ועדת המשנה למאבק בתאונות דרכים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 2, 2013-12-30 09:00

דוד צור: טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה של ועדת המשנה לוועדת הכלכלה בנושא של הבטיחות בדרכים.

דוד צור: אני מברך את כל הבאים, את חבר הכנסת טופורובסקי, שנושא תאונות הדרכים – אני חושב שהוא נושא הדגל באופן קבוע.

דוד צור: לצערי הרשימות הולכות ומתארכות והוא קורא אותן.

דוד צור: אנחנו איפשהו לקראת כבר סיכום השנה ואנחנו לצערי בשנה פחות טובה, עם עלייה בכמות הנפגעים בתאונות הדרכים.

דוד צור: הוועדה היום מתרכזת בעצם בתוכניות של הרשות ל-2014 ובכלל, והמגמה, הכוונה של הוועדה לקיים בטווח של החודש-חודשיים הקרובים, לאחר שהרשות גם תגמור את האישורים הפנים משרדיים עם שר התחבורה, את נושא התקציב, אז אפשר יהיה גם לקיים דיון על נושא התקציב, שכרגע התבקשנו רק לשמוע באופן כללי, למרות שהנושא כביכול לא אושר סופית על-ידי משרד התחבורה.

דוד צור: חברת הכנסת, סגנית השר, הגברת חוטובולי הודיעה שנבצר ממנה להגיע היום.

דוד צור: אנחנו נאחל לה בריאות, היא מאוד רצתה להיות נוכחת, ומכאן אנחנו שולחים לה החלמה.

דוד צור: צריך לומר שהנושא של הרשות כמי שמתכלל ומרכז את הפעילות בכלל בנושא של הבטיחות בדרכים, אז ראינו דוח שהיה ב-2011, דוח בראשות ד"ר דורון בלאשה, שבעצם ציין מספר דברים נוקבים כלפי הרשות.

דוד צור: אבל אני בטוח שמאז, גם היה לי ביקור בתוך הרשות ויש לי שיחות לא מעט פעמים עם המנכ"ל, עם רון וגם עם היושב-ראש שתיכף ייכנס, אז בסך הכול הרשות היא גוף שיוזם ועושה הרבה מאוד דברים.

דוד צור: אבל אחת ההערות המרכזיות אולי שהיו בדוח דיבר על כך שוועדת הבדיקה שלהם סבורה כי אין תועלת ממשית בכך שהרשות מהווה בעיקר צינור להעברת תקציבים לגופים חיצוניים.

דוד צור: והדוח הועבר לשר התחבורה ביוני 2011 ולמעשה היו על כך גם דיונים עוד בכנסת הקודמת.

דוד צור: וב-1 במאי על-פי בקשת משרד התחבורה ועדת הכלכלה אישרה את הצו המאריך את תוקף חוק הרשות בחמש שנים נוספות כהוראת שעה, שכמובן אנחנו נבחן אותה בבוא הזמן כל הזמן.

דוד צור: הכוונה היא פה לשמוע את התוכניות של הרשות ולמעשה לראות את התוכנית השנתית.

דוד צור: ובסוף השנה לראות מה מתוך התוכנית הזאת יושם ומה פחות.

דוד צור: ולראות מה הלקחים וכיצד אנחנו בסופו של דבר רוצים כולנו להיאבק בנגע הנורא הזה, שהוא לא איזה נגע שאי-אפשר להילחם בו, ואני חושב שהרבה מאוד תלוי בנו, בכל הגורמים.

דוד צור: צריך לומר שיש פה מוחות ששנים עוסקים בנושא הזה.

דוד צור: יש פה רצון טוב של כולם.

דוד צור: לפעמים יש פה התנגשויות של אגו ומלחמות יהודים.

דוד צור: איך אני אגיד את זה בלשון עדינה: אם היינו מצליחים לרכז את כל המאבקים הפנימיים ומאבקי האגו הבין-ארגוניים או בין-משרדיים או בתוך משרדיים באותה נחישות ועוצמה למאבק בתאונות בדרכים, אז אני חושב שהמאבק הזה היה משיג תוצאות טובות.

דוד צור: הנה, מר שיינין, נכנס.

דוד צור: אז עד שהוא יתארגן, מר מוסקוביץ, בבקשה, כמה מילים.

<רון מוסקוביץ: טוב, בוקר טוב.

<רון מוסקוביץ: אני רוצה להודות לך על זימון הישיבה, אני חושב שחשוב מאוד לדון בנושא הזה.

<רון מוסקוביץ: וזו גם הזדמנות להודות לכל האנשים שנמצאים בחדר הוועדה, כמובן בראש וראשונה לחבר הכנסת טופורובסקי שגם הוא מחויב, אבל נמצאים פה הרבה מאוד שותפים – גם גופים ממשלתיים, גם אנשים עצמאיים, אכפתיים, עמותות, אנשים שעוסקים.

