ועדת המשנה לקידום זכויות האוכלוסייה הדרוזית והצ'רקסית, כנסת 19, פרוטוקול מספר 1, 2013-12-10 14:00

חמד עמאר: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

חמד עמאר: צהריים טובים.

חמד עמאר: זוהי ועדת משנה של ועדת הכספים בענייני קידום ופיתוח היישובים הדרוזים והצ'רקסים.

חמד עמאר: הקמנו את ועדת המשנה עכשיו, בקדנציה הזו, ואני חושב שזו פעם ראשונה שאנחנו מקימים ועדת משנה בוועדת הכספים שתפקידה לטפל בכל מה שקשור בפיתוח היישובים הדרוזים והצ'רקסים.

חמד עמאר: אני רוצה להודות לכל מי שהגיע לכאן להיות אתנו בפתיחה.

חמד עמאר: ועדת המשנה תיקח על עצמה גם את המעקב אחרי התכנית ה-4 שנתית שאושרה ב- 13.2.2011 וגם תעבוד ותנסה להיות שותפה בפיתוח תכנית חדשה למגזר הדרוזי לשנים 2018-2015, נלך על תלת שנתי או 4 שנתי.

חמד עמאר: אנחנו נשב עם משרד ראש הממשלה ונראה איך ביחד נוכל לפתח תכנית חדשה.

חמד עמאר: הדבר החשוב עכשיו שאנחנו נשב עכשיו בוועדה הזו, ננסה לבדוק את החלטת הממשלה, את התכנית ה-4 שנתית שאושרה בשנת2011 שאמורה להסתיים בשנת 2014, כמה ניצול כספי היה עד עכשיו, והאם נוצל הכסף לפי השנים ואנחנו יכולים להגיד שכל הכסף הגיע ליעדו ואנחנו ממשיכים קדימה.

חמד עמאר: זה אחד הדברים החשובים בוועדה הזו, אחד הדברים החשובים שהיא תדון בו, תקיים אותו, ותנסה לעקוב, לפקח ולנסות להיות חלק בפיתוח של התכנית החדשה שתהיה בשנת 2015 וקדימה.

חמד עמאר: סדר הדיבור שיהיה – אני אתן לנציג משרד ראש הממשלה שיציג את התכנית באופן כללי, איפה אנחנו עומדים, איך היה הניצול התקציבי במשרדים, ואחרי זה ניתן לחברי הכנסת לדבר, נשמע את המשרדים ואחרי זה את ראשי הרשויות כי בהמשך הישיבות נתחיל להתמקד משרד משרד.

חמד עמאר: נזמן את משרד הפנים, לדוגמה, ונשב אתו על כל התכנית של משרד הפנים – מה הוא עשה, מה התקדם.

חמד עמאר: הישיבה הראשונה היא כללית ובעתיד יהיו ישיבות ספציפיות לכל משרד.

חמד עמאר: אני רוצה להודות לחברי הכנסת שהגיעו, ויחד ננסה לקדם את כל הנושא.

חמד עמאר: גם חברת הכנסת גילה גמליאל שנמצאת כרגע בחו"ל דיברה אתי בטלפון, היא מצטערת שלא תוכל להיות אתנו אבל גם היא תומכת בנו ובכל הצעדים שנעשה כאן, יחד, וגם חבר הכנסת רוברט אילטוב, גם הוא חבר בוועדת המשנה.

אראל מרגלית: קודם כל אני רוצה לברך את חברי, חבר הכנסת חמד עמאר על היוזמה הזו ועל תת הוועדה הזו.

אראל מרגלית: הגיע הזמן שתהיה תת ועדה בוועדת הכספים למגזר הדרוזי והגיע הזמן שניקח הרבה מאד מהמחשבה הכלכלית בצורה מסודרת בוועדה שיש לה גם שיניים, לא רק דיבורים.

אראל מרגלית: הרבה מכם אולי לא מכירים אותי.

אראל מרגלית: לפני שהגעתי לכנסת הייתי יזם, וחוץ מחברות הפרטיות, התחלתי לדחוף אזורים ולדחוף פיתוח כלכלי.

אראל מרגלית: רוב ראשי הרשויות וראשי ערים במדינת ישראל לא יודעים איך לעשות פיתוח כלכלי.

אראל מרגלית: יודעים לדבר יפה על העיר שלהם, ולרצות הרבה דברים טובים שיהיו בה.

אראל מרגלית: זה בסדר.

אראל מרגלית: כל ראש עיר רוצה שיהיה ביוטכנולוגיה, הייטק, תיירות והכל.

אראל מרגלית: אני אומר לכם מהניסיון שלי, הפרויקט האחרון הגדול שיזמתי היה בשותפות עם רוביק דנילוביץ' בבאר שבע, זו דוגמה מצוינת.

אראל מרגלית: הרבה שנים עשינו את זה פה, בירושלים.

אראל מרגלית: כדי שאפשר יהיה לדחוף משהו עם הממשלה ברמה הכלכלית ברמה הרצינית, אנחנו נצטרך לדעת מה אנחנו רוצים.

אראל מרגלית: אני אתן לכם דוגמה.

אראל מרגלית: לבאר שבע, ב-99, אהוד ברק הניח אן פינה להקמת פרק טכנולוגי.

אראל מרגלית: מ-99 עד לפני שנה לא בנו שם כלום.

אראל מרגלית: זה הכל היה רעיון טוב, אבל לא היה מיקוד.

אראל מרגלית: סתם להגיד "פארק טכנולוגי" זה נחמד, היתה שם באמת אוניברסיטה מצוינת, אבל לא היתה אף סיבה לאף חברה ממרכז הארץ להגיע לבאר שבע לפרק הטכנולוגי.

אראל מרגלית: אני באתי לשם יחד עם החברים שלי לפני שנתיים והסתכלנו ואמרנו – מה זה טכנולוגי?

אראל מרגלית: כל העולם היום רוצה להיות טכנולוגי, בואו דברו בצורה יותר ספציפית.

אראל מרגלית: אז אמרו: ביוטכנולוגיה, אנרגיה חלופית, אמרנו הרבה דברים.

אראל מרגלית: בסוף מצאנו נושא אחד, ואני אומר לכם, אתם תראו – באר שבע הולכת להוביל בו את מדינת ישראל.

אראל מרגלית: מה היה הנושא?

אראל מרגלית: סייבר.

אראל מרגלית: כולם יודעים שיש התקפות סייבר, כולם יודעים שצריכה להיות הגנה.

אראל מרגלית: למה?

אראל מרגלית: כי היתה להם מחלקה למדעי המחשב מאד חזקה, הצבא עובר לדרום והיה צריך לשים באיזשהו מקום את היחידה הטכנולוגית .

אראל מרגלית: אף אחד עוד לא ידע איפה היא תהיה.

אראל מרגלית: ויש שם אוניברסיטה יוצאת מן הכלל.

אראל מרגלית: אנחנו הבאנו תכנית למדינה איך להקים בבאר שבע את עיר הסייבר של מדינת ישראל לא רק של הדרום – עם חממה טכנולוגית, עם הטבות של משכורות, עם סדרה של דברים.

אראל מרגלית: תקשיבו טוב, אם מישהו מכם הולך לנסוע לשם שיילך ויסתכל.

אראל מרגלית: אם תרצו תבואו איתי פעם לשם, אני נמצא שם לפחות פעם בחודש.

אראל מרגלית: מקימים שם עכשיו 52 אלף מ', מקימים שם את חממת הסייבר של מדינת ישראל.

אראל מרגלית: EMC שזו חברת storage גדולה באה לשם, "סיסקו" באה לשם, "נס" באה לשם, "דויטשה טלקום" – הרבה באים עם 30-20 איש, לא הרבה, אבל מתחילים.

אראל מרגלית: מדינת ישראל מצאה את הדרך לתגמל, לתת 40% ממשכורת של כל עובד.

אראל מרגלית: זה מה שביקשנו לנושא אחד, הנושא של סייבר.

אראל מרגלית: אמרו – אלה מג'נונים, הם לא יביאו אף אחד, ועכשיו הם נותנים לנו, לכל עובד שם, בלי הגבלה על השכר, וגם הקצו חממה של המדען הראשי.

אראל מרגלית: כלומר, אנחנו באנו ומיקדנו את מה שרצינו באופן מאד ספציפי.

אראל מרגלית: כל מקום וכל אזור זה משהו אחר.

אראל מרגלית: כל אחד יש לו את היכולות שלו.

אראל מרגלית: לפני שבאים עם רעיון אחד טוב, צריכים לדבר על 20 רעיונות לא כל כך טובים, אין מה לעשות, זה לוקח זמן.

אראל מרגלית: אני ממפלגת העבודה ואני מסתובב הרבה עם חברי, בכפרים.

אראל מרגלית: אני רואה פוטנציאל גדול בכמה נושאים, ויכול להיות שאנשים יעלו את זה, בין אם זה תיירות, ובין אם זה מה שקורה במגזר של עסקים קטנים, או טכנולוגיה באזור תעשיה גדול, פוטנציאלי, אני לא יודע מה.

אראל מרגלית: אבל מה שאני חושב, שחוץ ממה שאנחנו מבקשים מהממשלה, אנחנו, כדי שהממשלה תהיה מסוגלת לענות לנו, נצטרך למקד את החשיבה שלנו ברמה הכלכלית.

אראל מרגלית: כשאנחנו נביא תכנית טובה הם לא יוכלו להגיד לא.

אראל מרגלית: כשנביא תכנית בינונית, הם יגידו – תביאו את התכנית הבאה.

אראל מרגלית: לכן זה מרגש אותי להיות חלק מזה, וזה תהליך ארוך.

חמד עמאר: אנחנו ניעזר הרבה ביכולות שלך, אנחנו צריכים את היכולות והידע שלך בתחום, וזו המטרה שלנו בוועדת המשנה, כאן.

<האשם חסין: ההחלטה התקבלה בפברואר 2011 והיא היתה בהיקף של 681 מיליון שקל מחולקים לתקציב תוספתי של משרד ראש הממשלה והאוצר, תקציב של המשרדים.

<האשם חסין: אנחנו, התפקיד שלנו זה להביא את החלק שלנו, התוספתי, כל שנה, לפי החלוקה שהתקבלה בהחלטת הממשלה.

<האשם חסין: ב-2011 ו-2012 העברנו את מה שאנחנו חייבים, מלבד שני סעיפים ב-2011 וסעיף אחד ב-2012 בגלל סעיף אחד בגלל שהיה צריך לחתום על הסכם עם הג'וינט.

<האשם חסין: לקח כמה חודשים עד שההסכם אושר בחשכ"ל, בלשכה המשפטית, ואז נכנסנו לעבודה ב-2012.

<האשם חסין: הסעיף השני שלא בוצע זה שילוב רשויות בדואיות באזורי תעשייה קיימים, בהיקף של עד היום – 6 מיליון שקל שהיה צריך לצאת לפועל, זה מתעכב.

<האשם חסין: בשאר הסעיפים העברנו את הכסף ב-2012-2011 למשרדים, והמשרדים עובדים מול הרשויות המקומיות.

<האשם חסין: ב-2013 כידוע תקציב המדינה עבר באוגוסט ואחר כך לקח קצת זמן עד שהצלחנו לקבל חלק מהכסף מהאוצר.

<האשם חסין: החלק השני נמצא אצלכם בפניות תקציביות בוועדת הכספים ועדיין לא עבר אלינו, ובעצם לא עבר למשרדים, ולכן עדיין לא השלמנו את ההעברות של 2013.

חמד עמאר: מתוך התכנית של 681- כמה הביצוע, במשך 3 שנים?

<האשם חסין: אנחנו יכולים לדבר על שנתיים.

<האשם חסין: השנה השלישית – עדיין לא קיבלנו את כל הכסף.

<האשם חסין: מה שקיבלנו קיבלנו לפני שבוע, כך ש-2013 היתה מבחינתנו שנה לא טובה מבחינת הביצוע, אבל בשנתיים הראשונות הביצוע היה ברוב המשרדים מעל ל-80%.

חמד עמאר: בסוף שנת 2014 כל הכספים שיועדו יגיעו ליעדם?

<האשם חסין: תלוי בקצב הביצוע של 2013, כי אנחנו מקבלים את הכסף עכשיו.

<האשם חסין: אני לא בטוח שהמועצות והמשרדים מסוגלים לבצע את מה שנותר מהתכנית.

<האשם חסין: יכול להיות שנצטרך להאריך אותה, אולי בשנה.

חמד עמאר: ולא לפתוח תכנית חדשה ב-2015?

<האשם חסין: צריכים לבדוק את זה בחודשים הבאים.

חמד עמאר: כמה, עד עכשיו, הביצוע של 2012-2011?

<האשם חסין: מעל 80%.

חמד עמאר: אז יש לנו עוד 20% לשנתיים.

<האשם חסין: לא.

<האשם חסין: 80% מהכסף של 2012-2011.

חמד עמאר: אז אין ביצוע מלא ב 2012-2011.

<האשם חסין: חלק מהדברים הם תשתיתיים, שלוקח זמן עד שאתה מוציא היתר, עד שאתה מקבל את התקציב, התקציב לפי ביצוע.

<האשם חסין: למשל – אזור תעשיה לוקח הרבה זמן, אבל הכל מחויב.

חמד עמאר: אחד הדברים החשובים שצריכים לעשות כאן בוועדה, שלא נגיע למצב שמתכנית של 2011 נבצע ב-2017.

חמד עמאר: יישאר כסף מ-2011 ל-2017.

חמד עמאר: וזה אחד הדברים החשובים שהוועדה כאן תעקוב אחריו וגם אתם, כמשרד ראש הממשלה, צריכים לעקוב.

<האשם חסין: קודם כל אנחנו מברכים על המעקב ואנחנו גם עושים את זה, אבל יש דברים שלא תלויים בנו.

<האשם חסין: אנחנו את שלנו עושים במאה אחוז.

חמד עמאר: אני מקווה שנצליח לפתור היום את עניין ההעברה התקציבית כי אנחנו מקיימים עוד ישיבה ב-16:00.

חמד עמאר: היתה ישיבה לפני כן, דיון סוער.

חמד עמאר: אנחנו מנסים לסגור גם את העניין של ההעברה, מה שתקוע בוועדת הכספים כבר שבועיים.

חמד עמאר: תודה רבה, לך, האשם.

חמד עמאר: נציג האוצר – כאן?

<צחי דוד: אין לי הרבה להרחיב מעבר למה שהאשם חסין אמר.

