ: הערכות המצב נגזרות מכל מה שיש ברקע.

<אבנר הרשקופ: אנחנו לא נוכל לפרוס פה, אני לא חושב שזה המקום המתאים לפרוס את הערכת המצב.

<אבנר הרשקופ: אבל רק אם אנחנו מקשיבים למה ששמענו פה, היתה פה מישהי שאמרה שהיא מאיימת בהתאבדות.

<אבנר הרשקופ: אנחנו לא מבקרים, אין לנו טענות על הכעסים ועל התחושות של האנשים.

<אבנר הרשקופ: אבל מטבע הדברים כאשר יש אירוע טעון צריך להיערך בהתאם.

<אריה ציון: סליחה, אתה טועה.

<אריה ציון: זה היה בהסכמה.

<קריאה: בהסכמה, הוא נתן את המפתח של הבית.

<קריאה: ארזו לו.

<קריאה: זה רלוונטי כי זה לא בכוח, יש הבדל.

מירי רגב: שקט, די.

מירי רגב: אי-אפשר כך לנהל דיון, אני מצטערת.

<אבנר הרשקופ: אנחנו לא באים בטענות על ההתנהגות, לא במקרה הקונקרטי הזה ולא באופן כללי.

<אבנר הרשקופ: אנחנו רק אומרים שכשאתה נערך לאירוע אתה לא יודע לאן הוא יתגלגל.

<אריה ציון: אבל זה בהסכמה, ריבונו של עולם.

<אריה ציון: איך אתה אומר דבר כזה?

<אבנר הרשקופ: אחרי מעשה אתה יודע אם זה עבר בשקט או שזה לא עבר בשקט.

יגאל כהן: חודש לפני הודענו לבית-המשפט שאנחנו שמים את המפתחות.

ניצן הורוביץ: זו לא הנקודה.

ניצן הורוביץ: השאלה היא מה יהיה הלאה עם המשפחות הבאות.

מירי רגב: ניצן, למשטרה אנחנו לא יכולים לבוא בטענות.

מירי רגב: הם כמה פעמים בהסכמה איתנו בניגוד להנחיה שהם קיבלו הם דחו את הפינויים.

מירי רגב: המשטרה מבצעת את החלטת בית-המשפט.

מירי רגב: עזבו את המשטרה בצד.

מירי רגב: המשטרה לא בעניין פה.

מירי רגב: פה יש בעיה שבית-משפט - - -.

מירי רגב: בוא נודה על האמת.

מירי רגב: התייעצתי על הדיון הזה רבות גם עם תומר.

מירי רגב: באופן עקרוני ברגע שבית-המשפט קיבל החלטה לכנסת יש שתי אפשרויות לעשות: אחת, לחוקק חוק כמו שאמרנו בתחילת הדיונים, דב חנין.

מירי רגב: אבל עד שיחוקק החוק אלוהים יודע מה יהיה.

<אריה ציון: יופי, בגלל זה אני מבקש שיעבירו המינהל קודם כל.

<אריה ציון: תנו לנו להחזיר את השטח קודם כל.

<אריה ציון: הם לא קיבלו שום תמורה.

מירי רגב: אתה מוכן לשבת רגע?

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, קודם כל באמת צר לי.

דב חנין: אני רואה את הכאב ואת המצוקה הנוראה של התושבים.

דב חנין: אני רוצה לומר לך שבגבעת עמל היה יכול להיות בהחלט אסון גדול, אסון גדול.

דב חנין: אני לגמרי מבין את היערכות המשטרה.

דב חנין: כמי שנמצאים שם, חברת הכנסת שקד, חבר הכנסת הורוביץ, אנחנו רואים את המצוקה ואת הכאב.

דב חנין: אנחנו גם רואים שאנשים נדחפו למקום שבו הם מרגישים שאין להם ברירה, הולכים לקחת להם את הבית והם ממש כבר לא יודעים מה לעשות.

דב חנין: הם מוכנים לעשות כל דבר כדי להילחם על הבית שלהם.

דב חנין: אני רוצה בדיון הזה לומר כך.

דב חנין: יש כאן שאלות משפטיות ועו"ד כהן העלה בהחלט שאלות מורכבות שהן ראויות לדיון ולבירור וכדי שהצדק ייעשה הן תצטרכנה להתברר.

דב חנין: הבעיה היא כמו שאמר ובצדק, עו"ד כהן, זה הליך מסובך, הליך יקר.

דב חנין: זה לוקח זמן וכרגע אנחנו מדברים על דברים שעלולים לקרות בתוך שבועיים.

דב חנין: אנחנו לא יכולים לחכות את העוד כמה שנים לפסק דין חדש של בית-המשפט שיעשה פה סדר.

דב חנין: לכן, גברתי היושבת-ראש, נוכח הקושי הזה אני רוצה לחזור למישור שאנחנו דיברנו עליו בישיבה הראשונה.

דב חנין: בתי-משפט עוסקים בשאלה של היחסים בין כל מיני גורמים.

דב חנין: יש דיירים, יש מדינת ישראל, יש תשובה.

דב חנין: אלו שאלות שאני מעריך שבתי-משפט ימשיכו לעסוק בהן.

דב חנין: אנחנו צריכים לשאול את עצמנו במישור אחר, במישור של המערכת הציבורית, איפה נמצאת מדינת ישראל כמערכת ציבורית, איפה נמצאת עיריית תל-אביב כמערכת ציבורית ובמישורים האלה אנחנו כגורם ציבורי.

מירי רגב: מה זה איפה?

מירי רגב: זו אמירה כללית.

דב חנין: אני אומר.

דב חנין: נקודת המוצא שלי, ואמרתי את זה גם בדיון הראשון, ומנקודת המוצא הזו אני מציע שאנחנו נעבוד.

דב חנין: אני כרגע שם את תשובה בצד.

דב חנין: מדינת ישראל ועיריית תל-אביב כמערכות ציבוריות בצורה כזו או אחרת לאורך שנים, לאו דווקא הממשלה הנוכחית, לאו דווקא ראש העיר הנוכחי, לא טענה אישית, אני מדבר כמערכת, נכשלו.

דב חנין: שלחו אנשים למקום הזה.

דב חנין: האנשים האלה באו לשם.

דב חנין: לא חיפשו על המפה איזה מקום ואמרו: נלך לשם.

דב חנין: מדינת ישראל שלחה אותם, עיריית תל-אביב שלחה אותם.

דב חנין: הם נשארו שם ולא נמצא להם פתרון.