<רון מוסקוביץ: ואני חושב שהשותפות הזאת היא אחד האתגרים הכי גדולים של הרשות.

<רון מוסקוביץ: כי הרשות, כמו שכולם יודעים, על-פי החוק שלה היא לא גוף עם הרבה מאוד סמכויות לביצוע, היא גוף מתכלל, מתאם, מקדם פעילות, פועל בעיקר עם שותפים.

<רון מוסקוביץ: ויש לו כמובן צד מסוים של פעילות עצמאית שלו שהיא בעיקר מוטה לכיוון ההסברה, ההכשרה, החינוך וכמובן הנושא של המידע והמחקר, שבלי זה הרי אי-אפשר לעשות דבר.

<רון מוסקוביץ: אני רוצה בפתח הישיבה, לפני שהדיון באמת ייפתח והיושב-ראש יאמר את דברו, הבאתי רק חמישה שקפים על מנת לסבר את האוזן כפתיח לדיון.

<רון מוסקוביץ: אני חושב שאנחנו בסופו של דבר צריכים לראות תמונת מצב של חמש שנים.

<רון מוסקוביץ: וחמש שנים זו בהחלט אינדיקציה קצת אחרת מאשר להתייחס לשנה בודדת, ודאי לא לסוף שבוע קשה שהיה לנו או לשבוע או לחודש.

<רון מוסקוביץ: ואני חושב שכמי עוסקים באופן מתמיד בעניין הזה, וגם פה נמצאים אנשים שעוסקים ועוקבים אחר המגמות, חשוב באמת לראות את תמונת המצב ואת המגמות הרב-שנתיות.

<רון מוסקוביץ: ולפנינו באמת הגרף החשוב ביותר, מספרי ההרוגים.

<רון מוסקוביץ: אנחנו רואים את אותה קפיצה שחווינו בשנה הקודמת.

<רון מוסקוביץ: אנחנו מדברים אגב על נתונים של לפני שבוע, כי המצגת הוכנה לפני שבוע, שלחנו אותה לוועדה, אבל בסך הכול במבט של חמש שנים אנחנו יכולים לראות את התנודה.

<רון מוסקוביץ: אני מניח שכולם יודעים אבל חשוב להדגיש שוב: המדידה בעולם היא מדידה על-פי נסועה.

<רון מוסקוביץ: זאת אומרת, על מנת להשוות בין מדינות ועל מנת להציב יעדים שהם לא רק יעדים מקומיים אלא יעדים ריאליים, וכך זה בתוכנית הרב-שנתית שלנו, אנחנו צריכים לבדוק גם את הקילומטר נסועה ולא רק את מספר הנפגעים וההרוגים.

<רון מוסקוביץ: ואני חושב שיש לפנינו את הגרף שמצביע.

<רון מוסקוביץ: כמובן שלגבי 2013 אין לנו את הנסועה כי השנה לא הסתיימה.

<רון מוסקוביץ: אגב, כל התהליך הזה של עיבוד נתוני הנסועה אורך עוד מספר חודשים אל תוך שנת העבודה הבאה.

<רון מוסקוביץ: אני מניח שלקראת אמצע שנת 2014 אפשר יהיה לדעת גם את נתוני 2013, אבל אני חושב שהגרף הזה שמתחיל מ-2004 גם הוא מצביע על אותו שיפור בנסועה.

<רון מוסקוביץ: יש לנו פה את הנתונים גם בצורת טבלה.

<רון מוסקוביץ: אנחנו רואים את מגמת הירידה, אבל רק להזכיר שהמדינה הבולטת בעולם שהיא שבדיה כבר נמצאת מתחת לארבעה הרוגים למיליארד קילומטר נסועה.

<רון מוסקוביץ: וכבר הוכרז בוועדה הזאת לא פעם, לרבות בנוכחות השר, שהיעד שלנו להיות בין חמש המדינות בעולם ולשם אנחנו שואפים.

<רון מוסקוביץ: אי-אפשר להסתכל רק על מגמת ההרוגים אלא גם על נושא הפצועים, ויש פה לפנינו גם את התנודתיות בפצועים הקשים.

<רון מוסקוביץ: אנחנו רואים בשנה שעברה – ואני זוכר שגם התקשורת עסקה בשנה שעברה בנושא הזה של עלייה במספר הפצועים קשה כאשר הוצגו מספר ההרוגים, ובצדק, צריך לדבר גם על נושא הפצועים – שוב, עד לאותה נקודת זמן שבה קיבלנו את הנתונים, אני מפנה אתכם למה שנמצא למעלה אז זו לא שנה מלאה, אבל בכל זאת אנחנו מגלים שישנה מגמה של ירידה לפחות בשנה החולפת בהשוואה בין 2012 ל-2013 במספר הפצועים קשה.