<צחי דוד: ההחלטה התקבלה בשנת 2011 והיא 4 שנתית, 680 מיליון שקלים לכלל יישובי הדרוזים.

<צחי דוד: ההחלטה אמרה שמי שינהל את התקציב זה משרד ראש הממשלה.

<צחי דוד: אנחנו מעבירים אליהם תקציב בהיקף נרחב, הם מחלקים בין המשרדים, קובעים את סדרי העדיפויות.

<צחי דוד: אין לי מה להוסיף.

חמד עמאר: יש לי שאלה – אנחנו מדברים על תקציב של 681 מיליון שקל שעבר בתכנית מ-2011.

חמד עמאר: התקציב הזה הוא בנוסף לתקציב השוטף?

חמד עמאר: כי בוא ניקח את משרד השיכון.

חמד עמאר: כמה משרד השיכון מעביר, וכמה התכנית הזו מוסיפה לו?

<צחי דוד: ההחלטה אומרת במפורש - שכל התקציבים האמורים בהחלטה זו הינם בנוסף לכל תקציב שמגיע ליישובים או לפרטים, בהתאם לעניין, על פי דין.

<צחי דוד: כלומר, התקציבים האלה לא אמורים להחליף כל תקציב קיים שיש למשרדים עבור היישובים האלה, במשרד השיכון או בכל משרד אחר.

חמד עמאר: כי לפי נתונים שקיבלתי – משרד השיכון מעביר אפס והוא מסתמך רק על התכנית של משרד ראש הממשלה.

<צחי דוד: משרד השיכון, בחלק מהנושאים בתכנית הזו, התקציב הבסיסי קרוב לאפס, לכלל המגזרים.

חמד עמאר: אני יכול לקבל אחרי הישיבה פילוח של התקציב שמועבר באופן שוטף והתקציב הנוסף שאתם שמים לאותם משרדים?

<צחי דוד: כן.

<צחי דוד: אין שום בעיה.

אראל מרגלית: מה מספרה של החלטת הממשלה?

<האשם חסין: 2861.

<צחי דוד: ספציפית לנושא – דוגמה של שיקום תשתיות, אני רפרנט גם של שיכון, אז אני שולט יותר בחומר שם, אבל לדוגמה - יש לא מעט כסף בהחלטה לנושא הזה, התקציב של משרד השיכון לכולם – אין תקציב בבסיס.

<צחי דוד: זה רק החלטות ממשלה כאלה ואחרות, שמגיעות במהלך השנה.

חמד עמאר: זה לכל היישובים?

<צחי דוד: בבסיס שיכון אין שקל לכל המגזרים, המטרות והיעדים בנושא הזה של שיקום תשתיות.

<צחי דוד: תקציב שהיה גגם ככה לא גדול, נשחק לאורך השנים.

<צחי דוד: אם אין החלטת ממשלה ייעודית שמביאה תקציב – אין לזה תקציב.

<צחי דוד: פה זה לא מחליף שום דבר, כי אין מה להחליף.

אלעזר שטרן: כל התקציב הזה עובר בהעברות?

<צחי דוד: התקציב מאוגם במשרד ראש הממשלה.

<צחי דוד: יש את החלק המשרדי ויש את החלק שמאוגם במשרד ראש הממשלה.

<צחי דוד: התקציב הזה, ספציפית, עובר בהעברות, כי הוא מאוגם במשרד רוה"מ.

אלעזר שטרן: והדרוזים מזה לא מקבלים כלום?

<צחי דוד: לא, אני מדבר רק על הדרוזים כרגע.

<האשם חסין: זה תקציב ייעודי למגזר הדרוזי.

אלעזר שטרן: והוא עובר או לא עובר?

<צחי דוד: עובר.

<צחי דוד: פניה של השיכון – לדוגמה, השנה, לפני שבועיים היתה פה העברה, היה דיון על נושא תכנוני אבל גם שם היה 20-25 מיליון שקלים בדיוק לנושאים האלה – מוסדות ציבור ותשתיות ותיקות במגזר הדרוזי.

אלעזר שטרן: וזה מתוך התקציב הזה.

<צחי דוד: כן, מתוך החלטת הממשלה הזו.

<ג'בר חמוד: כשאומרים "עבר" הכוונה היא למשרד ממשלתי.

<צחי דוד: נכון.

אלעזר שטרן: אני מבין שאליכם זה לא הגיע.

<ג'בר חמוד: תכף נראה.

אלעזר שטרן: אני באתי לישיבה הזו כדי ללמוד.

אלעזר שטרן: זה מעניין אותי.

אלעזר שטרן: אני כבר שומע שטוב שבאתי.

<סאהר איסמעיל: אני יועץ שר הפנים.

<סאהר איסמעיל: מתוך כל התכנית, החלק של משרד הפנים זה 20 מיליון שקל שפרוס לאורך כל התקופה, כשמדובר על שיפוץ מבני דת ותפילה, בתי קברות ובתי לוויות.

<סאהר איסמעיל: נוצל קרוב ל-12 מיליון, 8.7 מיליון עדיין מעוכבים בוועדה לשחרור הכסף.

חמד עמאר: כמה נוצל?

<סאהר איסמעיל: מתוך ה-20 עדיין לא שוחרר 8,7 מיליון שקל.

<סאהר איסמעיל: ההפרש נוצל.

<סאהר איסמעיל: אני יכול גם לתת לגורם המקצוע לפרט, אם צריך, מה נעשה בתחום הזה.

<סאהר איסמעיל: כל התקציב הוא לאגף העדות הלא יהודיות - - העדה הדרוזית.

חמד עמאר: בתקציב השוטף של היישובים הם מקבלים מהתקציב הרגיל.

חמד עמאר: וה-20 מיליון הם ל-4 שנים?

<סאהר איסמעיל: כן.

חמד עמאר: שנוצל מהם כבר כמעט 11 מיליון.

<סאהר איסמעיל: יש את התקציב השוטף.

<סאהר איסמעיל: לעניין תכניות המתאר, גם בשיתוף משרד הכלכלה, שזה גם בתוך התכנית, כאשר זה לא צוין, אלא – התווספו להחלטות נוספות.

<סאהר איסמעיל: רוב רובו של התקציב זה מתוך תקציב של משרד הפנים.

אלעזר שטרן: מתי נגמר ה-4 שנים?

<סאהר איסמעיל: סוף 2014.

<יעקב סלאמה: אני מנהל האגף לעדות במשרד הפנים.

<יעקב סלאמה: התקציב שלנו, שאנחנו עומדים לקבל ממשרד רוה"מ לשנים 2013-2012 לא קיבלנו עד עכשיו.

<יעקב סלאמה: חייבים לנו 8,6 מיליון שקל, ואם לא יבוא עכשיו בפניה הקרובה גם לא נוכל להוציא אותו השנה.

אלעזר שטרן: זה אותו מקום?

<יעקב סלאמה: כן.

אלעזר שטרן: זה ההפרש.

<יעקב סלאמה: זה ההפרש שהם חייבים לנו.

חמד עמאר: איפה תקוע הכסף הזה?

חמד עמאר: אתה יכול לרשום אצלך ותענה?

<צחי דוד: אנחנו מכירים את - - משרד הפנים.

<צחי דוד: יש שם קושי ואנחנו מטפלים בזה.

חמד עמאר: מתי נראה את הפתרון?

<צחי דוד: אני מקווה שכבר בשבוע הבא.

חמד עמאר: ש-8,7 יעברו למשרד הפנים?

<צחי דוד: כן.

<סאהר איסמעיל: שזה ייאמר לפרוטוקול, שתוך שבוע זה יעבור.

חמד עמאר: אל תדאג, אנחנו נפגשים כל שבוע.

חמד עמאר: אני אתו נפגש כל שבוע.

חמד עמאר: בשביל זה הקמנו את ועדת המשנה.

אראל מרגלית: צחי, אנחנו נראה אותך עוד שבוע.

<יעקב סלאמה: אם בשבוע הבא זה לא יהיה, לא נוכל להתחייב על הכסף .

<יעקב סלאמה: כך תלך החלטת הממשלה, ולא ננצל אותה.

חמד עמאר: לא הבנתי מה הבעיה.

חמד עמאר: מה הבעיה שם?

<צחי דוד: סיבה פרוזאית.

חמד עמאר: אתה לוקח על עצמך שבשבוע הבא תגמור את זה?

<צחי דוד: כן, אמרתי.

חמד עמאר: אני סומך עליך.

חמד עמאר: נציג משרד השיכון, בבקשה.

<כמאל בדר: חלק מהתקציבים אנחנו מעבירים בהרשאות לרשויות וחלק אנחנו מוציאים מכרזים, כאשר מה שמועבר לרשויות – רשויות ותיקות, זה מוסדות ציבור, ותכנון קרקע פרטית שהתחלנו בה השנה, בהחלטה הזו.

<כמאל בדר: הכספים שהעברנו – תכנון קרקע פרטית ליישובים עד השנה שעברה העברנו 5 מיליון.

<כמאל בדר: השנה אנחנו מתכננים להשלים את ה-10 מיליון.

<כמאל בדר: כרגע יש לנו הרשאות בערך – 9250.

<כמאל בדר: זה קרקע פרטית, זה כסף שקיבלנו - - -

אראל מרגלית: זה הכל יהיה ב-2013?

<כמאל בדר: לא הכל.

<כמאל בדר: התחיל ב-2011, יימשך עד השנה הבאה.

<כמאל בדר: עד היום העברנו 5 מיליון קרקע פרטית והשנה אנחנו אמורים לקבל עוד 4.75 , סליחה, 7.25 ואז אנחנו משלימים ל- - -

חמד עמאר: 4 מיליון?

חמד עמאר: מיליארד?

חמד עמאר: מה זה?

<כמאל בדר: - - - מפורטות.

<כיוף וג'יה: מה התקציב של משרד השיכון, לדרוזים?

<כמאל בדר: נגע בזה צחי קודם – משרד השיכון נותן אפס.

<כמאל בדר: כל מה שהועבר עד היום זה על פי החלטת ממשלה.

<כמאל בדר: כל מה שהועבר היום זה על פי החלטת ממשלה.

חמד עמאר: אני בעצמי לא ידעתי את זה, רק בשבוע שעבר, כשקיימנו ישיבה אצלי עם ראשי רשויות העלה את זה אחד מהנוכחים שהתקציב שלנו ממשרד השיכון הוא אפס, ומשרד השיכון מסתמך על החלטת ממשלה, שזה נושא שנצטרך לקיים דיון מיוחד עליו בוועדת הכספים, עם משרד השיכון, ואני מתכוון לזמן גם את שר השיכון לדיון הזה, שנבין למה משרד השיכון מעביר לנו אפס תקציב מכל התקציב הגדול של משרד השיכון.

אלעזר שטרן: במיוחד כשנסגר שהתקציב של ההחלטה הזו הוא על התקציב.

<כיוף וג'יה: כשאתה מדבר על נושא אני חושב שיש תקציב למדינה הזו, נכון?

<כיוף וג'יה: ואנחנו אזרחים במדינה הזו.

<כיוף וג'יה: אז למה אני צריך לצאת לתקציב המדינה?

<כיוף וג'יה: יש פה דבר שהוא לא רק כספי, הוא רק עקרוני – למה מוציאים אותי מתקציב המדינה?

<כיוף וג'יה: אני לא אזרח?

<כיוף וג'יה: מה, אני נתין פה, במדינה הזו?

חמד עמאר: אתה הגעת קצת באיחור, אנחנו היום בישיבה כללית, ואחרי זה נזמן משרד משרד לוועדה הזו - -

<כיוף וג'יה: זו האמת בכל הדברים.

חמד עמאר: - - ונשמע מכל משרד מה יש לו להגיד, וראשי רשויות יצטרכו להיות שותפים אתנו, שיגיעו לכאן ואנחנו נדאג שבתקציב הבא אין דבר כזה ולא יהיה דבר כזה שמשרד השיכון, התקציב שלו יהיה אפס.

<צחי דוד: אולי אני לא הובנתי כהלכה, ואני רוצה להבהיר משהו בעניין הזה.

<צחי דוד: שני הסעיפים המרכזיים בהחלטה, ש - - משרד השיכון זה תשתיות ומוסדות ציבור – לא תקן לבניה חדשה, זה תקציב נפרד, שכל אחד מקבל לפי כללים של בניה חדשה, לא משנה מאיזה מגזר הוא, אלא מוסדות ציבור במגזר הקיים.

<צחי דוד: התקציב במשרד השיכון לזה – לא לדרוזים, בבסיס התקציב, התקציב המקורי שמאושר בשלוש קריאות כל שנה הוא אפס.

<צחי דוד: כל התקציבים שיוצאים ממשרד השיכון לעניין הזה מקורם בהחלטות ממשלה כאלה ואחרות, בהעברות ממשרדים אחרים שיש להם תקציבים לנושאים האלה, והם מבצעים את זה באמצעות משרד השיכון.

אלעזר שטרן: הוא צדק מה שהוא אמר.

אלעזר שטרן: בתקציב שמאושר בכנסת ישראל, שאני מזכיר לכולנו – ההעברות לא שם, בהקצאה הזו יש אפס.

<צחי דוד: לכולם, לא רק לדרוזים, זה מה שאני אומר.

<צחי דוד: לכולם.

<צחי דוד: אין תקציב לתשתיות ותיקון היום במשרד השיכון.

<צחי דוד: אין תקציב לנושא הזה.

<כמאל בדר: אני חושב שאתם סוטים מהנושא.

חמד עמאר: אני זרקתי את השאלה לחלל האוויר, שגם האוצר יכין את עצמו לנושא הזה.

חמד עמאר: אני רוצה להתמקד עכשיו בתכנית שאושרה, שיש לנו תקציב, ומה הניצול שלו.

חמד עמאר: אנחנו אחת לשבועיים – שלוש, נקיים דיון ספציפי עם כל משרד, ונעקוב, ואמרתי גם בתחילת דברי שאנחנו נעבוד גם על התכנית החדשה של 2015 וקדימה.

חמד עמאר: הנושא עכשיו הוא מעקב אחרי התכנית שאושרה בשנת 2011.

<כמאל בדר: השאלה היא טובה, אבל אני חושב שזה לא הפורום.

<כמאל בדר: אני זרוע ביצוע, לא זרוע - - -

<כיוף וג'יה: היינו צריכים לעשות את הישיבה הזו בצפון.

<כיוף וג'יה: היועצים דרוזים, היושב ראש דרוזי.

<כיוף וג'יה: ראשי הרשויות דרוזים.

חמד עמאר: עם כל הכבוד לצפון אנחנו כאן, ועדת הכספים של הכנסת.