דב חנין: הפקירו אותם שם למערכת שלא יודעת לפתור את הבעיה שלהם.

דב חנין: זו בעיית הבעיות.

דב חנין: כמערכת ציבורית אנחנו צריכים לעשות אצלנו סדר.

דב חנין: אני בעד לקדם חוק, אבל גם חוק ייקח לנו זמן.

דב חנין: אבל עד שהחוק הזה יתקדם אני חושב שאנחנו צריכים בהחלט.

דב חנין: יש לנו שחקן, אני מברך שנמצא איתנו מהנדס עיריית תל-אביב-יפו והדברים שלך בישיבה האחרונה היו חשובים.

דב חנין: מינהל מקרקעי ישראל - צריך להזמין אותו לישיבה הזו, להסביר לו בממד הציבורי כרגע.

דב חנין: אני לא מדבר איתו כרגע על מסמכים משפטיים.

דב חנין: אנחנו, המדינה, שלחנו אנשים, אנחנו אחראים לאנשים האלה.

דב חנין: עכשיו צריך לייצר פתרון.

דב חנין: יש כלים לייצר את הפתרון הזה.

דב חנין: הכלים האלה הם לא רק כלים משפטיים, הם כלים כלכליים.

דב חנין: מדובר על קרקע מאוד יקרה, דיברנו על זה עם עיריית תל-אביב.

<אריה ציון: קיבלו אותה ללא תמורה גם.

מירי רגב: דיברנו, בנייה של תוספת 30%, אבל העירייה אמרה שבלתי אפשרי לעשות את זה.

דב חנין: נכון.

דב חנין: אז אני אומר, השחקנים הציבוריים האלה - מינהל מקרקעי ישראל ועיריית תל-אביב - אנחנו צריכים להזמין אותם לכאן ולדרוש מהם תשובה לא במישור הפורמליסטי של מה עשו ואיזה פתק עבר מאיזה יום.

דב חנין: את זה הבנו, בתי-משפט יבררו עוד אם זה בסדר או לא בסדר.

דב חנין: אנחנו במישור אחר, אנחנו במישור ציבורי.

דב חנין: אנחנו רוצים פתרון ציבורי ראוי, הוגן, לבני אדם שחיים שם.

דב חנין: מדינת ישראל שלחה אותם והיא צריכה לתת להם מענה.

דב חנין: כדי שהדבר הזה יקרה, גברתי, אני מציע שאנחנו נמשיך את הברור הזה בוועדה במישור הציבורי.

דב חנין: אנחנו לא מתחרים בבתי-משפט, אנחנו לא עושים פה פסקי דין אחרים, זה גם לא תפקידנו.

דב חנין: אין לנו את הסמכות לעשות את זה.

דב חנין: במישור הציבורי אנחנו חייבים להמשיך את הבירור.

דב חנין: הדבר שאנחנו כן יכולים לעשות זה לפנות לכל רשויות המדינה, כולל המשטרה שאני מצטרף, גברתי היושבת-ראש, לברכתך על ההתנהלות האחראית שלהם ולבקש מהמשטרה נוכח העובדה שאנחנו ממשיכים לברר.

דב חנין: לא כדי לפגוע בזכויות של מישהו, אלא כדי להגן על האזרחים ועל זכויות האזרחים, אנחנו מבקשים מהמשטרה לקחת את הדברים האלה בחשבון, בשיקול הדעת שלהם, גם את הסכנות שיש שם במקום וגם את העובדה שאנחנו ממשיכים את התהליך.

דב חנין: לעכב את הצעדים, לא לעשות צעדים נמהרים וחד-צדדיים שאחר כך חס וחלילה כולנו נצטרך להתאבל עליהם ביחד, אלא לעצור את הרכבת הזאת, לאפשר לנו להמשיך פה את הבירורים הנוקבים עם רשויות המדינה השונות ולקוות שמתוך התהליכים האלה אנחנו נייצר את הפתרון שכולנו רואים אותו.

דב חנין: יש לפעמים שאלות שכולם רואים את הפתרון על השולחן ומתעקשים לא להגיע לפתרון הזה.

דב חנין: הרי יש כל כך הרבה כסף בסיפור הזה.

דב חנין: הפתרון הוא בסוף הסכמה עם התושבים.

<רבקה חיילובסקי: יגאל נתן לכם רעיון בשבוע שעבר, שכל אחד יוותר על חלק קטן מ- - -.

<רבקה חיילובסקי: שהעירייה תוותר, שהמינהל, שהבנק.

איילת שקד: העירייה אמרה שהיא תכנס את הוועדה המקומית.

איילת שקד: האם היא כונסה?

<קריאה: לא.

איילת שקד: זה מה שאמרת.

<עודד גבולי: יושבת-הראש תיתן לי רשות דיבור אני אדבר.

מירי רגב: ניצן ואחר כך עודד.

מירי רגב: איילת, גם את רשומה.

ניצן הורוביץ: אין הרבה סכסוכים שמגיעים הנה לכנסת שאפשר להגיד עליהם בצורה כל כך ברורה שיש פה צד שצודק והצד הזה הוא התושבים.

ניצן הורוביץ: באמת כבר נכנסו עמוק פה בוועדה ואני משוכנע בזה באמת, מירי, בכל ליבי ואנחנו שותפים לעניין.

ניצן הורוביץ: ומה האבסורד?

ניצן הורוביץ: שאנחנו כל כך משוכנעים שהתושבים צודקים אבל פסק-דין שכאילו מנופפים כל הזמן נגדנו פסקי-דין או פסק-דין אומר ההיפך כביכול.

ניצן הורוביץ: ואז נוצר פה מצב אבסורדי וכמו שדב אמר, הפתרונות פה.

ניצן הורוביץ: אנחנו יודעים מה נכון לעשות, אנחנו יודעים מה צריך לעשות, מה גודל הפיצוי הראוי.

ניצן הורוביץ: הכול אנחנו יודעים וכל פעם אומרים לנו: אבל בית-המשפט.

ניצן הורוביץ: השבוע ממש חוויתי תסכול קשה כשאני אישית דיברתי עם הנציגים של תשובה שבזלזול כבר דיברו אליי, ממש בצורה מזלזלת: יש בית-משפט.

<רבקה חיילובסקי: הם אמרו שהם לא סופרים את מירי בכלל.

ניצן הורוביץ: ואותו דיבור גם מצד העירייה או גורמים אחרים שבאמת לא בראש שלהם להתעסק בזה וכל פעם נתלים בפסק-הדין הזה: הנה, השופטת אישרה.