<רון מוסקוביץ: הפצועים קל – ההפרדה פה היא הפרדה מחויבת, מאחר שאין דינם של נתוני המשטרה לתאונות דרכים שהיא חוקרת לעומת הנתונים הכלליים.

<רון מוסקוביץ: אבל אנחנו רואים את קווי מגמה בשני הנתונים, קווי מגמה של ירידה, כאשר הירידה היא הרבה יותר חדה בין השנים 2012 ל-2013.

<רון מוסקוביץ: נושא של הולכי רגל שהוא מבחינתנו הקריטי ביותר, כי אנחנו נמצאים באחד המקומות הגרועים בעולם.

<רון מוסקוביץ: כשאנחנו משווים את עצמנו למדינות ה-OECD אנחנו נמצאים למעשה רק ליד קוריאה שהיא המדינה אולי הגרועה ביותר בעולם בהיבט הזה של היפגעות הולכי רגל.

<רון מוסקוביץ: יש לנו בעיה קשה, אולי נדבר בהמשך על ההתמודדות עם בעיית היפגעות הולכי הרגל ונפלח – הנושא של קשישים, של ילדים במגזר הערבי וכן הלאה, אבל תמונת המצב, כפי שאתם רואים, היא בכל מקרה מספרים גבוהים.

<רון מוסקוביץ: כשליש מההרוגים הם הולכי רגל.

<רון מוסקוביץ: זו אוכלוסייה שקשה מאוד להגן עליה.

<רון מוסקוביץ: כמובן שזו אוכלוסייה בסיכון מספר אחת בפעילות הרשות ואנחנו מנסים לתקוף את העניין הזה.

<רון מוסקוביץ: ואני מקווה שאפשר יהיה לדבר על זה גם מכיוון הנהג, גם מכיוון הולך הרגל עצמו, גם מכיוון התשתיות.

<רון מוסקוביץ: ויש לנו גם רעיונות בנושאים של טכנולוגיות והכנסת אמצעים אחרים שיגנו על הולכי הרגל.

<רון מוסקוביץ: רוכבי אופנוע – גם כן אוכלוסייה בסיכון.

<רון מוסקוביץ: ופה אנחנו רואים את אותה עלייה בין 2012 ל-2013.

<רון מוסקוביץ: גם פה אתגר לא פשוט להגן על האוכלוסייה הזאת שהיא אוכלוסייה פגיעה.

<רון מוסקוביץ: אגב, גם בהקשר של הולכי רגל, גם בהקשר של רוכבי אופנוע, אנחנו מדינה שאנשים הולכים יותר עקב מזג האוויר.

<רון מוסקוביץ: אנחנו מעודדים את ההליכה, מעודדים גם את הרכיבה גם בגלל בעיות חנייה, גם על מנת לאפשר לאנשים לרכוב ולהגיע ממקום למקום ברכב זול.

<רון מוסקוביץ: וצריך לקחת בחשבון שהמגמות הללו של גידול בשימוש באופנועים צפויות להיות לפנינו, ואנחנו צריכים לתת את המענה.

<רון מוסקוביץ: עד כאן לפתיח.

<רון מוסקוביץ: בהמשך אני אשמח להתייחס גם לדברים שעשינו בשנה שחלפה, והחומר מצוי פה על שולחן הוועדה – שלחנו, וכמובן לומר כמה מילים על תוכניות השנה הבאה.

<רון מוסקוביץ: תודה.

דוד צור: תודה.

דוד צור: יעקב, נשמח לשמוע.

דוד צור: כמה זמן אתה מעריך המצגת?

<יעקב שיינין: אני יכול הרבה, אבל אתה תעצור ברגע ש – אני מעריך שכרבע שעה.

דוד צור: רבע שעה זה מצוין.

בועז טופורובסקי: רבע שעה אצל שיינין זה יכול להיות - - -

<יעקב שיינין: טוב, בוקר טוב לכולם.

<יעקב שיינין: אני לא אחזור על דברים שרון דיבר עליהם, אני רק רוצה שני דברים: לתת את מצב הבטיחות נכון לסוף 2013, ולתת איזשהו מבט קדימה לגבי שנת 2020, שהיא שנת היעד שלנו לרדת במספר ההרוגים שזה האינדיקטור המוביל, אבל סך הכול לרדת בתאונות לחמש מדינות הבטוחות ביותר בעולם.

<יעקב שיינין: ואני רק רוצה להגיד שזו משימה מאוד מאוד קשה.

<יעקב שיינין: אם אני צריך להראות את הדבר, ההתחלה הייתה פה בכנסת, בשנת 2005 היו 500 הרוגים.