<כמאל בדר: לגבי התקציבים שאמורים להגיע לרשויות דרך הרשאות, עד 2012 הכל עבר לרשויות – אם זה שכונות ותיקות, ולגבי הפיתוח של השכונות – זה מבוצע על יד משרד השיכון.

<כמאל בדר: הפיתוח לא מבוצע בכל הכפרים, הוא מבוצע בחלק מהכפרים, איפה שיש שיווקים של מגרשים.

<כמאל בדר: הנושא של השיקום החברתי – סעיף אחד - - כל ה-34 שנים, זה תקציב שמועבר למשרד, תקציב של כל מיני משרדים – והוא מופעל על ידי משרד השיכון.

<כמאל בדר: לגבי הנושא של התכנון על קרקע מדינה – כל התכנון באחריות משרד השיכון.

<כמאל בדר: הרשויות שותפות לנושא של התכנון, לדיונים שאנחנו עושים, כאשר אני רוצה לציין – עוספיה, דליה ומע'ר נכללים בהחלטה אחרת

חמד עמאר: גם על ההחלטה האחרת נקיים דיון.

<כמאל בדר: תקציבים שמגיעים לשלושת הכפרים האלה דרכנו זה לשכונות ותיקות, מוסדות ציבור, תכנון קרקע פרטית, כאשר דליה, עוספיה ומע'ר ניהנו מנתח מאד רציני, יש כאן מספרים שמדברים בעד עצמם.

<כמאל בדר: רק בשבוע שעבר קיבלו עוד 8 מיליון, הכפרים האלה בלבד, רק לקרקע פרטית.

<כמאל בדר: התכנון הוא באחריות המועצה, כאשר הכסף מועבר למועצה דרכנו.

<כמאל בדר: הליווי – דרך המשרד, דרך המחוז.

<כמאל בדר: אנחנו התחלנו בדליה ובעוספיה, נכון שבחלק מהמקומות התכנון הוא לא בקצב שאנחנו רוצים.

<כמאל בדר: אין מה לעשות – זה תכנון בקרקע פרטית גם, לא רק מדינה.

<כמאל בדר: לגבי תכנון בקרקע מדינה, אנחנו מתכננים כמעט בכל היישובים.

<כמאל בדר: איפה שיש קרקע של המדינה.

<כמאל בדר: איפה שאין - יש בעיות בחלק מהיישובים, שאין קרקע של המדינה, ולכן המשרד לא נמצא שם.

<כמאל בדר: בחלק מהמקומות, כמו בסג'ור למשל, היה קידום של התכנית מטעם המועצה, ולא ליווינו את כל התכנית.

<כמאל בדר: הבנתי שהיא הגיע לאישור לא מזמן, אם בכלל היא אושרה.

<כמאל בדר: אנחנו נעשה את המקסימום להיכנס גם לשכונה הזו.

<כמאל בדר: זה קרוב ל-300 יחידות דיור, אם לא יותר.

<כמאל בדר: אנחנו ניתן שם את כל מה שניתן לתת מבחינת ביצוע גם מבחינת תכנון וגם מבחינת סיוע.

<כמאל בדר: לגבי הנושא של הקרקע הפרטית, זה דבר חדש שנכנס למגזר.

<כמאל בדר: הזכרתי קודם שחילקנו כבר את מה שהיינו צריכים לחלק עד 2012.

<כמאל בדר: השנה התקציב של הקרקע הפרטית הגיע אלינו.

<כמאל בדר: מה שלא היגיע זה הנושא של מוסדות ציבור.

<כמאל בדר: אם לא יעבור עד מחר-מחרתיים, אנחנו פשוט נגיע ליום ראשון, התכנית חתומה על ידי המנכ"ל, אבל הרשויות לא יקבלו כסף.

חנא סוייד: למה אתה כל הזמן מדגיש שמדובר בתכנון קרקע פרטית?

חנא סוייד: איזו המצאה זו?

חנא סוייד: הרי בכל היישובים הדרוזים רוב הקרקע היא פרטית.

חנא סוייד: אז איזה טובה אתם עושים לאנשים?

חנא סוייד: זאת אומרת, אם אתם לא מתכננים בקרקע פרטית זה אומר שאתם לא תתכננו שם בכלל.

חנא סוייד: אז למה להחשיב את זה כאילו זה מתנה?

חנא סוייד: אני לא מנגח אותך אני פשוט מנסה לחדור לרציונל של הדברים.

חנא סוייד: אם אתה לא מתכנן בקרקע פרטית, כי שם 90% זה קרקע פרטית, אז זה אומר שאתה לא מתכנן שם בכלל.

חנא סוייד: לכן זה לא צריך להיחשב כאילו זה מתנה למישהו.

חנא סוייד: דבר שני – מה זה "מבנה ציבור"?

חנא סוייד: זה מימון של הקמת מבנה ציבור, או מה?

<כמאל בדר: לגבי קרקע פרטית – המדינה מתכננת גם קרקע מדינה וגם קרקע פרטית.

<כמאל בדר: יש יישובים שבהם נותנים גם קרקע מדינה וגם קרקע פרטית, איפה שיש קרקע מדינה.

<כמאל בדר: איפה שאין - - -

חנא סוייד: בכל מקום יש קרקע של המדינה.

<כמאל בדר: למשל בית ג'אן.

<כמאל בדר: יש שם שכונה שאנחנו מתכננים עכשיו, עוד מעט אנחנו מסיימים אותה, זה לקראת הפקדה במחוזי, שהמשרד תכנן גם את השכונה הזאת, וגם נתן למועצה עבור תכנון בקרקע פרטית, במה שנקרא "מפורטות".

<כמאל בדר: המועצה אין לה תקציב לעשות את זה, המדינה החליטה להעביר את התקציב הזה - - הכסף הזה מועבר, והתכנון הוא באחריות המועצה.

<כמאל בדר: המועצה מוציאה את המכרז, בליווי שלנו.

<כמאל בדר: כך זה קרה בעוספיה, בדליה, במע"ר.

<כיוף וג'יה: בעוספיה זה נתקע.

<כמאל בדר: לא באשמתנו זה נתקע.

<כיוף וג'יה: המתחמים שלנו, בעוספיה, משום שהיתה שם 50% קרקע פרטית – זה נעצר.

<כיוף וג'יה: אמרו – אנחנו נתכנן את קרקע המדינה.

<כיוף וג'יה: אני רוצה להעלות את זה שוב.

<כיוף וג'יה: אני חושב שזה צריך להשתנות.

<כיוף וג'יה: הרי מה אנחנו רוצים בכפרים שלנו?

<כיוף וג'יה: מה החוליה שחונקת אותנו?

<כיוף וג'יה: זו החוליה של הקרקע הפרטית שהיא לנו, מאה אחוז, שבעצם קרקע המדינה היא אחרי המעגל הראשון.

<כיוף וג'יה: במעגל השני מתחילה כל הבעיה, אבל הבעיה שלנו היא המעגל הראשון, זה הקרקע הפרטית שלנו.

<כיוף וג'יה: ואתה צריך לדעת שבאים, מחלקים את הקרקעות האלה כאילו הם של כל הכפר.

<כיוף וג'יה: אבל יש 4 משפחות שמשתלטות על כל עמק הזיתים.

<כיוף וג'יה: יש להם 600 דונם שם, ובאים ואומרים לי בצפיפות – מחלקים את כולם לכולם.

<כיוף וג'יה: גם אם תירה בו הוא לא ימכור חצי דונם.

חמד עמאר: בוא תתמקד בתכנית.

חמד עמאר: אני רוצה לצאת עם תוצאות כאן, להבין בדיוק איפה אני עומד בתכנית.

חמד עמאר: אחרי זה אני מבטיח לכם שאזמן לכאן משרד משרד, נבין ממנו מעבר לתכנית החומש מה אנחנו עושים.

<כמאל בדר: אני חייב עוד תשובה על מבנה ציבור – מדובר בהקמה וגם בשיפוץ.

חנא סוייד: זאת אומרת – אתם נותנים תקציב להקים מבנה ציבור.

<כמאל בדר: למשל – מועדון, ספריה, מעון יום, מתנ"ס.

<כמאל בדר: חלק מהמקומות זה שיפוץ וחלק – הקמה.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: מה שאני רוצה ממך, להכין לנו לישיבה הבאה, שתהיה, ותהיה ישיבה ספציפית למשרד השיכון - נתונים על מגרשים לחיילים משוחררים – מה חולק בכל הכפרים הדרוזים ב-5 השנים האחרונות ומה העתודה שלי ל-5 השנים הבאות בכל כפר וכפר, ואיפה אני עומד מבחינת האוכלוסייה.

חמד עמאר: הוועדה כאן רוצה לדעת איך אנחנו מתקדמים בנושא של חלקות לחיילים משוחררים.

חמד עמאר: הדיון הבא יהיה ספציפי למשרד השיכון.

<כיוף וג'יה: ואיפה לא חולק 23 שנים.

חמד עמאר: אנחנו נדע בדיוק.

חמד עמאר: משרד התיירות, בבקשה.

חמד עמאר: נדבר על התכנית באופן כללי, איפה אנחנו עומדים, מה הניצול של התכנית והאם אנחנו בסוף שנת 2014 ננצל את כולה.

<חנה איפרגן: אז קודם כל, בתיירות, החלטת הממשלה קבעה שהתכניות התיירותיות יקבלו 36 מיליון לנושא של תשתיות, פיתוח עסקים קטנים וכו', ו-4 מיליון לשיווק.

<ג'בר חמוד: יש הגדרה כמה תשתיות.

<ג'בר חמוד: בהחלטת ממשלה יש שם החלטה בדיוק כמה כסף הולך לכל סעיף.

<ג'בר חמוד: את הצגת את זה כאילו זה הכל ביחד.

<ג'בר חמוד: לפיתוח תשתיות – 19 מיליון שקל.

<ג'בר חמוד: אז בואו נדייק, מה לכל סעיף.

<ג'בר חמוד: פיתוח תיירות זה עיקר הבעיה שלנו, נכון להיום.

<ג'בר חמוד: "כפר ביקרת" – אני לא יכול להגיד כפר ביקרת כאשר אין לי תשתית תיירותית בסיסית.

חמד עמאר: אז מה ששמעת עכשיו מראש המועצה זה 19 לא 36.

<ג'בר חמוד: הכללי – 36.

<חנה איפרגן: מתוך ה-36, 19 זה לתשתיות.

<חנה איפרגן: זה מה שאתה אומר.

<ג'בר חמוד: כן.

<ג'בר חמוד: השאלה שלי – היום אני, כיישוב דרוזי, אותנטי, האסטרטגיה הכלכלית שלי ביישוב היא – תיירות.

<ג'בר חמוד: יש לי תכנית אב שיזמתי ועשיתי.

<ג'בר חמוד: ביקשתי כסף, לא קיבלתי.

<ג'בר חמוד: שילמתי מהמועצה.

<ג'בר חמוד: הכסף חונה אצלכם.

<ג'בר חמוד: אני רק רואה בערוץ 10 "כפר ביקרת, ואני אוכל את הלב – מה יבקרו בכפרים?

<ג'בר חמוד: בנושא של תשתיות תיירות – יש החלטת ממשלה על 19 מיליון שקל.

<ג'בר חמוד: אני פגשתי את המנכ"ל, פגשתי את השר הקודם.

<ג'בר חמוד: הצגתי תכנית אב לתיירות, כולל פיתוח תיירותי שאני צריך כדי לעשות את הדברים הבסיסיים הנדרשים לתיירות.

<ג'בר חמוד: לא קיבלתי שום התייחסות עד היום הזה, אלא אם כן תגידי שמתוך ה-19 מיליון לטובת פיתוח תיירות זה חולק.

חנא סוייד: הסכומים האלה הם לכמה שנים, לשנה אחת?

<חנה איפרגן: לא, זה לכל התכנית, 4 שנים.

<חנה איפרגן: לגבי השיווק, שזה יותר קל – נדווח על זה.

<חנה איפרגן: בעצם 4 מיליון תוך 4 שנים, זה בערך מיליון לשנה.

<חנה איפרגן: אנחנו נעמוד ביעד, אנחנו כבר הוצאנו 3 מיליון ואני יכולה לפרט על מה.

<חנה איפרגן: אנחנו נוציא בשנה הבאה מיליון שקל - - -

<ג'בר חמוד: לערוץ 10.

<ג'בר חמוד: מה זה 3 מיליון?

<ג'בר חמוד: הכל הולך לערוץ 10.

חמד עמאר: זה מאד עוזר, הפרסום שיוצא.

חמד עמאר: להפך, אני בעד להעצים את התכנית הזו, להעצים אותה, ובעד להוסיף עוד כסף לתכנית הזו.

חמד עמאר: פרסום זה דבר מאד חשוב, גם בנושא של תיירות.

<ג'בר חמוד: אתה לא יכול לפרסם מה שאין לך.

אראל מרגלית: אתה יכול.

אראל מרגלית: זה חלק מפרסום.

<חנה איפרגן: לגבי התשתיות – סליחה שהלכתי על הסכומים בלי להפריד בין המענקים ובין התשתיות, אבל אני יכולה לפרט גם את זה.

<חנה איפרגן: זה אומר שזה בעצם 12 מיליון לשנה - -

חמד עמאר: אז זה יוצא 48 מיליון, כי זה ל-4 שנים.

<חנה איפרגן: לא, לקחתי בחשבון 3 שנים כי כמו שנאמר – יש שנה אחת בה ההחלטה התקבלה, ולא היה תקציב, אז לקחתי 3 שנים שזה יותר ריאלי.

<חנה איפרגן: אז זה בעצם 12 מיליון לשנה, ואנחנו כן נעמוד ביעד הזה.

חמד עמאר: כמה נוצל עד עכשיו מהתקציב?

<חנה איפרגן: אז יש את החלק של משרד התיירות וחלק של משרד רוה"מ.

<חנה איפרגן: השאלה אם אתם רוצים פירוט ביחד או בנפרד?

חמד עמאר: בנפרד.

<חנה איפרגן: אז לגבי משרד התיירות – בתשתיות בלבד, שאדוני ביקש, אנחנו בשנת 2011 הוצאנו 2.6 מיליון.

<חנה איפרגן: ב-2013 עד סוף השנה נוציא 5 מיליון ובשנה הבאה מתוכננים לצאת 3,100 מיליון.

<ג'בר חמוד: אפשר לראות את הפירוט של היישובים?

<חנה איפרגן: כן.

חמד עמאר: היא תעביר את זה יותר מאוחר לוועדה, ואנחנו נעביר את זה.