ניצן הורוביץ: מה, אתה נגד בית-משפט?

ניצן הורוביץ: כמו שאמרנו, אני לא נגד בית-המשפט.

<אריה ציון: איך יבוא ראש העיר - - -?

ניצן הורוביץ: שנייה, אל תעזור לי.

ניצן הורוביץ: אי-אפשר כך.

ניצן הורוביץ: תאמין לי אני מסתדר לבד.

ניצן הורוביץ: לכן, כל פעם, ואני אומר את זה בכבוד לעורכי-הדין ולמערכת המשפטית, אסור לנו להיכנס למקום הזה כי המקום הזה הוא סוג של גמור.

ניצן הורוביץ: ברגע שאנחנו נכנסים למקום הזה הם מביאים שוב פעם את פסק-הדין: הנה, יש פינוי.

ניצן הורוביץ: אני גם באמת לא בטענות למשטרה.

ניצן הורוביץ: אגב, מכל הגורמים שדיברנו איתם בשבועות האחרונים המשטרה היתה הכי הגיונית והכי נורמאלית והכי בסדר, ותגיד לבנצי.

ניצן הורוביץ: מאה אחוז, באמת.

מירי רגב: נכון, חד-משמעית.

ניצן הורוביץ: אבל פה זה לא העניין.

ניצן הורוביץ: העניין הוא במישור הציבורי.

ניצן הורוביץ: הפתרון הוא בידי המינהל ועיריית תל-אביב.

ניצן הורוביץ: לא שוב ללכת לבית-משפט ולברר את הזכויות שאין או שיש כי די, גמרנו את זה, לא יצא מזה כלום יותר.

ניצן הורוביץ: אנחנו יכולים וצריכים לעזור במישור הציבורי וזה ייקח קצת זמן.

ניצן הורוביץ: מירי, בתכל'ס, בפרקטיקה, מה הולך להיות בשבועות הקרובים?

ניצן הורוביץ: אנחנו מבקשים שהמשטרה תחכה עם זה כי אנחנו מבקשים למצוא פתרון ציבורי לעניין, לא דרך פסק-דין עם משכנתא שהיתה או לא היתה משנות ה - 60.

ניצן הורוביץ: הסיפור הזה לא יעבוד.

ניצן הורוביץ: המינהל ועיריית תל-אביב שהם הרגולטור על הסיפור הזה ועל תשובה כי גם מתשובה זה לא יעבור.

ניצן הורוביץ: האופן שבו נציגי תשובה דיברו איתי – אני לא רוצה לחשוב איך הם דיברו עם התושבים.

מירי רגב: זה לא יעבור, זה לא יעבור.

מירי רגב: הם גם לא באים לדיונים.

<קריאה: הם מזלזלים בכנסת.

<קריאה: לטענתם אין שום סיכוי דרך הכנסת.

ניצן הורוביץ: לכן, אני אבקש, אנחנו נמשיך פה את הבירור שלנו או את הניסיון להגיע, ותיכף נשמע את עיריית תל-אביב.

ניצן הורוביץ: מול עיריית תל-אביב ומינהל מקרקעי ישראל שם הפתרון, להם יש את היכולת ולא להיכנס ולהיתקע שוב פעם באפיק הזה ולבקש עוד דחייה מבית-משפט כי בית-משפט כוחו מוגבל בסיפור הזה.

מירי רגב: לא, לא.

מירי רגב: תיכף נשמע מהמשטרה האם היא יכולה לעצור את הפינויים.

מירי רגב: לדעתי, לא.

<קריאה: למה לא?

<קריאה: בכפר שלם עצרו.

מירי רגב: שקט.

<אבנר הרשקופ: כמשטרה בסוג הזה של הפעילות אנחנו גורם מסייע.

<אבנר הרשקופ: מרווח התמרון שלנו הוא בדרך כלל מרווח התמרון של היכולת המבצעית שלנו לספק את המעטפת של הסיוע.

<אבנר הרשקופ: אנחנו לא יכולים להגיד לפקיד הוצאה לפועל: אנחנו לא מאשרים לך לעשות את מה שראש ההוצאה לפועל אמר לך לעשות.

<אבנר הרשקופ: זה לא במסגרת סמכותנו.

<אבנר הרשקופ: לכן, יכולת התמרון שלנו היא מאוד מאוד מוגבלת.

ניצן הורוביץ: אמר לי דוד צור שהיה ממ"ז תל-אביב.

ניצן הורוביץ: היה סיפור בכפר שלם דומה קצת והוא למרות שהיתה לו הוראה לפנות הוא אמר:

ניצן הורוביץ: אני מעריך את הסיכונים בשטח, אני רואה פה מה העניין, הרי נהרג שם אדם.

ניצן הורוביץ: ואז הכול נעצר ואז מצאו פתרון כי נהרג אדם.

ניצן הורוביץ: מה אנחנו הרי רוצים?

ניצן הורוביץ: שמישהו ימות חלילה?

ניצן הורוביץ: זה יהיה הרי נורא ואז נעצור למרות שיצא פינוי.

ניצן הורוביץ: הרי אם משהו יקרה הרי נעצור.

ניצן הורוביץ: לפני שדברים כאלה קורים יש לכם שיקול דעת.

מירי רגב: אתה אמרת קודם שאתם הבאתם 30 שוטרים לא לחינם - בגלל הערכת המצב.

מירי רגב: מה הערכת המצב?

מירי רגב: הסיכון של חיי אדם.

מירי רגב: אתה אמרת את זה או לא אמרת את זה?

<אבנר הרשקופ: נכון, בוודאי.

מירי רגב: יפה.

מירי רגב: אם יש אכן סיכוי לחיי אדם ולכן הבאתם 300 שוטרים יכול להיות שבמערך הזה של סיכון חיי אדם אפשר רגע להמתין עם העניין הזה עד שאנחנו נברר עוד קצת דברים.

<אבנר הרשקופ: לכך אמרתי, יש לנו מרחב תמרון, אבל מרחב התמרון הוא לא גדול.

<אבנר הרשקופ: מרחב תמרון שמתייחס בדיוק לשאלות האלה, השאלה המבצעית, היכולת שלנו שהעסק הזה ייגמר בצורה ששומרת על שלום הציבור.

<אבנר הרשקופ: זה לא מרחב אין סופי.

<אבנר הרשקופ: הוא תחום והוא תחום באופן די צר כי בסופו של יום כמו שאנחנו מכבדים את הכנסת אנחנו מחויבים לכבד גם את הרשויות האחרות.