<יעקב שיינין: היעד שלנו היה 360 הרוגים ב-2010, מתחת ל-300 ב-2015.

<יעקב שיינין: הגענו ליעד הזה שבזמנו היה נחשב לקצת הזוי.

<יעקב שיינין: היום אנחנו מדברים כבר על להיות בין החמש המובילות בעולם.

<יעקב שיינין: אם אתם רוצים בסיס נתונים, ואני נתתי פה אומדן שזה אומדן שלי, לא אומדן רשמי, השנה כנראה אנחנו עולים מ-290 ל-306 הרוגים.

<יעקב שיינין: זה עלול להיות יותר מ-306, זה עלול להיות 310 הרוגים, אבל סך הכול כשאנחנו מסתכלים, אני אתייחס לזה, אנחנו מדברים על מגמה, אתם רואים את המגמה שרון הראה, מגמת ירידה.

<יעקב שיינין: ובמדינה קטנה כמו שלנו אנחנו לא יכולים לדבר על שנה בודדת, אנחנו חייבים לדבר לפחות על ממוצע דו-שנתי, על מגמה, כי המדגמים שלנו הם מאוד קטנים.

<יעקב שיינין: ולכן בעצם כשמסתכלים על ממוצע דו-שנתי, אנחנו בירידה בערך של 5% לשנה, למרות קצב עלייה של 3% בנסועה.

<יעקב שיינין: הדבר המרשים ביותר כשמסתכלים על המגמה הזאת, ועוד מעט אני אתייחס אליה – זה כולל 2013, תראו את הירידה – זה 8% לשנה במונחים של ירידה במספר ההרוגים לק"מ נסועה.

<יעקב שיינין: תדעו רק שכדי להיות בין החמש המובילות היינו צריכים להיות כבר לפני שנתיים בין 3.2 ל-5.

<יעקב שיינין: זאת אומרת, אנחנו עדיין מקום עשירי ואנחנו שואפים להיות מקום חמישי או רביעי.

<יעקב שיינין: היינו 20.

<יעקב שיינין: כשהתחילה הוועדה פה בישיבת ועדת הכלכלה היינו מספר 20 בעולם בבטיחות בדרכים, ירדנו בערך למספר 10.

<יעקב שיינין: הנקודה בעצם כשאנחנו מסתכלים, וזה החשוב ביותר כשמתסכלים קדימה, עד שנת 2030 מצבת כלי הרכב בישראל תוכפל.

<יעקב שיינין: אני מקווה שהנסועה לא תוכפל, אני מקווה שתהיה מערכת הסעת המונים שישתמשו יותר בתחבורה ציבורית, אבל מצבת כלי הרכב תוכפל.

<יעקב שיינין: אתם יכולים לראות כמה אנחנו נמוכים מצד ימין יחסית למדינות המפותחות.

<יעקב שיינין: ההערכה שלנו שאם אנחנו נעלה, בערך כמו האיחוד האירופי היום אנחנו נהיה בשנת 2030.

<יעקב שיינין: זאת אומרת, אנחנו צריכים להתכונן למצב של פי שניים כלי רכב פה או במקרה האופטימי של 70% תוספת של קילומטרז'.

<יעקב שיינין: וזה בעצם עולם אחר לגמרי ב-2030 מהעולם שאנחנו רגילים.

<יעקב שיינין: כשמסתכלים על הנתונים, אמרתי: ירדנו, אבל תזכרו ששבדיה, אנגליה, אירלנד והולנד מובילות, ואנחנו היינו רוצים להיות שם.

<יעקב שיינין: היינו מקום 20 בערך בשנת 2004 עם 12.7 הרוגים למיליארד ק"מ, היום אנחנו ב-5.8 למיליארד ק"מ.

<יעקב שיינין: עשינו התקדמות, אבל תזכרו, החלק הראשון היה קל, החלק השני יהיה הרבה יותר קשה.

<יעקב שיינין: מה שהצלחנו זה היה כאילו בהתחלה קל.

<יעקב שיינין: מי שעשה לנו את זה זה התשתיות, המודעות הציבורית, ויש הרבה אנשים מהעמותות למיניהם, עצם העלאת הנושא שזה נהיה דבר מאוד מאוד חשוב משנת 2004.

<יעקב שיינין: אני זוכר בשנת 2004, את אף אחד זה לא עניין הנושא.

<יעקב שיינין: זו תרומה עצומה, יחד עם שיפור כלי הרכב, שכל שנה כלי הרכב משתפרים ולכן יש פחות הרוגים, יחד עם אכיפה שנהיית היום יותר ויותר יעילה, עם מעט מדי כלי רכב שאנחנו רוצים להגדיל אותם, אבל נהיית יותר ויותר יעילה.