<חנה איפרגן: בגדול, היישובים הם: בית ג'אן, פקיעין, כפר קמה וחורפיש.

<חנה איפרגן: אני חייבת לציין שאנחנו, כמשרד תיירות, חייבים לעודד כפרים שיש להם פוטנציאל תיירותי או היסטורי, או פוטנציאל כלשהו כדי שנוכל לשווק הן בארץ והן בחו"ל.

<חנה איפרגן: אגב, גם נתנו סיוע למג'ד אל שאמס, שזה מחוץ לתכנית.

<חנה איפרגן: מה שעשינו, מבחינת התשתיות לרוב הכפרים שצוינו פה, זה בעיקר פיתוח גרעין הכפר- פיתוח מרכז העיר, ספסלים, תאורה, שילוט – כדי לעשות את הכפר יותר ידידותי לכל האורחים בכפר.

<חנה איפרגן: יש לי את הפירוט לפי השנים ולפי המקומות, אם תרצו - - -

חמד עמאר: תעבירי לוועדה.

<ג'בר חמוד: על סמך מה עשיתם את התכנית הזאת?

<ג'בר חמוד: איך בחרתם את היישובים?

<ג'בר חמוד: לפי מה בוצעו הפרויקטים האלה?

<חנה איפרגן: אז אני רוצה לתת את היישובים עכשיו - - -

<ג'בר חמוד: לא, לא.

<ג'בר חמוד: מבחינתי- כל יישוב דרוזי שקיבל זה כאילו שהיישוב שלי קיבל.

<ג'בר חמוד: אני רק שואל – על סמך מה.

<ג'בר חמוד: על סמך סוקר שבדק מטעמכם?

<ג'בר חמוד: בדקתם עניינית, מקצועית איפה הצרכים האמיתיים, איפה הפוטנציאל התיירותי, או ש - - -אני לא יודע, אני לא רוצה לדבר פה פוליטיקה, זה קצת בעייתי.

<חנה איפרגן: קודם כל אמרתי שאנחנו חייבים להתייחס גם לפוטנציאל התיירותי של כל אזור.

<ג'בר חמוד: את יודעת איפה אני גר?

<ג'בר חמוד: את מכירה את היישוב שלי?

<חנה איפרגן: לא.

<חנה איפרגן: אני רוצה לציין שאני אישית לא מטפלת בסיוע.

<חנה איפרגן: אני סגנית של סמנכ"ל.

<חנה איפרגן: מי שמטפל בתכנית עצמה, בביצוע, הן מצד התשתיות והן מצד המענקים לעסקים קטנים ויחידות אירוח זה - -, לפיתוח תיירות כפרית.

<חנה איפרגן: היום הוא לא היה יכול להגיע אבל יש לי את כל הנתונים לגבי היישום של החלטת הממשלה שזה הנושא של הדיון היום.

חמד עמאר: את חושבת שבסוף 2014 נעמוד בכל החלטת הממשלה?

חמד עמאר: גם החלק של משרד ראש הממשלה?

<חנה איפרגן: אני מאד מקווה, אנחנו מתקרבים לזה.

חמד עמאר: ואין לכם שום העברה כספית תקועה?

<חנה איפרגן: לא.

<חנה איפרגן: לא קיבלנו את כל הכספים שהיו אמורים להגיע אלינו.

<חנה איפרגן: נמשיך לקבל ונמשיך להשקיע.

חמד עמאר: שאלה אחרונה בנושא הזה: התקציב של הדרוזים הוא תקציב נוסף על השוטף או תקציב הבסיס?

<חנה איפרגן: זה תקציב נוסף.

<חנה איפרגן: אנחנו לא יכולים לספוג את זה מהתקציב השוטף.

חמד עמאר: הבסיס של הדרוזים – יש תקציב ייעודי לדרוזים?

חמד עמאר: הבסיס של הדרוזים זה 10 מיליון, 20 מיליון ואתם מוסיפים את הכסף הזה, או שהכסף הזה הוא הכסף היחידי שאנחנו מקבלים?

<חנה איפרגן: לא.

<חנה איפרגן: כל שנה אנחנו מוציאים מענקים לתיירות כפרית, כל שנה.

חמד עמאר: שזה לא מהתכנית.

חמד עמאר: ותשתיות?

<חנה איפרגן: תשתיות – אנחנו באופן עקרוני משקיעים בכל הארץ, גם במגזר הכפרי, גם במגזר העירוני.

חמד עמאר: אז מה שאני מבקש ממך לישיבה הבאה, שאנחנו גם נזמן עם משרד התיירות – לקבל את התקציב מפורט, גם לתשתיות, גם ליחידות האירוח – כל מה שמשרד התיירות מעביר לדרוזים, הבסיס של התקציב והתוספת של התכנית ה-4 שנתית.

חמד עמאר: כמה התקציב הבסיסי וכמה התקציב הנוסף.

<חנה איפרגן: אנחנו משקיעים מזה כמה שנים, לא התחלנו עכשיו.

<כיוף וג'יה: אזור עדיפות - - -אנחנו - - -

חמד עמאר: מה שאנחנו עושים עכשיו זה ישיבה ראשונה של ועדת המשנה.

חמד עמאר: אחר כך יוזמנו המשרדים אחד אחד, ונדאג שגם השרים יגיעו לישיבות.

חמד עמאר: נדון בכל פרט ופרט של כל יישוב ויישוב, עם הנציג הכי בכיר של המשרד, והשר יגיע וייתן את הפירוט, גם המנכ"ל שלו.

<כיוף וג'יה: חברי הכנסת לא מגיעים, אתה רואה.

חמד עמאר: כשוועדת הכספים מזמנת – מגיעים.

חמד עמאר: אל תדאג.

<חנה איפרגן: קודם כל, כמו שאמרת, היושב ראש, לא התחלנו אתמול ולא בזכות התכנית הזאת התחלנו להשקיע בתיירות כפרית.

<חנה איפרגן: אנחנו כבר שנים משקיעים.

<חנה איפרגן: זאת אומרת שיכול להיות שכבוד ראש המועצה שאל - יכול להיות שבמסגרת התכנית הזו לא השקענו באיזה כפר כי השקענו בעבר.

<חנה איפרגן: זה לא עושה שכל להשקיע פעמיים באותו מקום אם הכפר הזה כבר קיבל.

חמד עמאר: תודה רבה לך, משרד התחבורה.

<עאמר רשרש: תקציב משרד התחבורה בהחלטת הממשלה הוא 180 מיליון ל-4 שנים.

<עאמר רשרש: עד עכשיו יצאו הוראות של 95 מיליון.

<עאמר רשרש: התכנית שלנו ב-2013 לחייב עוד 15, וכך אנחנו מגיעים ל-110, והיתר, שזה פרויקטים בתכנון, שהתכנית שלנו ב-2014 לחייב אותם.

חמד עמאר: ואם הגענו עד 95 מיליון אתה חושב שעד סוף 2014 ננצל את ה-180 מיליון שקל?

<עאמר רשרש: ב-2013 בגלל שיטת ה- - נחייב רק 15, אבל את היתר – התכנית שלנו, על פי הפרטים שאנחנו מתוכננים ותוך כדי תכנון, בעצם, כן – ב-2014 נחייב את היתרה.

חנא סוייד: אפשר לתת דוגמאות שאתם מתכננים לשנה-שנתיים הקרובות, שיצרכו 70-80 מיליון, כפי שאתה אומר?

<עאמר רשרש: כן.

<עאמר רשרש: יש הרבה.

<עאמר רשרש: אני חייב לציין שיש לנו תכנית שהיא מגובשת כמעט עם כל ראש רשות.

<עאמר רשרש: אנחנו יושבים אתם, ויש לנו תכנית תקצוב שקיימת וגם פרויקטים בתכנון, ככה שיש לנו תכנית כמעט עם כל יישוב.

<עאמר רשרש: חלק מראשי הרשויות החדשים – עדיין לא אישרנו אתם.

<עאמר רשרש: אנחנו נשב אתם ונראה מה התכנית שלנו לתכנון פרויקטים.

חנא סוייד: נניח – לפקיעין.

חנא סוייד: יש לכם תכנית להשקעה?

<עאמר רשרש: כן.

<עאמר רשרש: יש כניסה מזרחית שהיא בתכנון.

<עאמר רשרש: אני מאד מקווה שב-2014 היא תצא לביצוע.

<עאמר רשרש: היא עדיין לא יצאה לביצוע בגלל שיש שם איזושהי בעיה סטטוטורית שהיא לקראת פתרון.

<עאמר רשרש: ככה יש לנו דוגמאות בעוד יישובים ואוכל לפרט, אם תרצו.

חמד עמאר: אני רוצה ממשרד התחבורה – מכל משרד ומשרד אני אצטרך – אני רוצה שנקבל פירוט על היישובים שהושקע בהם בתכנית הזאת, והשאלה השניה – האם זו תוספת תקציב או שזה הבסיס שלנו.

<עאמר רשרש: בבסיס, כשהוכנה החלטת הממשלה, ישבנו גם עם משרד ראש הממשלה וסוכם סכום שניתן מהמשרד, וסכום שניתן, תוספתי, ממשרד ראש הממשלה.

<עאמר רשרש: שניהם ביחד הביאו את ה-180, אבל זה תקציב פיתוח.

<עאמר רשרש: תקציבים נוספים שנמצאים בתוך המשרד- תקציב בטיחות, תקציב תחבורה ציבורית, הם בנוסף על החלטת הממשלה.

<עאמר רשרש: פיתוח זה ביחד.

חמד עמאר: מה שאתה אומר לי – כל הנושא של פיתוח זה מהתכנית ה-4 שנתית.

<עאמר רשרש: - - -

חמד עמאר: אם האשם לא התקדם בתכנית של 2015 וייגמר התקציב הזה, סימן שהנושא של התחבורה, של תשתיות הכבישים - אפס.

חמד עמאר: נכון?

<עאמר רשרש: נכון לעכשיו ככה זה נראה, אבל אני מקווה שזה לא יהיה.

חמד עמאר: אז זה מה שאני מבקש לקבל בישיבה הבאה, את הנושא של השקעה בכל יישוב ויישוב, ואני מבין שאנחנו צריכים לזמן גם את משרד התחבורה.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: משרד החינוך, בבקשה.

<מוהנא פארס: שלום לכולם.

<מוהנא פארס: אני כמו איש חינוך – אז אני קצת אופטימי.

<מוהנא פארס: אני קודם כל מאשר מבחינה תקציבית שקיבלנו שלוש מנות, ל-2011, ל-2012 ול-2013.

<מוהנא פארס: אנחנו קיבלנו ל-2011 17 מיליון שקל, ל-2012 – 17 מיליון שקל, אנחנו ניצלנו את כולם, וכמובן יש תוספת משרדית.

<מוהנא פארס: לגבי 2013 קיבלנו לפני כמה ימים עוד 17 מיליון שקל שאנחנו בינתיים דואגים ובניסיון נואש לשריין אותם לקראת 2014.

<מוהנא פארס: אני בטוח שאנחנו נצליח לעשות את זה.

<מוהנא פארס: אני חייב להגיד שבמסגרת התקציבים האלה ותקציבים אחרים שאנחנו עושים יש היום מגמה יפה מאד של עליה בחינוך הדרוזי.

<מוהנא פארס: אני בוחן את זה בעליה לזכאות לבגרות.

<מוהנא פארס: היום המגזר הדרוזי עומד על 55% בגרות - - -

<קריאה: האם יש את אותה עליה גם ברישום לאוניברסיטאות?

<מוהנא פארס: תכף נגיע, לאט לאט.

<מוהנא פארס: אז קודם כל, במבחני המיצ"ב יש עליה יפה מאד.

<מוהנא פארס: היום, המגזר הדרוזי בנושא של מדע וטכנולוגיה הוא מעל למגזר היהודי, במבחנים האלה, שהם מבחנים ארציים.

<מוהנא פארס: במבחני הבגרות, כמו שאמרתי, יש עליה יפה מאד של 55%.

<מוהנא פארס: אם אנחנו משווים את עצמנו – תמיד אפשר להגיד משהו, תמיד אפשר להגיד שזה לא מספיק.

<מוהנא פארס: אני לא בטוח שאם נקיים את אותו דיון עוד 10 שנים נמצא את עצמנו עם אותן שאלות.

<מוהנא פארס: לכן החכמה היא להשוות את עצמי מול עצמי, ולהשוות את עצמי מול אחרים.

<מוהנא פארס: מול עצמי יש התקדמות יפה מאד, אי אפשר להגיד שלא.

<מוהנא פארס: אני יכול להביא פה נתונים של 2001, של משהו כמו 30% בגרות, זו עובדה.

<מוהנא פארס: היום זה 55%.

<מוהנא פארס: עליה יפה מאד.

<מוהנא פארס: נתון מדהים של ביקור בתוך בתי הספר.

<מוהנא פארס: בעקבות התכניות שאנחנו עושים, של מניעת נשירה ועידוד תלמידים חלשים לבוא לבית הספר, לעשות להם תכניות מיוחדות – היום לומדים 87% תלמידים בי"ב, האחוז הגבוה ביותר במדינה.

<מוהנא פארס: מעל למגזר היהודי.

<מוהנא פארס: כלומר, יש תלמידים שמבקרים, יש אחוז גבוה בבגרות.

<מוהנא פארס: לגבי האקדמיה.

<מוהנא פארס: אקדמיה זה גם עניין של יחסיות.

<מוהנא פארס: אנחנו צריכים לזכור שב-2005 למדו משהו כמו 1,500 סטודנטים.

<מוהנא פארס: זה מתחיל לעלות לאט לאט.

<מוהנא פארס: היום, אין לי נתונים מדויקים, אבל אני בטוח שזה משהו כמו 2,800 סטודנטים, עליה של כמעט פי 2.

<מוהנא פארס: אבל עוד פעם, כדי להיות ריאלי – כדי שאני אהיה מרוצה, אנחנו צריכים להיות 4,500 סטודנטים.

<מוהנא פארס: איך אני מגיע לזה?

<מוהנא פארס: אני לוקח את אחוז הדרוזים באוכלוסייה, מכפיל ב-300 אלף.

<מוהנא פארס: לכן, אני צריך להוסיף עוד כמעט עוד כמעט 1,500 סטודנטים כדי שאני אהיה מרוצה, יחסית לאחוז הדרוזים באוכלוסייה.

<מוהנא פארס: כמובן שיש עליה יפה בתואר שני, פי 2 בתואר שלישי, אבל יש בסוגיות אחרות שאנחנו צריכים לטפל בהם.