<קריאות: עמי כץ הוא נציג עיריית תל-אביב הוא עצר את הפינויים בכפר שלם כרגע.

מירי רגב: עיריית תל-אביב, בבקשה.

<עודד גבולי: בדיון הקודם בגלל שקראת לי לדיון הגעתי ואמרתי שמפאת כבודי לוועדה ולתושבים התחייבתי לבדוק את הסיטואציה ולא התחייבתי להביא את זה לוועדה מקומית אלא לבדוק אם יש לי סמכות.

<עודד גבולי: גם תומר נתן לי תשובות בעניין הזה.

<עודד גבולי: בדקתי את הדברים.

<עודד גבולי: עם כל הכבוד למה שנאמר פה, העירייה היא לא גורם בנושא הזה והיא לא צד בנושא הזה כרגע מהסיבה הפשוטה שיש תב"ע והתב"ע הזאת היא חוק לכל דבר ואנחנו עובדים לפי התב"ע.

<עודד גבולי: אני לא יודע להביא היתרים לוועדה כשלא נדרשות בקשות להקלה, ואם אין לי סיבה יוצאת דופן לנושא הזה מבחינה תב"עית אני לא יודע לעשות את זה.

<עודד גבולי: אני בדקתי את הנושא הזה גם בישיבות וגם עם היועצים המשפטיים.

<עודד גבולי: אין לי שום סמכות להביא את זה לוועדה כרגע.

<עודד גבולי: אגב, כרגע גם אין סיבה כי לא הגישו איזה בקשה להיתר עם הקלה או איזושהי בקשה לשנות משהו מהתב"ע.

מירי רגב: מי היה אמור לשנות את זה?

מירי רגב: היזם.

<עודד גבולי: היזם כרגע אם הוא רוצה לשנות הוא ישנה.

<עודד גבולי: גם זאת התשובה שנתתי לך כשאמרת ש- - -

מירי רגב: כן, אבל היזם לא רוצה לשנות.

מירי רגב: אתה רואה שהיזם לא עושה כלום.

<עודד גבולי: הוא לא רוצה אין לי שום סמכות לשנות את הסיטואציה אלא להעביר היתרים ברשות רישוי לפי המדרג התכנוני ולפי המדרג החוקי של התב"ע ובאופן כללי זה מה שאנחנו עושים.

<עודד גבולי: אם היזם יעמוד בתנאים שלשמם צריך להוציא היתר בנייה אנחנו נצטרך להוציא לו היתר בנייה.

<עודד גבולי: אני לא יודע לעכב את זה.

<עודד גבולי: אם אנחנו מעכבים היתר בנייה אנחנו צפויים גם לתביעות אישיות וגם לתביעות נגד העירייה וכרגע גם שום דבר כזה לא עומד על הפרק.

<עודד גבולי: זאת אומרת שכרגע לפחות אני חושב שעד שיגישו או יצטרכו להוציא היתר נוסף באתר במגרשים שכרגע הם לא מפונים, אם יש תושבים על מגרשים כרגע אנחנו לא ניתן היתר אלא אם פונו, אז יש עוד זמן לדיון כך שהדברים האלה הם לא בידיים של העירייה בכלל.

מירי רגב: איזה היתרים יש?

<עודד גבולי: כרגע ההיתרים היחידים שיש זה לבתי-הכנסת.

<עודד גבולי: דיברו פה על חלופות של בתי-כנסת שיש אנשים שיש להם בתי-כנסת על המגרשים.

<עודד גבולי: אנחנו כרגע מטפלים בהיתרים לבתי-כנסת על המגרשים הציבוריים בתוכנית.

<עודד גבולי: זה מה שעומד על הפרק.

<עודד גבולי: היה במגרש אחד היתר - - -

איילת שקד: הוא עוד לא קיבל היתר בנייה לבניינים?

<עודד גבולי: לא על הבניינים, רק לחפירה ודיפון על מגרש אחד שפונה לגמרי.

מירי רגב: אז על המגרשים שיש אנשים אין היתרים?

<חנה בר רומנו: אין היתרים על מגרשים שיש בהם תושבים.

מירי רגב: אין היתרים.

מירי רגב: יש בקשה להיתר?

<חנה בר רומנו: יש בקשה להיתר למגרש שמפונה.

מירי רגב: שאין בו אנשים.

<חנה בר רומנו: נכון.

מירי רגב: אז אם כך אז למה מפנים אותם?

ניצן הורוביץ: כי פסק-הדין של הפינוי הוא בנפרד מהסיפור הזה.

ניצן הורוביץ: כך קרה.

ניצן הורוביץ: זה השטות של בית-משפט.

<קריאה: כדי לענות אותנו כדי שנתייאש.

איילת שקד: אתם עכשיו תגורו באתר בנייה?

<קריאה: באתר בנייה - - -

מירי רגב: משרד הפנים, בבקשה.

<נעמי אנג'ל: נעמי אנג'ל, מתכננת מחוז תל-אביב, ועדה מחוזית תל-אביב.

<נעמי אנג'ל: אני רוצה לדבר על מה יש בתוכנית המאושרת מבחינת היכולת של הוועדה המקומית להוציא את ההיתרים בהקשר לפינויים גם אם זה נאמר פה בדיון קודם להבהיר את זה שוב.

<נעמי אנג'ל: התוכנית קובעת שהתנאי להתחלת עבודות זה פינוי כל המבנים באותו שלב, זה למעשה באותו מקום, מדיירים וממחזיקים.

<נעמי אנג'ל: לוועדה המקומית באמת יש אפשרות לעשות עבודות שהן בלתי תלויות, ולמעשה כדי להכשיר את היכולת לעשות את אותם היתרים ראשיים של יחידות הדיור אז מותר לה לעשות עבודות מסוימות גם בלי זה כמו להוציא היתר למבני הציבור כדי שיתפנו בגלל הרגישות של בתי-כנסת, אני מתארת לעצמי, או להוציא היתרי חפירה ודיפון באותו מקום שכבר התפנה גם אם לא התפנה כל אותו שלב.

<נעמי אנג'ל: יש גם בתוכנית הנחיה לוועדה המקומית לשקול נושאים יותר רחבים של תשתיות, של רווחה, כך שהיא באופן מובלע שוקלת גם שיקולים יותר רחבים שקשורים באמת לפינוי, הפינוי המסודר, ולכך שהדברים נעשים באופן משולב של פינוי הדיירים, יצירת תשתיות ויחידות הדיור.