<יעקב שיינין: הסברה, שזה חלק מאותה מערכת של מודעות בה הצלחנו לרדת את הירידה הזאת.

<יעקב שיינין: אבל תדעו שככל שאנחנו רוצים להתקדם, אם היום אנחנו ב-5.8 הרוגים למיליארד ק"מ ואנחנו רוצים לרדת לארבע, שזו המשמעות של להיות בין החמש המובילות ב-2020, זה יהיה חלק הרבה יותר קשה ממה שעשינו.

<יעקב שיינין: וכל מה שאנחנו רואים עד היום זה היה הדבר הקל שלוקחים מההתחלה.

<יעקב שיינין: ותזכרו, בואו נגיד ככה, שלעשות את הדברים האלה אנחנו צריכים להיות הרבה יותר אפקטיביים.

<יעקב שיינין: אני רוצה רק על שתי נקודות לדבר.

<יעקב שיינין: קודם כול, כי העלו את זה, מדברים היום שעלינו ל-306 הרוגים.

<יעקב שיינין: המספר ב-2013, נראה לי שאנחנו נהיה ב-6% יותר הרוגים משנת 2012, שזה מזעזע הנתון הזה.

<יעקב שיינין: אבל תזכרו שבשנת 2012 ירדנו ב-24% לעומת 2011.

<יעקב שיינין: זה היה נורא משמח, כולם קיוו שזה באמת הנתון, סטטיסטית לצערנו זה לא.

<יעקב שיינין: לכן אם אנחנו עושים ממוצע של 2012 ו-2013, עדיין ירדנו 10% בממוצע שנתי.

<יעקב שיינין: הלוואי ונמשיך כך.

<יעקב שיינין: אם נרד כל שנה בהרוגים לק"מ נסועה ב-10% – אנחנו לא נהיה בין החמש המובילות, אנחנו נהיה המובילה.

<יעקב שיינין: ואני אומר לכם, זה ילך ויהיה לנו קשה יותר.

<יעקב שיינין: ותזכרו, שבעצם את הדבר הקל עשינו בתשתיות.

<יעקב שיינין: אי-אפשר עכשיו לעשות פי שניים יותר תשתיות בטיחותיות מאשר עשינו.

<יעקב שיינין: אפשר לשפר, יש כשלים, אבל תזכרו שבעצם את השמנת כאילו לקחנו.

<יעקב שיינין: ויש דברים שאנחנו צריכים – אני מביא נקודה אחת שהבאתי אותה פעם קודמת כשדיברתי בכנסת.

<יעקב שיינין: אומרים שקרה לנו אסון, שהשנה הנהגים הצעירים פי שניים משנה שעברה.

<יעקב שיינין: אז קודם כול, זה אסון, הרוגים של פי שניים.

<יעקב שיינין: אבל תזכרו ששנה שעברה זה היה פחות מחצי משנה קודם.

<יעקב שיינין: מכיוון שאנחנו מדינה קטנה מוכרחים להסתכל על הממוצע, ופה אני מראה לכם טבלה של שנתיים ושל שלוש ואז אתם רואים שאנחנו על המגמה.

<יעקב שיינין: נורא התפתינו להאמין ב-2012 שהנה הצלחנו.

<יעקב שיינין: מה שזה מראה, שלא הצלחנו בכלום.

<יעקב שיינין: זו עבודה קשה כל שנה, ואפילו שאתה רואה שהנתון עשה את זה, אל תיתן לנתונים לבלבל אותך במדינה קטנה כזאת.

<יעקב שיינין: בשביל להצליח אנחנו צריכים מגמה ארוכת טווח.

<יעקב שיינין: בעצם מה שאני אומר ששבע השנים הבאות צריכות להיות הרבה יותר קשות מבחינתנו והרבה יותר אפקטיביות ממה שעשינו.

<יעקב שיינין: התחומים שאנחנו צריכים לטפל בהם, שאנחנו יודעים שאלה החולשות שלנו, זה המגזר הערבי, ובמיוחד הילדים במגזר הערבי, קשישים הולכי רגל – במיוחד במגזר היהודי, כמעט אין במגזר הערבי אנשים קשישים שחוצים את הכביש ונהרגים – רוכבי אופנועים, נהגים צעירים, רוכבי אופניים, והמודה החדשה שבאה לשכונה – אופניים עם מנוע חשמלי, שאנחנו לא יודעים מה לעשות עם זה עוד.

<יעקב שיינין: ואנחנו רואים איזה התנהגויות של נהגים בשולי הכבישים המהירים – זו תופעה שצריך לטפל בה.

<יעקב שיינין: ואלה הם הדברים הקשים.