<מוהנא פארס: יש היום פערים גדולים בין בנים ובנות, בהישגים, גם ביסודי וגם בתיכון.

<מוהנא פארס: אמנם זו תופעה עולמית אבל אצלנו היא בעצמה שהיא מדאיגה.

<מוהנא פארס: אנחנו מתחילים לעשות כל מיני פרויקטים לצמצום הפערים האלה, בין בנים לבנות.

<מוהנא פארס: כל הסיפור של מצוינות – אם אני סופר את התלמידים בטכניון, אמנם יש עליה יפה מאד, אנחנו עומדים היום על משהו כמו 180 סטודנטים בטכניון.

<מוהנא פארס: זה לא מבוטל.

<מוהנא פארס: צריך לזכור שהסטודנט הדרוזי הראשון נחת בטכניון ב-1968.

<מוהנא פארס: אי אפשר שנשווה את עצמנו עכשיו לרעננה ולסביון.

<מוהנא פארס: לכן, הכל זה תהליכים.

<קריאה: אני מציע שנדבר על כסף.

חמד עמאר: סליחה.

חמד עמאר: מה שאני מציע – אנחנו נקיים דיון ספציפי לחינוך.

חמד עמאר: אני רוצה להבין: חלקו של משרד החינוך בתכנית ה-4 שנתית, מה הוא היה?

<מוהנא פארס: יש לתכנית שני חלקים.

<מוהנא פארס: יש את החלק הפדגוגי, שאני הצגתי, ויש את חלק הבינוי, שתכף רימון ידבר עליו, אבל לגבי החלק הפדגוגי יש לנו במשרד החינוך שלושה מעגלים של תקציב.

<מוהנא פארס: מה שנקרא התקציב האוטומטי- שכל"מ, שעות תגבור, וכן הלאה- זה תקציב אוטומטי.

<מוהנא פארס: כולם מקבלים.

<מוהנא פארס: אף אחד לא עושה טובה לאף אחד, ויש תקציב תוספתי של תכניות ויזמות של המשרד, ששם המגזר הדרוזי אכן מקבל יותר.

<מוהנא פארס: כלומר, יותר מהאחוז שלו באוכלוסייה.

<מוהנא פארס: דוגמה אחת- כל בתי הספר הדרוזים בתוך יוח"א.

<מוהנא פארס: התלמיד מקבל 47 שעות שבועיות כאשר אתה יכול ללכת לבית ספר אחר, או ליישוב אחר, והתלמיד מקבל פחות מ-47, כאשר הממוצע הארי הוא 43.

<מוהנא פארס: אנחנו -47.

<מוהנא פארס: לכן, בתקציב התוספתי אנחנו אכן מקבלים.

חמד עמאר: כמה מקבלים?

<מוהנא פארס: אני מוכן להציג את זה בפירוט.

חמד עמאר: אני מבקש לקבל בדיון הבא שיהיה עם משרד החינוך פירוט עם מצגת על כל מה שנעשה במגזר הדרוזי בשלוש השנים מאז שהתכנית רצה, ומה התכניות שלנו ל-2015, 2016, 2017 – איך אתה רואה את החינוך הדרוזי ואיפה הוא יהיה, וכמה תקציב אני צריך שם, כדי להשקיע בנושא זה.

<ג'בר חמוד: אגב, מה נוצל מהחלטת הממשלה, כי צריך לזכור: חלק מהדברים בוצעו ב-2011, והם זוקפים אותם להחלטת ממשלה, כאשר בפועל, ההרשאות היו מ-2010 ומ-2009.

<ג'בר חמוד: כלומר, כשאתה אמרת פה מה שאמרת הכוונה היא - מה מהחלטת ממשלה.

חמד עמאר: כן, זו הכוונה שלי.

חמד עמאר: הכוונה שלי היא לא מה יקרה אם יישאר לי כסף עכשיו בהחלטה הזו אז ב-2017 יגידו לי שזה מהחלטה חדשה.

<ג'בר חמוד: חלק מהמספרים שנזרקו פה זה תקציבים מ-2010-2009 שלא קשורים להחלטת ממשלה, ומציגים אותם כביכול כניצול או הקצאה של החלטת ממשלה.

<מוהנא פארס: לא, לא.

<מוהנא פארס: אני רוצה שייכתב כאן, בפרוטוקול: כל מספר שאמרתי הוא בהחלטה החדשה, 2012-2011, אני מוכן להביא אפילו תעודת זהות של תלמיד וכמה הוא קיבל.

<חנה איפרגן: גם אצלנו, בתיירות, זה אותו הדבר.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: בבינוי – אני יכול לקבל נתונים?

<רימון סאבא: אני מנהל תחום התקציב במנהל הפיתוח.

<רימון סאבא: אנחנו מדברים על החלטת ממשלה 2861.

<רימון סאבא: ההחלטה קובעת שצריך לתת 50 מיליון שקל במשך 4 שנים, בחלוקה של 15 מיליון בשנתיים הראשונות ו-10 מיליון שקל בשנתיים שאחרי.

<רימון סאבא: הביצועים שהיו בפועל, מה שחילקנו בפועל במשרד החינוך במנהל הפיתוח הם כאלה: בסך הכל התקציב שניתן משנת 2011 עד שנת 2013, הכללי, של מנהל הפיתוח, זה 130 מיליון שקל, כאשר מתוך סכום זה, 115 מיליון שקל בערך זה בינוי, לבניה, שמתחלקים ככה:

<רימון סאבא: בשנת 2011 זה 33 מיליון שקל, בשנת 2012 – 78.5 מיליון שקל, בשנת 2013 – 2.3 מיליון שקל, אבל השנה עוד לא הסתיימה, אני יודע שיש עוד, בדרך.

<רימון סאבא: סך הכל – 114 מיליון שקל, לעומת התכנית שקובעת 40 מיליון שקל.

<רימון סאבא: זה 286% יותר מהתכנית.

חמד עמאר: אז מאיפה הבאתם את הכסף הנוסף?

<רימון סאבא: קודם כל יש את תקציב הבסיס.

חמד עמאר: אז אצלכם יש תקציב בסיס, וזה – בנוסף.

<רימון סאבא: יש תקציב בסיס של בערך 10 מיליון שקל.

<רימון סאבא: זה לא קבוע מדי שנה, השנה היה לנו קיצוץ, קיצוץ כללי בכל התקציב של הבינוי.

<רימון סאבא: זה כמעט כ-10 עד 12 מיליון שקל בשנה.

<רימון סאבא: החישוב הוא כזה: מעבר לתכנית אנחנו תקצבנו 74 מיליון שקל כשהבסיס ומעבר לבסיס, שהוא 42 מיליון שקל, בערך זה עוד איזה 30 מיליון שקל מעבר לתכנית ומעבר לבסיס.

חמד עמאר: מה התכניות שלנו ל-2014?

<רימון סאבא: אנחנו נשלים את התכנית.

<רימון סאבא: נכון לעכשיו אצלנו אין עשרות או מאות פרויקטים שממתינים לתקצוב.

<רימון סאבא: אין לנו כאלה.

<רימון סאבא: אני מדבר על בינוי.

<רימון סאבא: , לא שיפוצים.

<רימון סאבא: אין לנו כאלה, מסה גדולה של פרויקטים שממתינים.

חמד עמאר: כמה בתי ספר ממתינים לבינוי עכשיו?

חמד עמאר: נניח – ג'וליס, לדוגמה, אם חסר בית ספר.

<רימון סאבא: אנחנו יכולים להגיד בכיתות, ואפשר לתרגם את זה לכסף.

<פרג' פראג': אני מרכז בכיר תכנון ומיפוי מוסדות חינוך, ואחראי על מחוז צפון בתחום הזה.

<פרג' פראג': אני רוצה להתייחס.

<פרג' פראג': ב-2013 קיבלנו בקשות מ-16 רשויות.

<פרג' פראג': רק 10 רשויות הגישו בקשות לתקציב 2014.

<פרג' פראג': 6 רשויות לא הגישו.

<ג'בר חמוד: 6 רשויות דרוזיות?

<פרג' פראג': כן.

<ג'בר חמוד: סג'ור הגישה או לא הגישה?

<פרג' פראג': סג'ור לא הגישה.

<ג'בר חמוד: אז אתם לא מחוברים לעצמכם, אדוני.

<ג'בר חמוד: אתם לא מחוברים לעצמכם.

<ג'בר חמוד: יגאל צרפתי הוא עדיין שם, בתפן, זה שהתחלף ראש אצלכם ולא מעבירים נתונים כמו שצריך – אז נא להתחבר למציאות.

<ג'בר חמוד: אני לא יכול לשמוע דברים - - -

חמד עמאר: הוא לא הזכיר יישובים.

<קריאות: - - -

<פרג' פראג': כבוד היושב ראש, העניין פה זה לא עניין שלי.

<פרג' פראג': להגיש – כן, אבל אנחנו גם השבנו, ענינו להם לפי הצרכים.

<פרג' פראג': 10 יישובים שהגישו – אנחנו נתנו להם אישור, הכרה בצורך של בינוי מוסדות חינוך, אבל מה שמעכב זה עכשיו אצל הרשויות- שהם צריכים עכשיו להמציא לנו את האדמה, את טפסי הקרקע, את המסמכים הרלבנטיים כדי להמשיך בתכנית התקצוב.

<ג'בר חמוד: אתה תגיד איזה רשות.

<ג'בר חמוד: אל תגיד "לצערי".

<ג'בר חמוד: באמת, מה, אתה בא להטיף לנו מוסר עכשיו?

<פרג' פראג': אני רוצה לסגור את הנושא הזה של תקציב 2014.

<פרג' פראג': עכשיו הכדור בידי הרשויות.

<פרג' פראג': אנחנו נתנו להם את התשובה שלנו לגבי - - -

<קריאה: אתה יודע שיש רשויות חלשות.

<קריאה: תשלחו להם תזכורת, אולי - -

חמד עמאר: אז זה מה שאני מבקש.

<פרג' פראג': אנחנו, ב-3 לספטמבר שלחנו לכל ראשי הרשויות מכתב מפורט.

חמד עמאר: אני מבקש ממך ליזום פגישה עם כל ראשי הרשויות החדשים שנכנסו לתפקיד.

<פרג' פראג': עם זה התחלתי.

<ג'בר חמוד: אני לא מכיר אותך, סלח לי.

<פרג' פראג': אני עצמי חדש בתפקיד.

<ג'בר חמוד: אז שיהיה לך בהצלחה.

<ג'בר חמוד: כנראה שאתה לא יודע מה שאני הגשתי.

חמד עמאר: אני מבקש לקבל בישיבה הבאה עם משרד החינוך פרוט על הכיתות החסרות במגזר הדרוזי ובאיזה שנה נגיע ליעד, שלא יהיה לנו מחסור בכיתות במגזר הדרוזי, ופירוט של כמה כיתות נבנו בתכנית החומש הזו, והתכנית שלכם לשנת 2015 פלוס.

<פרג' פראג': כן.

<פרג' פראג': עכשיו יש נתון אחרון - אנחנו הכרנו בצורך של 45 כיתות לשנת 2014.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: משרד הביטחון.

חמד עמאר: יש נציג?

<קרן אוהב ציון: שלום, אני נציגת הקרן להכוונת חיילים משוחררים במשרד הביטחון.

<קרן אוהב ציון: במסגרת התכנית – אמנם לא קיבלנו תקציב ייחודי וייעודי, אבל אנחנו לחיילים משוחררים במגוון תחומים וכאן אני רוצה לגעת בנושאים שבהם אנחנו עוזרים לחיילים דרוזים ובכלל בני המיעוטים באזור הצפון והדרום במדינת ישראל.

<קרן אוהב ציון: בראש ובראשונה אנחנו עוזרים בדיור, לבני העדה הדרוזית.

<קרן אוהב ציון: חיילים משוחררים מקבלים מאתנו את המלצת משרד הביטחון לקבלת פטור ממכרז לרכישת קרקע לבניה עצמית.

<קרן אוהב ציון: במהלך השנים 2012-2013 קיבלו כ-600 חיילים משוחררים את האישור הזה מאתנו.

<קרן אוהב ציון: אנחנו עוסקים בנושא תעסוקה והשכלה.

<קרן אוהב ציון: בתחום ההשכלה פתחנו תכנית ייחודית עם אוניברסיטת חיפה.

חמד עמאר: לא הבנתי איזה אישורים.

<קרן אוהב ציון: חייל משוחרר שרוצה לרכוש קרקע לבניה עצמית צריך לעמוד באיזשהו מכרז.

<קרן אוהב ציון: נגע פה בזה כאן אחד הנציגים.

חמד עמאר: משרד השיכון.

<קריאה: אז הגרלה, איזה מכרז?

<כמאל בדר: מדובר באישור שהצבא נותן לחייל ששירת לפחות שנתיים על מנת שיוכל ליהנות מהסבסוד.

חמד עמאר: מי מסבסד את זה, אתם או משרד הביטחון?

<כמאל בדר: זה המדינה מסבסדת.

<כמאל בדר: זה לא הצבא.

<כמאל בדר: הצבא נותן את האישור ששירתו שנתיים.

<ג'בר חמוד: אגב, אחרי הסבסוד, בחור ערבי שלא שירת שנתיים – המחיר שלו עדיין נמוך מהסבסוד, תבינו.

<כמאל בדר: אני לא יכול לתת תשובה כי אין לי נתונים איפה ומה.

<כמאל בדר: אני רוצה להעלות את הבעיה, וטוב שהיא נמצאת פה.

<כמאל בדר: יש חיילים שנפצעו בצבא, שהשתחררו כי הם לא יכולים להמשיך את השירות, אין להם כושר.

<כמאל בדר: יש כאלה ששירתו שנה, 11 חודש ו-20 יום, ולא קיבלו את האישור.

<כמאל בדר: חייל שנפצע במלחמת לבנון השניה, זו בושה למדינה שהיא לא נותנת אישור לכזה חייל.

<כמאל בדר: שחרורו אותו בגלל שהוא נפצע.

<כמאל בדר: הוא מקבל מגרש כמו כל חייל ששירת עוד 10 ימים.

<כמאל בדר: אז האישור שהם נותנים הוא לא למכרז, זה נכון, אלא להרשמה להגרלה.

חמד עמאר: מי צריך להחליט בנושא?

חמד עמאר: שר השיכון אמר לי שהוא יבדוק את זה וייתן הנחיה, אם זה קשור בו – כל נכה צה"ל יקבל, לא קשור במספר החודשים שהוא שירת.