<נעמי אנג'ל: בתוכנית הדברים האלה מובנים ובאמת עם שפע של יחידות דיור שהיו לאותה תקופה.

<נעמי אנג'ל: אפשר להוציא היתרי בנייה לפחות לפי התוכנית גם למקום שיש בו עוד אנשים, אבל אי-אפשר להתחיל את העבודות.

<נעמי אנג'ל: זה חלק מאיזשהו סדר ציבורי שצריך להיות כדי שניתן יהיה בסופו של דבר גם לייצר את אותם תקבולים, אני מתארת לעצמי, שמניעים גם את הפינוי.

<נעמי אנג'ל: התוכנית מאוד מסודרת בעניין הזה והיא מאפשרת מגוון של עבודות ודברים ולא מאפשרת לעשות את הדברים בלי הפינוי.

<נעמי אנג'ל: אני רוצה להקדים את המאוחר.

<נעמי אנג'ל: אם תהיה חשיבה של מישהו, של העירייה, של בעלי הזכויות במקום - הרי מי יכולים להגיש תוכנית פה?

<נעמי אנג'ל: יכולים להגיש בעלי זכויות, יכולה להגיש הוועדה המקומית, ואם למינהל יש בעלות על כל השטח גם הוא יכול להגיש תוכנית.

<נעמי אנג'ל: אחרים לא יכולים להגיש תוכנית על-פי חוק התכנון והבנייה.

<נעמי אנג'ל: אם מישהו ירצה בכלל לעשות איזשהו תיקון חייבים להבין שכל המנגנונים של הפינוי הם מובלעים, הם לא ישירות בהתעסקות של חוק התכנון והבנייה.

<נעמי אנג'ל: גם אם יתווספו, למשל תהיה בדיקה כלכלית ויחשבו שנכון להוסיף איזשהן יחידות וניתן יהיה לעשות את זה תכנונית והוועדה המקומית תעשה את הבדיקות הכלכליות שלה והתכנוניות ואנחנו נעשה, אם זה יהיה אצלנו כמוסד תכנון ולא בוועדה המקומית, הזכויות ילכו - - -

מירי רגב: אם בעלי הזכויות או ועדה מקומית או מינהל יגישו עכשיו לוועדה תוכנית לשינוי זכויות, אפשר לעצור עכשיו את כל הדברים עד שהתוכנית הזאת תאושר.

<נעמי אנג'ל: לא, לא.

מירי רגב: למה לא לעצור את כל הפינויים עד - - -?

<נעמי אנג'ל: לעצור את כל הדברים האלה את מתכוונת לעצור פינויים?

<נעמי אנג'ל: זה לא במילייה של התוכנית.

<נעמי אנג'ל: חוק התכנון והבנייה יודע לא לאפשר להוציא היתרים.

<נעמי אנג'ל: הוא לא יודע בסעיפים של החוק.

<נעמי אנג'ל: אבל הוא לא מתעסק ספציפית בנושא של פינויים.

<נעמי אנג'ל: מה שאני רציתי להגיד זה דבר אחר שאם תהיה איזושהי תוספת של זכויות היא תמיד תלך לבעלי הזכויות.

<נעמי אנג'ל: זאת אומרת, כל הנושא של פינויים - - -

מירי רגב: אני מבקשת לשים פה לב.

מירי רגב: לכן, זה רק מחזק שבתכנון ובנייה עכשיו לא יהיה פינוי עד שלא יהיו פיצוי בדירה לדיירים.

דב חנין: נכון מאוד.

מירי רגב: חד-משמעית אני אכניס את זה עכשיו לתכנון ובנייה, לפורמט החדש שיגיע.

מירי רגב: לא יהיה פינוי אם לא יהיה פיצוי וזה ייכנס עכשיו לרפורמה החדשה.

מירי רגב: אני אעמוד על זה על רגליים אחוריות.

<אריה ציון: ככה אקירוב התנהג, פינה את כל התושבים בכבוד בחמש שנים.

<אריה ציון: בנה את הבניינים בחמש שנים לא בחמישים שנה שהוא לא זז.

<נעמי אנג'ל: הוועדה המחוזית והוועדה מקומית כל נושא התכנון תמיד יפעל על-פי חוק.

<נעמי אנג'ל: אם זה יהיה חוק אז כך היא תפעל כמו שאם יהיה דיור בר-השגה בחוק אז יהיה דיור בר-השגה בתוכניות.

<נעמי אנג'ל: כל נושא שיהיה בחקיקה יהיה.

<נעמי אנג'ל: אני רק רציתי להבהיר שהנושא של פינויים מוטמע נכון בתוכנית מבחינת מבנה התוכנית כך שהעבודה היא לא בתכנון.

<נעמי אנג'ל: שיקול הדעת - - -

מירי רגב: הבעיה היא לא בעיית הפינוי, הבעיה היא הפיצוי.

מירי רגב: ההיגיון צריך להיות שבכל פינוי-בינוי חדש הפיצוי צריך להיות בדירה, לא בכסף.

מירי רגב: דירה תמורת דירה כשאתה בונה.

מירי רגב: כשאת אומרת: אני עכשיו מאשרת תוכנית פינוי-בינוי, ונניח ויש לי היום מאה דיירים וכולם צריכים להרוויח מזה, גם העירייה וגם היזם, אבל גם הדיירים.

מירי רגב: את צריכה להסתכל על זה בהיבט - - -

<נעמי אנג'ל: יש, יש את זה.

מירי רגב: לא, אין את זה עכשיו.

<נעמי אנג'ל: בפינוי-בינוי יש היום - - -

מירי רגב: אבל זה גם פינוי-בינויי.

מירי רגב: מה זה גבעת עמל?

מירי רגב: לא פינוי בינוי?

<נעמי אנג'ל: לא.

מירי רגב: מה זה?

<קריאה: אנחנו שקופים.

מירי רגב: אני לא רוצה לשמוע אתכם עכשיו.

<נעמי אנג'ל: חשוב מאוד לראות את ההבדל.

<נעמי אנג'ל: פינוי-בינוי זה כאשר יש דיירים, והם לא חייבים להיות גם דיירים, יש בעלי זכויות שהם בעלי דירות והם מקבלים את הזכויות שלהם בתוכנית פינוי-בינוי.

<נעמי אנג'ל: זאת אומרת, זה שוב חוזר למה שאמרתי.