<יעקב שיינין: אני רוצה לדבר על זה שאנחנו רוצים ללכת לרשות שתהיה לה בעצם, אם אתם מסתכלים על השקף הזה, שלוש חטיבות: חטיבת המחקר והמידע, חטיבת ההסברה והחינוך שאוחדה השנה ביחד וחטיבת המבצעים שעוד לא קמה וצריכה לקום.

<יעקב שיינין: ובעצם התפקיד שלנו דבר ראשון זה ליצור אצלנו מוניטין מקצועי.

<יעקב שיינין: כל זמן שלרשות לא יהיה מוניטין מקצועי אין לנו סיכוי.

<יעקב שיינין: ומוניטין מקצועי זה: מה שהרשות אמרה – ככה זה.

<יעקב שיינין: ובשביל לעשות את זה זו עבודה קשה מאוד.

<יעקב שיינין: בעצם אנחנו מסתמכים על כל מיני אנשים מסביב, אבל אין לרשות גוף, ואני אתן לכם את הדוגמה: כל זמן שלא נהיה כמו בנק ישראל ומחלקת המחקר שלו, שמחלקת המחקר של בנק ישראל אמרה ובזה נגמר הוויכוח.

<יעקב שיינין: וכל זמן שלא יהיה: הרשות אמרה ונגמר הוויכוח – אנחנו בבעיה.

<יעקב שיינין: ואת זה אנחנו צריכים לעשות.

דוד צור: אני קיבלתי סקירה שיש במסגרת המדען או בתוך הרשות – אין מחלקת מחקר?

<יעקב שיינין: אין חוקרים.

<יעקב שיינין: כמובן שהרשות התחילה מכלום.

<יעקב שיינין: היא פיזרה הרבה עבודות החוצה, אבל אין יידע מצטבר של מחקר, אין מחלקת מחקר, שאתה יודע, חוקר אחד - - -

דוד צור: מ-2007 עד היום אין - - -

<רון מוסקוביץ: לא, יש עשרות מחקרים שנעשו על-ידי טכניון, אוניברסיטת באר-שבע.

<לאה ורון: לא זה מה שהיושב-ראש שאל.

<יעקב שיינין: אנחנו מפוזרים, זה לא השכל שלנו.

דוד צור: אז זה מה שאני שואל.

דוד צור: מ-2007 אין מה שנקרא היסטוריה גזרתית בתוך הרשות שנצברה?

<יעקב שיינין: משהו שנחשב?

<יעקב שיינין: לא.

<יעקב שיינין: אם אני משווה את זה לבנק ישראל – לא.

<יעקב שיינין: ועד שלא נהיה בנק ישראל בתחום המחקר, בתחום המידע, לא נצליח להשיג את מה שכל כך רצינו, את המוניטין המקצועי.

<לאה ורון: מה מונע את זה?

<יעקב שיינין: זה אחד הדברים הכי קשים, כי את צריכה להביא אנשים.

<יעקב שיינין: זו לא בעיה כל כך של תקציבים.

דוד צור: זו בעיה של תקינה?

<יעקב שיינין: להביא אנשים, לתת להם תנאי שכר, שיעדיפו אותנו על הטכניון, שיעדיפו אותנו על אוניברסיטת בן-גוריון, שיהיו שלנו.

<רון מוסקוביץ: התקינה הייתה שלושה אנשים – מדען ושני אנשים שעוסקים במחקר.

<רון מוסקוביץ: אני לא מדבר על מידע שזה עוד שני בעלי תפקידים.

<רון מוסקוביץ: כרגע יצאנו למכרז לקלוט שישה חוקרים, אנחנו כבר בסבב שני, וסך הכול הפניות הן לא פניות שעומדות רובן בתנאים שהצבנו.

<רון מוסקוביץ: זאת אומרת, מעטים מאוד בעלי תואר שלישי.

<רון מוסקוביץ: גם אם הם באים אז יש להם תנאים שהם רוצים להמשיך לעבוד במקום אחר.

<רון מוסקוביץ: ויש גם חסם מסוים של תקרת השכר.

דוד צור: אתם נעזרים בגופים כמו למשל ITS שראיתי, שהציגו לנו מחקרים שהם עושים, גופים דומים?

<רון מוסקוביץ: אנחנו בקשר עם כל מי שחוקר, עם כל מי שמציג לנו טכנולוגיות, רעיונות, פטנטים, כל דבר אנחנו בודקים.

<רון מוסקוביץ: אנחנו נעזרים גם במחקרים שיש בעולם ולומדים מהם.

<רון מוסקוביץ: אבל בסופו של דבר המערכת בחמש-שש שנים האחרונות הייתה מבוססת על האוניברסיטאות בישראל, ובמיוחד הטכניון ואוניברסיטת באר-שבע.

דוד צור: צ'יקו, באגף התנועה יש מדור מחקר?