<כמאל בדר: אני אומר את זה בכאב כי אני חוויתי את זה עם חייל שנפצע במלחמה לבנון השניה.

<כמאל בדר: נשארו לו 10 ימים והצבא שחרר אותו.

<כמאל בדר: אמרו לו שאין לו זכאות לקבל מגרש, שהוא יקבל מגרש במחיר של אזרח.

<קרן אוהב ציון: יש עניין של זכאויות שמותנות במשך שירות ויש עניין של החלטה ממשלתית.

<קרן אוהב ציון: ייתכן ש - - -

חמד עמאר: אז אני רוצה לבדוק את הנושא הזה לעומק.

חמד עמאר: ניכנס לעובי הקורה ונראה, כי את הנושא הזה כבר העליתי עם שר השיכון והוא אמר לי שהוא יבדוק את הנושא, ואם זה קשור למשרד שלו הוא ייתן הנחיה ברורה.

<קרן אוהב ציון: מי שאמור לאשר באופן עקרוני על פי הנחיית ממשלה זה מנכ"ל משרד הביטחון, כך הבנתי, ומי שקיבל את ההכשרה לכך אצלנו בתוך משרד הביטחון זה מנהלת הקרן של היחידה להכוונת חיילים משוחררים שנותנת את האישור בתחום ההשכלה פתחנו בשנת 2012 תכנית שנקראת "תכנית שחף", שהיא תכנית להשלמת בגרויות עבור בני העדה הדרוזית.

<קרן אוהב ציון: 90 אנשים השתתפו בתכנית הזו וסיימו השלמת בגרויות בהצלחה באוניברסיטת חיפה.

<קרן אוהב ציון: הם קיבלו מימון מלא במסגרת התכנית, ודמי קיום מוגדלים של למעלה מאלף שקל לחודש עבור הלימודים.

<קרן אוהב ציון: אנחנו עוזרים בתעסוקה לחיילים משוחררים.

<קרן אוהב ציון: חשוב לציין שהלשכה באזור חיפה חולשת על כל האזור, כמובן, ולכן הם עוזרים בהפניית חיילים משוחררים לתעסוקה, גם למגזר הציבורי וגם למגזר הפרטי.

<קרן אוהב ציון: כשאני נוגעת במגזר הציבורי אני מדברת בעיקר על כוחות הביטחון.

<קרן אוהב ציון: הדבר הנוסף – מאד חשובה לנו הנגשת המידע לאוכלוסייה שלא יכולה תמיד להגיע למרכז קרוב בחיפה או במקומות כאלה, ואנחנו פועלים להנגשת המידע בנושא זכויות חיילים משוחררים ופתחנו מרכזים ייעודיים לאוכלוסייה הזו ב-4 מקומות: דלית אל כרמל, בית ג'אן, ג'וליס וחורפיש.

חמד עמאר: נמצא נציג ממע"צ?

חמד עמאר: בבקשה.

<רקפת לוי: היום קוראים לחברה "נתיבי ישראל".

חמד עמאר: אני עבדתי במע"צ, לא עבדתי ב "נתיבי ישראל".

<רקפת לוי: אני מנכ"לית משאבים ומנהל.

<רקפת לוי: אלינו באפריל 2012 דרך רשות החברות הגיע החוק להחרבת הייצוג ההולם של העדה הדרוזית בשירות הציבורי.

חמד עמאר: זה החוק שאני חוקקתי.

<רקפת לוי: יפה.

<רקפת לוי: אז החוק שלך, עם החוזר של רשות החברות, דיבר בעצם על קרב העובדים בחברות הממשלתיות בכלל המשרות והדירוגים יינתן ביטוי הולם בנסיבות העניין לייצוגם של בני העדה הדרויתץ אז מה שאני יכולה לספר שבחברה שמונה היום 340 איש, עובדים 3 עובדים מהמגזר הדרוזי.

<רקפת לוי: כמובן שכאשר דיברנו על ייצוג הולם דיברו גם בכלל – על המגזר הערבי, על יוצאי הדעה האתיופית.

<רקפת לוי: דרוזים יש בחברה 3 עובדים.

<רקפת לוי: יש לי כאן ואני אעביר עוד מעט, דוח שמפרט מה הם עושים בחברה.

<ג'בר חמוד: מאבטחים?

<ג'בר חמוד: מאבטחים?

<רקפת לוי: מה פתאום?

<רקפת לוי: יש לנו עורכי דין, יש לנו מנהל מדור, יש מישהו משפרעם, יש מנהל מחלקה.

<רקפת לוי: גברים ונשים.

חמד עמאר: עכשיו לביצוע הכספי ביישובים הדרוזים.

<רקפת לוי: לעניין התשתיות והתקציב – ציפיתי שמשרד התחבורה יפרט כי לזה לא הגענו ערוכים.

חמד עמאר: אבל יש תקציבים יעודים למגזרים, במע"צ.

<רקפת לוי: בתחום ההעסקה או לתשתיות?

חמד עמאר: לתשתיות.

<קריאה: - - -

<רקפת לוי: נתיבי ישראל זה רק בינעירוני.

חמד עמאר: בנתיבים בינעירוניים יש לי חוצה יישובים – דליה-עוספיה, פקיעין, חורפיש.

חמד עמאר: קיוויתי לקבל נתונים מכם בנושאים האלה.

חמד עמאר: אז בישיבה הבאה - - -

<כיוף וג'יה: הם שלחו לנו שהם מוותרים.

<כיוף וג'יה: אני רוצה להגיד לך שהם לקחו את קטע הכביש בין עוספיה ודליה, ותראו – תאונות קטלניות, דיווח של המשטרה עלה ב-100 אחוז.

<כיוף וג'יה: אתם חושבים שזה מזיז למע"צ?

<כיוף וג'יה: זה מזיז למישהו?

<כיוף וג'יה: מישהו חושב על זה שיש לנו ילדים בכבישים?

<כיוף וג'יה: רמת הבטיחות היא אפס, אפס.

<כיוף וג'יה: מזיז למישהו כל העסק הזה?

<כיוף וג'יה: אנחנו באים עכשיו – 200 ק"מ כל אחד נוסע לפה על מנת שבישיבה הבאה – מה זה "בישיבה הבאה"?

<רקפת לוי: רציתי לשאול אותך- אמרת שיש בכביש הזה הרוגים, הוא מוגדר כמוקד סיכון?

<כיוף וג'יה: המשטרה מגדירה אותו כמוקד סיכון.

<כיוף וג'יה: אתם שלחתם לי מכתב שהפסקתם לטפל, כי "אתם אזרחים גדולים, אתם כבר מבינים, יש לכם הרבה תקציבים".

<כיוף וג'יה: אתם יודעים מה העלות?

<כיוף וג'יה: העלות של מע"ת בכביש הזה, שתכננה אותו ואישרה אותו - 112 מיליון שקל.

<כיוף וג'יה: ואז נתנו לי את זה, לעשות את הכביש.

חמד עמאר: מה שאני רוצה ממע"צ – הגעת לפה עם דיווח על כוח אדם.

חמד עמאר: בישיבה הזו אנחנו לא דנים בנושא של כוח אדם, למרות שאתם עדיין לא עומדי בחוק, כי אם יש לכם 340, לפי החוק צריכים להיות לכם לפחות שישה עובדים, אז אתם לא עומדים ביעד החוק.

<רקפת לוי: אמרו לנו 10% מעובדים חדשים שנקלטים.

<רקפת לוי: החוק הוא מ-2012.

חמד עמאר: נכון, אז אני מקווה שאנחנו נעמוד בחוק ונגיע לעוד שלושה עובדים, כמה שיותר מהר, אבל בישיבה הבאה צריך להגיע מישהו מהתחום של התשתיות.

חמד עמאר: אני יודע שמי שמטפל בנושא זה גונן סער, אצלכם.

חמד עמאר: אז צריך להגיע גונן סער עם פירוט על כל כביש שנמצא ביישובים הדרוזים.

חמד עמאר: תודה לך.

חמד עמאר: ועדת התקצוב והתכנון במועצה להשכלה גבוהה.

<ארן זינר: אני מרכז את התחום של הרחבת הנגישות לחברה הערבית-דרוזית וצ'רקסית.

<ארן זינר: אנחנו לא בתוך ההחלטה הזו של 2861 אבל יש לנו תכנית ייעודית של 300 מיליון שקל ל-6 השנים - - התחילה בתשע"א, עד תשע"ו.

חמד עמאר: יש לך תקצוב כאן כמה מתוך זה למגזר הדרוזי ספציפית?

<ארן זינר: זה לא מחולק.

<ארן זינר: ההתייחסות היא לכלל בני המיעוטים.

<ארן זינר: אין אצלנו הפרדה.

חמד עמאר: כמה בערך מגיע לכל סטודנט, מהתקציב הזה?

<ארן זינר: זה בנוי בצורה יותר מורכבת.

<ארן זינר: יש כל מיני תכניות.

<ארן זינר: חלק מהן בתוך המוסדות, חלק מחוץ למוסדות.

<ארן זינר: לדוגמה – לסטודנט שלומד במכינה, הוא מקבל 700 שקל לחודש, פחות או יותר.

<ארן זינר: זה לא הוא מקבל, זה המכינה מקבלת, על מנת לתת לו תמיכה אקדמית – תגבור שפתי, וכדומה.

<ארן זינר: התקצוב בתוך המוסדות, לתואר ראשון – יש לזה מודל טיפה יותר מורכב, אבל הבסיס הוא בערך 4,000 שקל לסטודנט כשזה משתנה לפי הגב הסוציואקונומי, תחומי הלימוד – של מכלול כל הסטודנטים במוסד, לפי זה המוסד מקבל את הדירוג הזה.

<ארן זינר: היום, מתוך המוסדות המתוקצבים, 25 מוסדות משתתפים בתוך התכנית הזאת, כאשר אלה שלא משתתפים הם באמת מוסדות עם אחוז מזערי עד אפסי של סטודנטים.

<ארן זינר: התכנית כבר התחילה לפעול בתשע"ג, והשנה זו כבר השנה השניה, זו תהיה השנה הראשונה שבה זה פועל באופן מלא.

<ארן זינר: אנחנו מרחיבים את זה כל הזמן.

<ארן זינר: אנחנו מתחילים ממש בקרוב לחלק מלגות לתואר ראשון – 650 מלגות.

חמד עמאר: ואין לכם את הפילוח של המגזר הדרוזי, באופן ספציפי.

<ארן זינר: אנחנו לא נכנסים לזה.

<ארן זינר: זה יהיה לפי מדד סוציואקונומי .

<ארן זינר: מי שיגיע לו – יקבל.

<ארן זינר: מדד סוציואקונומי ותחומי לימוד מועדפים.

<סאהר איסמעיל: אני רוצה להתייחס, ברשותך, למשרד החינוך, כי אנחנו מדברים על תכנית שהוכנה ובוצעה בתקופת שהייתנו במשרד החינוך כיועץ שר החינוך.

<סאהר איסמעיל: הודות לעניין הבינוי, הניצול של אותה תכנית היה מקסימלי, היה מעל ל-100%, הגענו ל-250%.

<סאהר איסמעיל: זה בשני סעיפים – גם בנושא טרכטנברג, בעניין גני ילדים, כל התוספת התקציבית, גם בעניין השולחן העגול, ששר החינוך דאז, גדעון סער, השיג תוספת תקציבית ולכן הגענו ל-258% תקצוב, עניין של הכרה בצורך לכיתות לימוד עד התקופה שאנחנו היינו במשרד, חוץ מהחסמים שהיו בפני ראשי רשויות – קרקע זמינה או רישוי מול ועדות תכנון ובניה, שזה גרם לעיכוב, ומעבר לזה כמעט כל בקשות התקצוב לכיתות לימוד תוספתיים במגזר הדרוזי קיבלו מענה, מעבר למה שאמרתי.

<סאהר איסמעיל: אז זו סוגיה שהיה חשוב מאד להוסיף אותה, כי כל התכנית הזו הוכנה עם גורמי המקצוע, אני הייתי שותף עם מוהנא פארס, ולכן – זה הביצוע.

<סאהר איסמעיל: נושא הכרה בצורך היה על בסיס מפתח סכמה שדיברה על 40 ילדים לכיתת לימוד, והורדנו את זה בתקופת גדעון סער ל-35, ולכן נוצרה עוד פעם הדלתא של תוספת כיתות לימוד למגזר הדרוזי.

<ג'בר חמוד: אני אתחיל דווקא מהנושא האחרון שדיבר עליו הבחור פה, מההשכלה הגבוהה והמענקים.

<ג'בר חמוד: מה שהוא אמר פה, בעצם, שחייל דרוזי שמשתחרר, ובחור ערבי מוסלמי או נוצרי שלא עשה שירות צבאי – מקבל אותו מענק, אותו יחס, אותו הדבר.

<ג'בר חמוד: זה בסדר מבחינתי, תן לי לסיים – לקחתי על עצמי 3 דקות ואני רוצה לעמוד בלוחות הזמנים.

<ג'בר חמוד: זה בעצם מסביר הכל.

<ג'בר חמוד: בחור שסיים יב' והולך עכשיו לאוניברסיטה, או אם הוא היה לוחם ב "גולני" שלוש שנים והוא מגיע עכשיו – הוא, מבחינתו זה אותו הדבר.

<ג'בר חמוד: תודה רבה, זה מה שאני מבין.

<ג'בר חמוד: אבל זה לא הנושא.

<ג'בר חמוד: הבעיות בהחלטת הממשלה התחילו מעצם המיפוי של הצרכים.

<ג'בר חמוד: מי קבע מה צריך, ומי עשה את המיפוי של הצרכים האמיתים פר יישוב ויישוב?

<ג'בר חמוד: יכול להיות שלא צריך כלום ממשרד הרווחה, יכול להיות שיש מספיק מוסדות רווחה.

<ג'בר חמוד: הבעיה שלי היא דווקא בתחום גנים, או בתחומים אחרים.

<ג'בר חמוד: מישהו פה קבע, בשביל לרצות, בשביל להיראות נחמד, החלטה יפה ונחמדה, אבל אני אומר לכם שכל עוד לא עושים את המיפוי האמיתי של הצרכים האמיתיים פר יישוב – כל יישוב והצרכים שלו, אנחנו לעולם לא נתקדם.

<ג'בר חמוד: החלטת הממשלה הקודמת שהיתה, ב-2006, אני אמנם ראש מועצה רק מ-2009 - - -

חמד עמאר: מה שאתה מעלה הוא מאד חשוב.

חמד עמאר: האשם, ראשי רשויות לא היו מעורבים בתכנית?