<נעמי אנג'ל: מי שמקבל את הזכויות בתוכניות הוא בעל הזכויות במקרקעין ועל כן בסיטואציה שהם נמצאים פה שבה המחזיקים הם לא בעלי הזכויות אז - - -

<רבקה חיילובסקי: זה צריך להיות פיצוי-בינוי, לא פינוי-בינוי.

<נעמי אנג'ל: אני לא מתווכחת.

<נעמי אנג'ל: כל מנגנון שהחוק יציע והוא יהיה חוקי כך הוועדה תפעל.

<נעמי אנג'ל: אבל הוועדה המחוזית וגם המקומית ישקלו תמיד מה נכון תכנונית, מה נכון כלכלי, וכשזה יהיה המנגנון של הפיצויים והפינויים הוא לא יהיה כתוב בתוך התוכנית אלא הוא יהיה מובנה בתוכה בדרך דומה למה שיש עכשיו.

<נעמי אנג'ל: הוא צריך להיות נאות, זה ברור.

ניצן הורוביץ: אבל את מבינה שעכשיו הסיטואציה היא שאין לו מוטיבציה לפצות אותם.

<נעמי אנג'ל: אני מבינה שכשהתוכנית נעשתה היא נתנה את הכלים בכלים של חוק התכנון והבנייה.

<נעמי אנג'ל: אני יכולה לתת רק את ההסבר על הכלים והתוכנית נתנה כלים.

מירי רגב: תומר היועץ המשפטי, בבקשה.

מירי רגב: שקט רגע.

<תומר רוזנר: גברת אנג'ל, האם את יודעת האם התוכנית הביאה בחשבון כשהיא נעשתה תוספת זכויות כדי לאפשר את הפינויים?

<נעמי אנג'ל: בנושא הזה של פינויים שהוא נושא שהוא התמחות בפני עצמו והיו במחוז תל-אביב מספר מקומות, עיריית תל-אביב תוכל לפרט על זה יותר ממני כי הרבה מזה נעשה גם לפני זמני במספר אזורים, בדרך כלל לדברים האלה זה לא ניתן או לא נכתב בתוכנית בפירוש זה עבור פינויים.

<נעמי אנג'ל: אבל התוכנית כן אומרת במקרה הזה, ואם אתה קורא אותה אז אתה רואה שיש 988 יחידות ועוד 7 יחידות שוער, ויש עוד 150 יחידות נוספות עבור שכלול של פיתוח התשתיות ופתרון כל מה שהתוכנית צריכה לפתור.

<נעמי אנג'ל: להערכתי, כשהוועדה להשלמת תוכניות קבעה כך את התוכנית בהחלטה למתן תוקף זה היה חלק מהשיקול בנוסף לזה שהתוכנית כולה יותר מהכפילה את זכויות הבנייה שהיו לפני כן והמטרה היתה לייצר את הפינויים.

יגאל כהן: זה היה הבסיס.

<קריאה: אבל את מדברת על פינוי ולא על פיצויים.

<נעמי אנג'ל: כבוד היועץ המשפטי של הוועדה, התשובה לשאלתך היא שהתוכנית מובנה בה גם כמות יחידות דיור בסיסית שזו מטרתה, גם כמות נוספת שיכולה לסייע, וגם צורת עבודה ושלביות שקשורה לפינוי ולפיתוח המקום שאמורה לפתור את הבעיות.

<נעמי אנג'ל: אם היום מישהו יבוא ויראה שכלכלית ותכנונית כדי לעשות את זה נדרש משהו אחר אז הוא יעשה את זה.

<נעמי אנג'ל: בכל מקרה, אני הייתי מאוד נזהרת מלעצור את כל התהליך כי ניתן להשתמש כבר במה שקיים עכשיו בשביל לייצר איזשהו תהליך בריא.

<נעמי אנג'ל: אבל זה לא לפנינו עכשיו.

<נעמי אנג'ל: אם מישהו יביא תוכנית אז אנחנו נתייחס למעבר בין תוכנית מאושרת לתוכנית חדשה ואם נכון לעצור את הכול או צריך ללכת באיזושהי שלביות שכבר עכשיו עובדת ופועלת.

מירי רגב: בבקשה.

<דן בן צבי: אני רוצה לומר שני דברים: אחד, היו פה שתי ועדות: ועדת פנים ב-87' והיתה ועדת ביקורת המדינה.

<דן בן צבי: לפני ועדת ביקורת המדינה ב-2009 אמר היועץ המשפטי של העירייה מר סלמן שהתוכנית 1770א' - אני מצטט - נותנת מענה לסוגיית הפינויים על-ידי הגדלת זכויות הבנייה.

<דן בן צבי: העירייה, כך טוען, מסבה שטחים שלה על מנת לתת מנוף לביצוע הפינויים מכוח התוכנית.

<דן בן צבי: ואני עדי.

<דן בן צבי: אם תיקחי את התיק של 1770א', כמות המכתבים שכתובה שם שהיזמים מלינים שהם צריכים להוציא תושבים ודנים על מתן סיוע ליזמים כדי לפנות את התושבים, בסופו של יום עיריית תל-אביב שהיא בעלת עניין בשטח ומחזיקה 12% בשטח משחקת משחק בעקיפין שדנקנר עושה את העבודה אבל הוא עושה את זה בשבילה כך שהיא בכלל מסתתרת.

מירי רגב: תשובה, לא דנקנר.

<קריאה: תשובה זה דנקנר.

<דן בן צבי: העירייה בכלל מסתתרת.

<דן בן צבי: העירייה הזאת הסבה פתאום ברגע האחרון ש-160 מאגר פינויים, כך קראו לתוספת הזאת, היא בשביל שיפור תשתיות ולא בשביל הפינויים.

<דן בן צבי: הכול זה עניין סמנטי של כתיבה.

<דן בן צבי: אני יכול להמציא לך ושיביאו לנו את התיק של תכנון ובנייה ותראי את כמות המכתבים שישנה שם ממהנדס העיר למהנדס הזה בישיבות וכו'.

<דן בן צבי: אני יכול לתת לך תאריכים של המסמכים, עברתי לפי חוק חופש המידע על כל התיק הזה שכל הזמן מדברים על פינויים תמורת זכויות בנייה שהם מקבלים.

<דן בן צבי: היועץ המשפטי הזה אומר לבד שב-1,150 ו-7,000 שטח מסחרי, זה 2,500 משרדים, גלומים שם פיצויים.

<דן בן צבי: אני גם כלכלן וגם גמרתי פעם את המאסטר שלי בתל-אביב.