<משה אדרי: יש מדור מחקר, אבל הוא יותר מתבסס על הנתונים שלנו, הוא יותר קורא נתונים ומנתח אותם מאשר לבצע מחקר.

<משה אדרי: את המחקר אנחנו משאירים לאקדמיה, לאנשים שמתעסקים בזה, ומהם אנחנו שואבים את המידע שלנו.

<יוסף פרשקר: אין רע בזה שהאקדמיה עושה מחקר.

דוד צור: לא חשבנו שיש רע בזה.

דוד צור: רק אני חושב שאם זה מתפזר, כפי שאומר בצדק מר שיינין, אם זה לא - -

<יעקב שיינין: נצבר אצלנו.

דוד צור: - - נצבר בתוך הרשות, שלשם כך קיימת רשות, אז זה מתפזר.

<יוסף פרשקר: זה מוגש לרשות.

דוד צור: זה נכון, אבל בסוף אנשים הולכים, אנשים באים, הרשות נשארת.

דוד צור: ולכן הרצון הוא שההיסטוריה הגזרתית הזאת לא תלך לאיבוד.

<יעקב שיינין: חבר הכנסת צור, בוא נראה את ההצלחה של בנק ישראל, זה בדיוק אותו דבר.

<יעקב שיינין: בנק ישראל לא מתחרה בהרווארד, לא מתחרה באוניברסיטה העברית במחקרים אקדמיים.

<יעקב שיינין: הוא כן מתחרה בכולם במחקרים יישומיים על כלכלת ישראל.

<יעקב שיינין: הוא הגוף שקובע.

בועז טופורובסקי: ואתה חושב שזה יותר יעיל מ-out sourcing?

בועז טופורובסקי: זאת אומרת מאשר לקחת מכל מקום את המצטיין, אם יש מישהו שהוא מצטיין - - -

<יעקב שיינין: ולהביא אותו אלינו.

<יעקב שיינין: תיקח מאיפה שאתה רוצה.

<יעקב שיינין: בוודאי, להביא אותו אלינו, עובד הרשות, הידע שם.

<יעקב שיינין: כל מה שהוא כותב, כל מה שהוא הולך, כל מה שהוא מדבר, הוא בא, הוא חלק מהרשות.

<יעקב שיינין: הוא יוצא לפנסיה, הוא ברשות.

דוד צור: השאלה אם זה לא יעקר את היכולות שלו, פעם שהוא יהפוך להיות בתוך הרשות ולא גורם באקדמיה או משהו כזה.

<יעקב שיינין: אתה צודק בשאלה שלך, בחשש, אבל אני נותן את הדוגמה של בנק ישראל.

<יעקב שיינין: אם אתה מסכים שמחלקת המחקר של בנק ישראל זו הצלחה והיא מתחרה באקדמיה.

דוד צור: אין ספק.

<יעקב שיינין: תראה, יש לנו אוניברסיטאות בכלכלה בין המובילות בעולם, ובכל זאת יש מחלקת המחקר של בנק ישראל.

<יעקב שיינין: והיא עושה כלכלה יישומית, היא לא מתחרה במאמרים תיאורטיים.

<יעקב שיינין: היא מתחרה בכלכלה יישומית על כלכלת ישראל.

<יעקב שיינין: ראש הממשלה שואל את מחלקת המחקר של בנק ישראל ולא את אוניברסיטת תל-אביב ולא את האוניברסיטה העברית.

דוד צור: אוקיי.

<יעקב שיינין: ואני חושב שזה מה שצריך להיות פה.

דוד צור: בתוכניות שלכם לחזק את החטיבה הזאת?

<יעקב שיינין: אמרתי: המודל שלי, אבל שוב פעם, אני קצת מוטה כי אני כלכלן, להפוך אותה למחלקת המחקר או חטיבת המחקר של בנק ישראל.

דוד צור: מה שם האדון?

<יוסף פרשקר: יוסי פרשקר.

דוד צור: מר פרשקר, אני לא מניח שזה יבוא במקום.

<יעקב שיינין: לא יבוא במקום.

דוד צור: תמיד האקדמיה תוכל לסייע ולתת מהידע והיכולת שלה.

<יעקב שיינין: בית-ספר לכלכלה באוניברסיטת תל-אביב קיים.

<יוסף פרשקר: מחקר טוב שיטפחו אותו מוסדות אקדמיים.

<יוסף פרשקר: זה מבטיח גם ניטרליות של מסקנות.

דוד צור: אז זה מה שכיוונתי קודם.

דוד צור: אבל אני אומר: זה לא חייב לבוא במקום.

<יוסף פרשקר: שום דבר לא בא במקום.

<יוסף פרשקר: הם צריכים לרכז.

דוד צור: אוקיי.