<האשם חסין: הם היו מעורבים, והם באו והשאירו לנו ניירת, וישבנו - - -

<ג'בר חמוד: הם ביקשו ניירת.

<ג'בר חמוד: יש ניירת.

<ג'בר חמוד: את הניירת הזאת שאני מחזיק – אני העברתי אותה.

<ג'בר חמוד: יש שם גם חינוך, יש שם הכל.

<ג'בר חמוד: אבל – ניירת לחוד, והחלטות לחוד.

<ג'בר חמוד: פה זה עיקר הבעיה.

<ג'בר חמוד: עיקר הבעיה הוא לעשות את המיפוי האמיתי, הנקודתי, כי אם לא תדעו מה כואב לי – זו בעיה.

<ג'בר חמוד: אדוני, חבר הכנסת, שדיברת על פרק מדעים.

<ג'בר חמוד: האם ידעת שכפר סג'ור, 4,000 תושבים ב-2011 אחוז המתגייסים היה בו הגבוה במדינה?

<ג'בר חמוד: עד 2010 אנחנו לא היינו מחוברים למערכת הביוב.

<ג'בר חמוד: אתה יודע את זה?

<ג'בר חמוד: ב-74 החשמל נכנס לסג'ור.

<ג'בר חמוד: הלולים במושב ליד היו עם חשמל ואנחנו עם הלוקסים.

<ג'בר חמוד: אני סיימתי כיתה ז' עם הלוקסים.

<ג'בר חמוד: אז בוא, הכוונה של החלטות הממשלה היא להדביק את הפער.

<ג'בר חמוד: לנסות ליישר קו פעם אחת, ולהגיע, באמת, למצב שווה, על מנת שנתחיל מאותה נקודה.

<ג'בר חמוד: אני רק נוגע במספר דברים.

<ג'בר חמוד: משרד תיירות – המועצה בסג'ור קיימת 20 שנה – מעולם לא השקיע שקל בסג'ור.

<כיוף וג'יה: - - -

<ג'בר חמוד: יש לי שלוש דקות, תן לי לסיים.

<ג'בר חמוד: ציניות – אחרי זה.

<ג'בר חמוד: יש לי תכנית אב לתיירות.

<ג'בר חמוד: קבעתי פגישה עם המנכ"ל, ישבתי אתו שלוש פעמים.

<ג'בר חמוד: יש לי מתכננים, יש לי הכל.

<ג'בר חמוד: יש החלטת ממשלה.

<ג'בר חמוד: שלחתי מכתבים, שלחתי הכל.

<ג'בר חמוד: משרד החינוך – יש החלטת ממשלה לחיזוק מוסדות חינוך.

<ג'בר חמוד: שיהיה לך בהצלחה, באמת, אני לא מכיר אותך, זה לא משהו אישי.

<ג'בר חמוד: בכרמיאל מחזקים את כל מוסדות החינוך, אפילו את תחנת המשטרה.

<ג'בר חמוד: סג'ור יושבת על שני שברים פעילים, לפי משרד השיכון, ואנחנו מדורגים אחרונים לחיזוק בית הספר.

<ג'בר חמוד: שני גנים שנפתחו לי - גנים שפתיים שהצלחתי לפתוח בשנה שעברה, בשכירות, עכשיו, בסג'ור.

<ג'בר חמוד: בית הספר אצלי משנת 70.

<ג'בר חמוד: עד 2010 הוא לא היה מחובר למערכת הביוב, בכלל.

<ג'בר חמוד: אז יש לי דרישות ממשרד החינוך.

<ג'בר חמוד: אני כבר חודשיים מנסה לפגוש את המחליף של יגאל צרפתי.

<ג'בר חמוד: חודשיים.

<ג'בר חמוד: מכתבים, תזכורות, דרישות.

<ג'בר חמוד: רק אתמול חזרה אלי הפקידה – אוקיי, נראה מתי תוכל להיפגש.

<ג'בר חמוד: ראיתי פה באחת ההחלטות סעיף לחללים, הנצחת חללים.

<ג'בר חמוד: יש לנו, לצערי, 12 חללים, אולי זה יתנו לי.

<ג'בר חמוד: אני כמעט בטוח שאת זה יתנו לי.

<ג'בר חמוד: אפילו אנדרטה אין לנו.

<ג'בר חמוד: את הזרים לחללים אנחנו קונים בכספי הארנונה.

<ג'בר חמוד: אנדרטה אין, ואנחנו עושים את זה ברחוב – סוגרים איזה כביש, ועושים טקס זיכרון בכביש.

<ג'בר חמוד: רבותיי, יש פה החלטה יפה.

<ג'בר חמוד: יש לנו צרכים ידועים.

<ג'בר חמוד: עוד מעט משרד השיכון יגיד שלא מנצלים את התקציב.

<ג'בר חמוד: אלא מה?

<ג'בר חמוד: הם שוכחים להגיד, סתם, לדוגמה – יש סעיף שנקרא "תקציב שיפוץ בתי קשישים".

<ג'בר חמוד: מי שאמור לעשות את זה זה קבלנים שלהם.

<ג'בר חמוד: תעשו את הכל, רק תעשו.

<ג'בר חמוד: הקבלן הפר חוזה וכבר שנתיים אני מחכה לנצל את התקציב של שיפוץ בתי קשישים נזקקים, וזה לא עובד.

<ג'בר חמוד: עוד משפט אחד: מישהו פה – סליחה שאני אומר את זה, יושב ראש הוועדה – פה, כל מה שאתה שומע פה, מלבד שני משרדים שאני חייב להגיד, ואני לא מחמיא סתם, אני מחמיא כי יש עובדות – זה משרד הפנים ומשרד התחבורה.

<ג'בר חמוד: כל יתר משרדי הממשלה – הכל נמרח בהכל.

<ג'בר חמוד: שום דבר לא נעשה ומתוקצב על ידי מיפוי.

<ג'בר חמוד: נכון להיום מבחינתי, אם החלטת המשלה מלבד תקציב של מיליון שקל שאתה טיפלת בזה באופן אישי, האשם, והועבר אלי, של המתאר, כי אני לא חיכיתי לאף אחד – אני הצלחתי להרחיב תכנית מתאר 400 דונם, לא חיכיתי לאף החלטת ממשלה.

<ג'בר חמוד: ועכשיו יש לי שכונה.

<ג'בר חמוד: התכנית אושרה, עברה הפקדה, עברה הכל, ואני רק ממתין למשרד השיכון כי אומרים לי שאין תקציב תכנון.

<ג'בר חמוד: התקציב למתכננים עדיין - - נגמר.

<ג'בר חמוד: ויש פה מיליונים שמתגלגלים.

<גאזי פארס: אני ראש מועצת פקיעין.

<גאזי פארס: אני אגיד בשלוש שניות, לא שלוש דקות.

<גאזי פארס: מה שאמר ג'בר חמוד – אצלנו זסה הרבה יותר גרוע, כל התחומים.

<סלמאן עאמר: אני ראש מועצת ג'וליס.

<סלמאן עאמר: שלום לכולם.

<סלמאן עאמר: אני מציע, שכאשר מזמנים לישיבה כזו, מה מטרת הזימון?

<סלמאן עאמר: לבוא עם נתונים.

<סלמאן עאמר: אנחנו מגיעים לכאן, ועובדה – מציגים את עצמם המשרדים, כל אחד זרק משהו אחר.

<סלמאן עאמר: אחד מציג במספרים, אחד בתכנים.

<סלמאן עאמר: על מנת שיהיה יותר יעיל- שגם כל אחד מאתנו יבוא עם הנתונים שבתוך המועצה.

<סלמאן עאמר: המצב הוא הרבה יותר חמור, לדעתי, בגלל סיבות תקשורת כאלה.

<סלמאן עאמר: להבדיל מכולם, אני אומר – 50% מחובת ההוכחה היא גם על המועצות.

<סלמאן עאמר: מהקצת בשבועיים שראיתי, אנחנו גם לא טמנו את ידינו בצלחת, גם אצלנו עשו גם עבודה גרועה מאד, לא רק הממשלה.

<קריאה: בג'וליס, אתה מתכוון.

<קריאות: - - -

<ביאן קבלן: אני חושב שהישיבה הזאת – פספסה את המטרה ואת הייעוד.

<ביאן קבלן: הישיבה צריכה להיות מקצועית, עניינית, ולא של עסקנים.

<ביאן קבלן: אנחנו כאן מלווים את התכנית זו השנה השלישית ועוד מעט ניכנס לשנה הרביעית.

<ביאן קבלן: יש הרבה כסף שצריך לנצל וזה מה שחשוב.

<ביאן קבלן: כל התקציבים שמציגים אותם כתקציבים תוספתיים ולא לוקחים אותנו בחשבון – כמו משרד הפנים, משרד השיכון ומשרדים נוספים, אנחנו לא נחלק ציונים עכשיו למשרדים – זה חמור מאד, זה צריך להדליק נורה אדומה אצל כל חברי הכנסת ושל ממשלת ישראל, ובעיקר ועדת הכספים.

<ביאן קבלן: כל תכנית שיוצאת, ועדת הכספים צריכה גם לעקוב אחריה.

<ביאן קבלן: אני אתן דוגמה – כביש חורפיש-בית ג'אן תוקצב ב-3 מיליון שקל.

<ביאן קבלן: 1.5 מיליון דרך שמורות הטבע, 1.5 מיליון דרך משרד ראש הממשלה.

<ביאן קבלן: שמורות הטבע עכשיו עושים שרירים ואנחנו אנחנו כבר 7 חודשים בריב, הם לא נכנסים אלינו ליישוב.

<ביאן קבלן: כנראה שייקח הרבה שנים עד שייכנסו אלינו.

<ביאן קבלן: אנחנו לא נהיה פראיירים.

<ביאן קבלן: ועדת הכספים גם צריכה לעקוב אחרי החלטות שלה ולחייב את שמורות הטבע להעביר את הכספים לביצוע.

<ביאן קבלן: מבחינת משרד ראש הממשלה ערכנו ישיבה גם עם האשם ועם כל הגורמים שצריך, ומחכים רק לשמורות הטבע.

<ביאן קבלן: השר לאיכות הסביבה – דיברנו אתו.

<ביאן קבלן: הוא הבטיח שייתן תשובה ועד עכשיו לא נתן.

<ביאן קבלן: גם צריך להכניס אותם בתכנית שלכם, כל משרדי הממשלה – אם זה משרד-משרד או כל המשרדים יחד.

<ביאן קבלן: עבודה מקצועית אם לא תהיה אז כנראה שיקרה לנו מה שקרה ב-94.

<ביאן קבלן: ממיליארד ו-70 מיליון שקל נוצר כמעט 55% מהתקציב, מהתכנית, ומאות מיליונים הלכו לטמיון, כלומר נשארו באוצר, אבל אנחנו לא יכולנו להתקדם ולא יכולנו להתפתח.

<ביאן קבלן: משרדי ממשלה, כמו משרד הפנים ומשרד השיכון שנותנים 700 אלף שקל, לדוגמא, ליישוב בית ג'אן – 700 אלף שקל לפעמים לא מספיקים לך לקיר תומך, אז איך אתה יכול להחזיק שכונות ותיקות עם כל הצרכים ועם כל הנזקים שקורים, במיוחד עכשיו, בחורף?

<ביאן קבלן: לכן צריכים להפסיק את הצחוק שעושים מהדרוזים ובכלל מהיישובים ואנחנו צריכים לראות ביחד איך אנחנו מקדמים את היישובים שלנו בכל התחומים.

<ביאן קבלן: ניתנה כאן דוגמה לגבי משרד התחבורה.

<ביאן קבלן: הוא לא אחראי על פיתוח ותחזוקה של שכונות ותיקות.

<ביאן קבלן: המדינה צריכה לתקצב את כל היישובים כפי שהיא מתקצבת – תבדקו את זה טיב - יישובים באיו"ש ובכל מקום בארץ.

<ביאן קבלן: יש תקציבים שעומדים לטובת פיתוח ותשתיות.

<ביאן קבלן: אצלנו מנצלים את התכנית התוספתית ובמקום שהיא תסגור פערים בינינו לבין היישובים השכנים אנחנו מתוקצבים במאות אלפי שקלים לשנה שבקושי מספיקים למה שהזכרתי קודם.

<ביאן קבלן: אני מבקש שהוועדה הזו תהיה מעורבת טוב טוב בעניין תקציב המדינה בכל הנושאים, כי אם לא – המצב יישאר כך ותשמעו הרבה ציוצים, ועם הזמן זה יכול להיות רק חבית נפץ שתתפוצץ לכולם בפנים, במצב יחמיר ואנחנו נאבד שליטה, והמדינה תצטרך אחר כך לתת הסברים מדוע היא מתנהלת בצורה הזו.

<כיוף וג'יה: קודם כל אני רוצה לומר שאין לי בעיה עם אנשים שיושבים פה סביב לשולחן.

<כיוף וג'יה: יש לי בעיה עם מדיניות והם לא קובעי המדיניות.

<כיוף וג'יה: חשבתי לתומי שהפעם אני בא לשבת עם אנשים שהם קובעי המדיניות.

<כיוף וג'יה: אבל עוד פעם, עוד אכזבה.

חמד עמאר: כל הכבוד שיש לנו אנשים בכירים ממשרדי ממשלה.

חמד עמאר: אני גאה שיש לי את רשרש שהוא אחראי במשרד התחבורה, וכמאל – אלה אנשים בתפקידים בכירים.

<כיוף וג'יה: אין לי טענות, אמרתי שאין לי טענו לאף אחד פה.

<כיוף וג'יה: אבל האם אתה חושב שהדברים האלה והתכניות האלה נקבעו ככה?

<כיוף וג'יה: יש לוגיקה ותבינו מה הלוגיקה בנושא הזה.

<כיוף וג'יה: תראו.

<כיוף וג'יה: כשאני בא לרשרש ורוצה כביש הוא אומר לי – תביא תכנון.

<כיוף וג'יה: אני רוצה בית ספר ואומרים לי – איפה התכנון?

<כיוף וג'יה: תביא אדמה, מנהל, תכנון.

<כיוף וג'יה: רוצה בית קברות – צריך תכנון.

<כיוף וג'יה: לכל יש כסף, לתכנון אין כסף.

<כיוף וג'יה: הבנתם?

<כיוף וג'יה: לתכנון אין כסף.

<כיוף וג'יה: יש לוגיקה.

<כיוף וג'יה: חוץ מזה, אני אזרח במדינה הזו.