<דן בן צבי: אם אני עושה את החישובים הכלכליים אני יכול להראות לכם שהיזמים מרוויחים הון עתק כך שגם אם היום יגידו שאי-אפשר להוסיף זכויות בנייה בגלל לא יודע מה, שם גלום בתוך זה כסף.

<דן בן צבי: אני חושב שגם חבר הכנסת הורוביץ וגם חבר הכנסת חנין עלו בדיוק על הבעיה.

<דן בן צבי: מי שפשע פה זו מדינת ישראל.

<דן בן צבי: המינהל זה מדינת ישראל.

<דן בן צבי: הוא הפקיר את התושבים.

<דן בן צבי: אומר יואל חסון בוועדת לביקורת המדינה שהמינהל אשם במה שקרה.

<דן בן צבי: אני לא יכול לבוא לאסור את המינהל ולכן אני בא בתביעה למדינה.

<דן בן צבי: המדינה לא יכולה להפקיר את התושבים.

<דן בן צבי: המדינה עשתה את ההסכם עם דיור.

<דן בן צבי: אני גם לא יודע מי חתם בהסכם על דיור, על ההוראה למכור מי חתם, מטעם רשות הפיתוח מי חתם שימכרו לדיור.

<דן בן צבי: יותר מזה, דיור כשהיא מכרה את הקרקע לדנקנר השקעות היא היתה צריכה לקבל את הסכמת המינהל.

<דן בן צבי: 27 שנים החזיקה דיור את הקרקע ולא עשתה מאומה בקרקע.

<דן בן צבי: ב-87' מכרה לדנקנר ומינהל מקרקעי ישראל שאני לא יודע איך הוא קיבל את ההחלטה אפילו לא כתב לדנקנר השקעות מועד לסיום ביצוע.

<דן בן צבי: כשקנה דנקנר את השטח הוא הגיש תוכנית תב"ע שנמשכה 17 שנה.

<דן בן צבי: דנקנר זה כל יתר הבעלים.

<דן בן צבי: אני רוצה להדגיש פה, דנקנר ייצג בנושא הזה של התב"ע גם את העירייה, גם את משפחת אברמוביץ שגם אצלה היום ישנם צווים לפינוי.

<דן בן צבי: כיוון שלא רשמו תאריך יעד חיכו עד 2005 לקבל תוקף לתוכנית הזאת.

<דן בן צבי: כל התושבים מהדור הראשון שמדבר היועץ המשפטי של המינהל בינתיים מתו.

<דן בן צבי: מה, אתם רוצים להרוויח על חשבון זה שהדור הראשון מת ואת הדור השני לזרוק?

<קריאה: אפשר לקבל רשות דיבור לשתי דקות?

מירי רגב: לא.

מירי רגב: איילת.

איילת שקד: אנחנו צריכים להחליט מה אנחנו עושים עם 14 המשפחות, עם הפינויים הקרובים.

מירי רגב: היועץ המשפטי, אתה רוצה להגיד משהו לפני שאני מסכמת?

<תומר רוזנר: כן.

<תומר רוזנר: כפי שהיושבת-ראש אמרה, הכנסת צריכה להיזהר פה בקטע של לא לחדור לתחומה של רשות אחרת.

<תומר רוזנר: יש לנו בית-משפט שקבע פסק-דין של פינוי

<קריאה: לא בצדק.

<תומר רוזנר: כפי שאמרה המשטרה, למשטרה עדיין יש שיקול דעת אומנם אם לסייע בפינוי באופן מידי או לא, אבל שיקול הדעת הזה הוא מצומצם למדי.

<תומר רוזנר: אני חושב שבהחלט העירייה והמינהל צריכים פה להיכנס לתמונה ולראות מה אפשר לעשות גם מבחינת שינויים בתוכנית, אם צריך, או אכיפת הזכויות אם ישנן כאלה, אכיפת הזכויות הקנייניות שיש להם בקרקע.

<תומר רוזנר: אני שומע שעיריית תל-אביב יש לה זכויות בעלות במספר דירות.

<קריאה: 157 דירות.

<תומר רוזנר: לפי מה שנטען כאן, אני לא יודע אם זה נכון או לא, אני אומר שזה מה שלפחות נטען, שחלק מזכויות הבנייה שניתנו לעירייה גם נועדו לשמש עבור הפינויים.

<תומר רוזנר: אינני יודע אם זה נכון.

<קריאה: יש מסמכים.

<תומר רוזנר: אני רק אומר שאם זה נכון אז בהחלט יש מקום שהעירייה תיתן את חלקה בעניין הזה.

<תומר רוזנר: כמובן שהמינהל שהוא בעל הקרקע הוא בעל מעמד בכל מקרה.

<תומר רוזנר: אי-אפשר להתעלם מכך.

<תומר רוזנר: במאמר מוסגר אני רוצה להעיר כפי שהערתי בדיון הקודם שבעיה כזאת עלולה להיווצר גם עכשיו לאור מדיניות חדשה שהמינהל שוקל לאמץ לחזור ולשווק קרקעות פלושות כבר היום.

<תומר רוזנר: המינהל רוצה לחזור ולשווק קרקעות פלושות ולכן צריך לשקול את זה היטב אם יש מקום לחזור למדיניות זו שאנחנו רואים את תוצאותיה כאן.

מירי רגב: אנחנו נעשה את הדבר הבא.

מירי רגב: אני מבקשת שהיועץ המשפטי יכין לי עוד היום מכתב למינהל מקרקעי ישראל ולעיריית תל-אביב כדי שיעשו לנו סדר בעניין הזה של גם אכיפת זכויות בקרקע, גם של בעלות בקרקע - מינהל מקרקעי ישראל - וגם של שינוי תוכניות כדי לבדוק כיצד אפשר להגן על 14 התושבים שכרגע נמצאים במהלך של פינוי.

מירי רגב: הדבר השני, מכתב שני שלא קשור לגבעת עמל לגבי קרקעות פלושות בכלל לשיווק ברמת המדיניות.

מירי רגב: זה השר ולמינהל מקרקעי ישראל.

מירי רגב: שניהם לשר ולמינהל מקרקעי ישראל וגם לשר הפנים שיידע מהעניין הזה.

מירי רגב: דבר נוסף, אני מבקשת לפנות למבקר המדינה לקיים ביקורת נוספת על גבעת עמל בעקבות הביקורת שהוא עשה ובעקבות המצב שיש היום בעניין הפינוי.

מירי רגב: גם בזה תכין לי מכתב, היועץ המשפטי.

מירי רגב: דבר נוסף, אני מבקשת שהלשכה המשפטית תכין לי חוק פיצוי של דירות, לא יותר כסף, פינויים כאלה ואחרים, אדמות פלושות, לא פלושות, בעלי קרקע, לא בעלי קרקע.

מירי רגב: אני רוצה חוק של הוועדה שאומר שלא יכול להיות שאנשים יזרקו לרחוב.

מירי רגב: בסוף יש למדינה אחריות כלפי אנשים.

מירי רגב: כן פלשו, לא פלשו - צריך למצוא פתרון לעניין הזה.

מירי רגב: 250,000 שקלים שנותנים לאזרח הוא לא יכול לקנות בזה אפילו חדר קטן.

מירי רגב: לגבי המשטרה והפינויים – אני מבינה את ההחלטה ואת הפרדת הרשויות ואני מקבלת את זה.

מירי רגב: אבל אני מבקשת ממך לשקול שוב ולהעביר את המסר לממ"ז שאני מבקשת גם בסיכום הדיון הזה לברך אותו על האחריות שהוא מגלה בפינויים, אני מבקשת לבדוק את הנושא של סכנה לציבור ופגיעה בחיי אדם לאור הדברים שאמרת ולאור זה שבפינוי האחרון של משפחת הרצל ציון שהיו 300 שוטרים.

<אריה ציון: בהסכמה.

מירי רגב: בהסכמה.

מירי רגב: הם מבינים פה את הקושי של האנשים.

מירי רגב: יושבת פה גם גברת רבקה חיילובסקי שאומרת: אני לא עוזבת את הבית.

<רבקה חיילובסקי: אני לא עוזבת, אני יושבת עם סכין ביד ושייכנסו וייקחו לי את הבית.

<רבקה חיילובסקי: אין לי מה להפסיד.

<רבקה חיילובסקי: אין לי בית, אין לי מה להפסיד.

מירי רגב: אני מבקשת, אנשים שאין להם מה להפסיד.

מירי רגב: אין לה בית, אין לה כסף.

<קריאה: הרצל היה קורבן, השכונה לא תיתן לאף אחד יותר להיכנס.

<קריאה: הוא היה ראשון ואחרון.

מירי רגב: לאור העניין הזה אני מבקשת מהמשטרה לשקול את העניין של הפינויים, לפנות לבית-המשפט בהתאם ולהגיד לגבי אותם אנשים שגם בכנסת נעשית בדיקה של העניין.

מירי רגב: אני מבקשת להפנות את זה למבקר - - - תפסיקי לבכות, אני לא יכול לסכם שאת בוכה כל הזמן מול העיניים שלי.

<רבקה חיילובסקי: אני ברחוב.

<רבקה חיילובסקי: זה יוצא לי לבד.

<רבקה חיילובסקי: אני מבינה אותך, אבל אני לא יכולה.

<רבקה חיילובסקי: זה יוצא לי לבד.

מירי רגב: בסדר, אבל אני לא יכולה שאת עומדת מולי ובוכה.

מירי רגב: אני מבקשת גם בגלל זה שאנחנו פונים למבקר המדינה.

מירי רגב: היועץ המשפטי, אני יכולה לשלוח מכתב למנהל בתי-המשפט ולהגיד לו שכרגע יש החלטות משפטיות שלהם בעניין, אבל בגלל שהעניין הזה הוא נושא ציבורי שנשלחים אנשים לרחוב אנחנו פונים כרגע למבקר המדינה, פונים שוב לבדוק את העניין הזה במינהל מקרקעי ישראל שזה קרקע שלהם, פונים לבדוק את זה שוב בעיריית תל-אביב.

מירי רגב: אני גם מבקשת שמשרד הפנים, ואני אדבר גם עם בינת שוורץ.

מירי רגב: אני מבקשת ממך, נעמי, שתנסי לראות איך אפשר לפתור את הבעיה הזאת איכשהו.

מירי רגב: את אדם מאוד מנוסה בעניין הזה.

<נעמי אנג'ל: אנחנו נגיב באופן ענייני ומהיר לכל תוכנית שתגיע אלינו.

מירי רגב: אז עיריית תל-אביב יכולה להפנות תוכנית שמגנה על התושבים שלה.

מירי רגב: יש לה עניין, היא יכולה לפתור את הבעיה של התושבים שם.

<דן בן צבי: היא בעלת עניין בקרקע, היא יכולה.

<קריאה: להקפיא את ההיתרים גם.

מירי רגב: אני יכולה?

מירי רגב: אפשר?

מירי רגב: אי-אפשר לשלוח מכתב ל - - -?

<תומר רוזנר: לא, אין לה סמכות לעשות שום דבר.

<תומר רוזנר: זה נדון בבית-המשפט העליון כבר.

מירי רגב: אתם תפנו לבג"צ.

יגאל כהן: ישנה החלטה של בית-המשפט העליון.

יגאל כהן: בית-המשפט העליון ידע על הדיון פה, דיווחתי לו.

יגאל כהן: הוא אמר שבמידה ויהיו החלטות מסוימות שיכולות לאפשר לבית-המשפט להתערב באופן כזה או אחר, שאני אפנה בחזרה.

יגאל כהן: בעקבות הדברים האלה אני צריך.

מירי רגב: אז תפנה בבקשה בעקבות הדיון הזה.

מירי רגב: יושבים כאן חמישה חברי כנסת מסיעות הבית השונות: חבר הכנסת מיכאלי, חבר הכנסת ניצן הורוביץ, חבר הכנסת דב חנין, חברת הכנסת איילת שקד ואנוכי שמבקשים ופונים לבית-המשפט לעצור רגע את כל הליכי הפינוי עד שאנחנו נבדוק את העניין הזה בצורה רצינית גם מול המינהל.

מירי רגב: אנחנו צריכים להשיג לזה פתרון בסוף.

מירי רגב: הפתרון הוא לא להשליך אנשים לרחוב.

איילת שקד: גם המשטרה תפנה בבקשה לעכב.

מירי רגב: גם המשטרה, בבקשה, בעקבות הבקשה שלנו לפנות בעניין הזה.

מירי רגב: אני מבקשת בשבוע הבא שהשר ומנהל המינהל יבואו לתת לנו תשובה לגבי הסוגיה הזאת של גבעת עמל.

<קריאה: למה הם אף פעם לא מגיעים?

<קריאה: לא הם ולא אנשי תשובה.

מירי רגב: תודה רבה לכם.