<כיוף וג'יה: למה הכסף הזה הוא לא בא כמו ביקנעם?

<כיוף וג'יה: למה אני שונה?

<כיוף וג'יה: קודם כל יכניסו לי את כל הכספים, לאוצר – יש תקציב מדינה.

<כיוף וג'יה: גם אני חלק מהמדינה.

<כיוף וג'יה: רק אני והבדואים?

<כיוף וג'יה: רק אני והבדואים מתנהלים בדרך של תכניות במשרד ראש הממשלה?

<כיוף וג'יה: ואם אין תכנון אז הכסף חוזר.

<כיוף וג'יה: הנה, עכשיו אנחנו רצים אחרי הכסף, נכון?

<כיוף וג'יה: אנחנו רצים אחרי הכסף כי אין תכנון.

<כיוף וג'יה: הרי מי שהניח את התכנית הזו ידע שבסוף הרבה כסף יחזור ממנה.

<כיוף וג'יה: אני לא מדבר – תסכלו, תיירות.

<כיוף וג'יה: עוספיה זה מקום מקסים.

<כיוף וג'יה: אבל באריאל יש עדיפות א' ובעוספיה אין.

<כיוף וג'יה: אז תגידו לי מה שיש באריאל, גם אני רוצה לעשות אותו הדבר.

<כיוף וג'יה: הם בעדיפות א' שם ואני – לא.

<כיוף וג'יה: מה יש?

<כיוף וג'יה: כל פעם אנחנו חוזרים מכאן כל פעם חולים יותר ומתוסכלים יותר.

<כיוף וג'יה: אנחנו באים על מנת לראות פתרונות.

<כיוף וג'יה: אנחנו חוזרים מתוסכלים יותר, חולים יותר, כי בעצם, צריך להניח מדיניות אמיתית, אותנטית.

<כיוף וג'יה: מה קרה, מה יש?

<כיוף וג'יה: כמה, כל הדרוזים, כמה התכנית – 500 מיליון?

<כיוף וג'יה: 600? 700?

<כיוף וג'יה: אני רוצה להגיד לכם שאני ראיתי 256 מיליון לחינוך.

<כיוף וג'יה: אני רוצה להגיד לכם שהבינוי של משרד החינוך הוא היחיד שעמד במקצה הנכון.

<ג'בר חמוד: אצלך – אולי.

<כיוף וג'יה: מה שקורה, חברה', תיקחו למשל – מישהו בדק כמה שווה טרכטנברג בדרוזים?

<כיוף וג'יה: אתם רוצים לדעת?

<כיוף וג'יה: – 840 מיליון.

<כיוף וג'יה: אם אני לוקח את התכנית של טרכטנברג, ואני בא סעיף סעיף ואני אומר שאני רוצה מה שמגיע לי מהתכנית הזו - 840 מיליון שקל.

<כיוף וג'יה: כל התכנית היא לא שווה לתוספת של טרכטנברג.

<כיוף וג'יה: על מה אנחנו מדברים פה?

<כיוף וג'יה: ולכן, חמד, אני מאד מבקש.

<כיוף וג'יה: כל הכבוד לחברי הכנסת –מרגלית, בר-לב, שאני מכיר אותם.

<כיוף וג'יה: תראו, המצב הזה לא יכול להימשך בצורה כזו.

<כיוף וג'יה: זה מצב חמור מאד.

<כיוף וג'יה: אנחנו נציגי ציבור, אנחנו רוצים לעשות משהו.

<כיוף וג'יה: ואני אומר לך: כל השולחן הזה, שיושב כאן – מהחינוך, ממשרד ראש הממשלה, מהתחבורה, מהשיכון – כולם רוצים את טובתנו.

<כיוף וג'יה: אבל הם לא קובעי המדיניות במשרדים האלה.

<כיוף וג'יה: אני הייתי רוצה לראות תכניות אחרי שמשרדי הממשלה יקבעו את תקציבי הדרוזים במשרדיהם, אני הייתי רוצה לראות תכנית כזו כתוספת למה שנקבע בתוך תקציב המדינה.

חמד עמאר: תודה רבה, זו המטרה של הוועדה הזו, לכך הקמנו אותה.

חמד עמאר: שיהיה משהו ייחודי למגזר הדרוזי.

עמר בר-לב: לפני חודש היה בכרמל מרוץ "בשביל הבנים" שארגן תא"ל במילואים עמאל אסאד.

עמר בר-לב: אני הייתי במרוץ, השתתפתי, אפילו רצתי 10 ק"מ.

עמר בר-לב: היה באמת אירוע מדהים, מאורגן – אני משתתף בלא מעט מרוצים.

עמר בר-לב: זה היה מרוץ ראשון ומאורגן מעולה.

עמר בר-לב: שאלתי אותו – איך כל הסיפור הזה התארגן.

עמר בר-לב: הוא אמר לי – שמע, קיבלנו תמיכה מהמשרד הזה, וממשרד ראש הממשלה, מפה ומשם – 500 אלף שקל וארגנו מרוץ.

עמר בר-לב: נגמר המרוץ ועברתי דרך עוספיה חזרה הביתה, לכוכב יאיר.

עמר בר-לב: אני לא יכול לשקר לעצמי ולראות את התשתיות בכוכב יאיר והתשתיות בעוספיה, ולהגיד שזה מתקרב לאותו הדבר.

עמר בר-לב: וכל הסיפורים זה סיפורים.

עמר בר-לב: אני אומר לכם שהתרומה למרוץ הזה היתה חלק מרגשות האשם של השלטון שאין ספק שהבנים שלכם והבנים שלנו נושאים בנטל וגם משלמים את המחיר, ולפעמים את כל המחיר, ומתוך רגשות אשם של השלטון אמרו – ניתן כסף למרוץ.

עמר בר-לב: אז זה מאד חשוב אבל מה שיותר חשוב זה להפסיק עם האפליה הזו, ואני שם את זה כאן על השולחן, שיש אפליה כנגד הדרוזים.

עמר בר-לב: לא רק כנגד הדרוזים, אבל אנחנו מדברים עכשיו על דרוזים וצ'רקסים.

עמר בר-לב: יש אפליה במדינה.

עמר בר-לב: אתם יודעים את זה יותר טוב ממני, אבל אתם גם צריכים להגיד את זה ולשים את זה על השולחן.

עמר בר-לב: ולדרוש.

עמר בר-לב: לדרוש לא רק את ההשתתפות בנטל, שאתם משתתפים ונושאים ולפעמים משלמים את המחיר הכי כבד שמשפחה יכולה לשלם.

עמר בר-לב: אבל אחרי הקטע של הנטל נפסק השוויון.

עמר בר-לב: באירוע שהיה בקמ"ג לפני שבועיים שמשום מה רק ל-3 חיילים לא נתנו אישור כניסה, ובמקרה, ממש במקרה זה קצין דרוזי ושני חיילים – שמעתי שראש הממשלה התנצל, אמרו שזה חברה פרטית שלא ידעה – זה סיפורים.

עמר בר-לב: יש אפליה, האפליה היא מתמשכת.

עמר בר-לב: אתם צריכים לשים את הדברים על השולחן כאן.

עמר בר-לב: ועדת הכספים, אני בטוח שתעשה את המקסימום בשביל ללוות, לבקר ולראות שבאמת הממשלה עומדת בהתחייבויות כלפיכם כמו כלפי כל אזרח במדינת ישראל.

עמר בר-לב: היום זו צריכה להיות אפליה מתקנת, צריכות להיות התחייבויות יותר גדולות מאשר לאזרח רגיל במרכז הארץ.

<רמזי חלבי: קודם כל אני כמובן מודה לכולם על הדיון הזה.

<רמזי חלבי: הייתי פעם ראש מועצה והייתי יכול לתת נאומים חוצבי להבות.

<רמזי חלבי: היום אני אדבר בשם השלטון המקומי.

<רמזי חלבי: אני אומר שבהמשך לכנס שהיה עם ראשי הרשויות, ואתה השתתפת בו, אדוני היושב ראש, יחד עם נציגי השלטון המקומי.

<רמזי חלבי: מה שחשוב, לפי דעתנו, בשלטון המקומי, הוא לממש את התקציבים שנמצאים בתכנית.

<רמזי חלבי: כלומר, יש בתכנית תקציבים לכל המשרדים ויש השלמה ממשרד ראש הממשלה, שמענו את הסקירה של האשם חסין – גם בדרך וגם היום קיבלנו את הנתונים.

<רמזי חלבי: לפי דעתי, מניסיון של תכניות קודמות לפיתוח וחיזוק המגזר הדרוזי, הבעיה היא מימוש הכספים.

<רמזי חלבי: כלומר, לעתים, כמו שנאמר פה – אם יש תכנון לא מאושר, אז התקציב נשאר ומוחזר לאוצר.

<רמזי חלבי: מה שחשוב כאן, בישיבות הבאות – נבוא עם נתונים קונקרטיים, אם יש פרויקטים תקועים - אם זה בתחבורה, אם זה בתיירות או בתשתיות, כדי לקדם אותו כי מה שחשוב – הכסף בתכנית הזו הוא צבוע, הוא ידוע, ואפשר.

<רמזי חלבי: אם נגיע לניצול של 100% עשינו הרבה.

<רמזי חלבי: זאת העמדה של השלטון המקומי.

סאלח סעד: הצעה לסדר, ברשות היושב ראש.

סאלח סעד: קודם כל תודה על הישיבה.

סאלח סעד: זה באמת חשוב.

סאלח סעד: ההצעה שלי זה לישיבות הבאות שיבואו בעתיד, ואני מניח שיבואו כי אני מכיר אותך, יחד עם חברי הכנסת אראל מרגלית ועמר בר-לב, שלושה תותחים שיודעים לעקוב אחרי הדברים – שנזמן את ראשי המועצות בנפרד, יחד עם נציגי המשרדים השונים.

סאלח סעד: עם כל ראשי המועצות החדשים והוותיקים יותר, כי הקדנציה רק התחילה.

סאלח סעד: אני מניח שבטווח של שנתיים הכל יסתדר, כי לשבת עם ראשי המועצות בנפרד, עם כל התכניות של כל המשרדים השונים בתת ועדת הכספים זה הדבר היחיד שיכול לעזור לנו לפתור את כל הבעיות של המגזר בטווח זמן קצר ביותר.

אראל מרגלית: אני רוצה להגיד – אני מציע, רק מבחינת חשיבה – אני מקבל את מה שאמר סאלח סעד, שכדאי לשבת עם אנשים באופן קונקרטי.

אראל מרגלית: אבל חוץ מהעניין של הבעיות אני גם רוצה לראות בחלק מהכפרים את ההזדמנויות, לא רק את הבעיות, כי בסוף נכון שלא סללו פה כביש, ולא עשו פה משהו אחר – אבל בסופו של דבר, אם אנחנו רוצים למשוך – משרד כזה או אחר, אז אנחנו צריכים להבין גם איפה יש הזדמנויות שלא מנצלים.

אראל מרגלית: אז אם זה 300 דונם ליד פקיעין או השטח שלך שהגיע הזמן שיגיעו עליו להסכמה עם כרמיאל ויפתחו אותו באופן משותף, או אם זה משהו אחר – צריכים להביא את הדברים באופן קונקרטי.

אראל מרגלית: לפעמים דחיפה יכולה לדחוף את זה, שייצא מזה משהו.

אראל מרגלית: אז כל אחד, כמו שהוא מדבר על הבעיות שלו, ועל העיקרון - שיביא לנו גם משהו קונקרטי שניתן יהיה לדחוף.

אראל מרגלית: כשאנחנו יודעים שיש תכנית ממשלתית לאזור מסוים ואתה אומר שביישוב שלך זה רלבנטי, יש לנו את זה בראש ואפשר לנסות לדחוף את זה.

חמד עמאר: קודם כל – אני רוצה להודות לכולם, שהגיעו – נציגי הממשלה, נציגי היישובים, ראשי רשויות, חברי הכנסת.

חמד עמאר: וגי'ה אמר משפט על טרכטנברג, על 840 מיליון שקל.

חמד עמאר: כדי להעלות את היישוב הדרוזי שיהיה שוויון – ינוח לכפר ורדים, אני צריך לפחות 8 מיליארד שקל, לא 800 מיליון.

חמד עמאר: אנחנו יודעים את הפער שיש בין היישוב היהודי ליישוב הדרוזי.

חמד עמאר: הישיבה הראשונה שקיימנו היום זו התנעה של תת ועדה בוועדת הכספים.

חמד עמאר: ישבנו קודם כל באופן כללי לשמוע על כל תכנית החומש, ואמרתי שנשב משרד משרד, ונדון עם שר של כל משרד, לא רק בתכנית חומש, גם בתקציבים של המגזר הדרוזי באופן ספציפי, של כל משרד ומשרד.

חמד עמאר: לכן הישיבה הזו היא ישיבה ראשונה, בים.

חמד עמאר: המטרה שלה היא קודם כל לשמוע, להכיר את כל המשרדים ולהתחיל להניע דברים קדימה.

חמד עמאר: אנחנו כוועדה, ותת ועדה עם חברי הכנסת – רוצים להיות מעורבים בתכנית החדשה שמשרד ראש הממשלה מכין למגזר הדרוזי 2015- והלאה.

חמד עמאר: אנחנו רוצים לקבל דיווח כל הזמן.

חמד עמאר: אני מבקש שראשי רשויות יהיו מעורבים בהכנת התכנית החדשה.

<האשם חסין: אין תכנית חדשה כרגע.

חמד עמאר: ברגע שנתחיל לבנות את התכנית החדשה, הוועדה תהיה מעורבת, גם ראשי רשויות יהיו מעורבים, על מנת לצאת ביותר תקציב - -

<האשם חסין: יכול להיות שלא צריך – הם כל כך לא מרוצים - - -

חמד עמאר: וניגע בדברים שנוגעים בכל יישוב.

חמד עמאר: לכן, זו אחת המטרות של הוועדה.

חמד עמאר: אני רוצה בסופו של דבר – שמעתי כמעט את כל המשרדים כאן.

חמד עמאר: אני יודע שזו ברכה שיש לנו נציגים בכירים במשרדי ממשלה, שיכולים לבוא לוועדת הכספים ולתת דיווח, ואני אשב גם בוועדת הכספים, כשבאים ונותנים דיווח גם על המגזר, כל המגזר, וגם המגזר שלה.

חמד עמאר: זו ברכה שהם נמצאים ואני רוצה להודות להם ולאחל להם בהצלחה, ושיגיעו גם לתפקידים יותר בכירים.

חמד עמאר: תודה לכם, הישיבה נעולה.