<יוסף פרשקר: הרשות צריכה לרכז את המחקר, אין שום ספק בזה, אבל הוא יכול להיעשות במקומות שונים במדינת ישראל, בייחוד באקדמיה.

<יוסף פרשקר: אנחנו תמיד משלמים מס שפתיים למוח היהודי.

<יוסף פרשקר: בסוף כשזה מגיע לזה אז אנחנו מוצאים שיטות יותר טובות מאשר האקדמיה לעשות את המחקר.

<יוסף פרשקר: האקדמיה זה המקום לעשות מחקר והמקום לבצע אותו, ליישם אותו, להנחות אותו, לכוון אותו.

דוד צור: מה הרקע של אדוני?

<יוסף פרשקר: אני פרופסור בטכניון, הייתי ראש המכון לחקר התחבורה ומדען ראשי של משרד התחבורה.

דוד צור: אוקיי.

דוד צור: מר שיינין.

בועז טופורובסקי: רק שאלה שנייה לגבי זה.

בועז טופורובסקי: הייתה פעם חטיבת אוכלוסיות שטיפלה באוכלוסיות - - -

<רון מוסקוביץ: אוחדה להסברה ולחינוך.

<יעקב שיינין: אוחדה ביחד.

בועז טופורובסקי: אוקיי.

<יעקב שיינין: והחטיבה שאני רוצה טיפה להתייחס אליה, שהיא בתהליך הקמה ולא הוקמה עדיין, זו חטיבת המבצעים.

<יעקב שיינין: בעצם זו החטיבה שתרכז את הכול, תדע את כל כשלי השוק.

<יעקב שיינין: בראייה שאנחנו מסתכלים עליה כאילו תחשבו על ה-google map.

<יעקב שיינין: כל כשלי הבטיחות בכבישים העירוניים, ברמזור העירוני ברחוב הגפן עד הכבישים הראשיים – הכול יהיה בזמן אמת, כל הכשלים יהיו שם, יהיו מרוכזים.

דוד צור: כן, בבקשה.

דוד צור: מצטרף אלינו חבר הכנסת אשר, בוקר טוב.

<יעקב שיינין: על כל אחד מהכשלים נצטרך לתת את הדעת, נצטרך לדעת ונצטרך בזמן אמת.

<יעקב שיינין: היום אין גוף שאובייקטיבי כמו הרשות שנותנת בזמן אמת את כל מה שקורה בארץ ויודעת את כל מה שקורה.

<יעקב שיינין: באופן עקרוני המשטרה מסכימה אתנו שיהיה לנו מוקדנים שלנו, שכל בעיות הבטיחות, נגיד אם קורה למישהו משהו, לא המשטרה, לנו יהיה את המספר שלנו, אבל המשטרה תעביר אם יצלצלו אליה על דבר בטיחות ממוקד 100 אלינו.

<יעקב שיינין: זאת אומרת, לנו יהיה מוקד 24 שעות ביום שבעצם יטפל בכל בעיות הבטיחות.

דוד צור: האם זה משהו אופרטיבי, שאתה אומר לי זה הולך לקרות, או שזה תכנון?

<יעקב שיינין: אני מקווה שתוך חצי שנה זה יקרה.

דוד צור: יש לזה גם עיגון תקציבי?

דוד צור: זאת אומרת, זה נכנס לתוכנית העבודה ל-2015-2014, הנושא הזה?

<יעקב שיינין: הנושא הזה אנחנו רוצים אותו ב-2014.

דוד צור: אוקיי.

<יעקב שיינין: אנחנו רוצים אותו.

<יעקב שיינין: בוא נגיד ככה, לדעתי לא צריך יותר משני מוקדנים במשמרת.

בועז טופורובסקי: מה הם אמרים לעשות, המוקדנים?

<יעקב שיינין: לענות לך.

<יעקב שיינין: היו מקרים שמישהו יורד בירידות ונתפס לו הגז, הוא לא יודע מה לעשות.

<יעקב שיינין: מי שצריך לדעת זה אנחנו, להגיד לו מה לעשות בזמן חירום.

דוד צור: או נפער חור בכביש או יש איזה פגע.

<יעקב שיינין: כל דבר שיש.

<יעקב שיינין: אם קרה משהו בכביש מסוים, יש כשל, מי שצריך להתריע זה אנחנו.

בועז טופורובסקי: למה, אבל המשטרה לא יודעת לעשות את זה?

בועז טופורובסקי: בדרך כלל מקישים 100 אוטומטית.

<יעקב שיינין: המשטרה יודעת הכול, אבל זה התפקיד של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

<יעקב שיינין: אני חושב שהמשטרה צריכה להתמקד בדברים שלה.

<יעקב שיינין: יש בינינו שיתוף פעולה אסטרטגי, אני חושב, שאף פעם לא היה כזה.

<יעקב שיינין: מה זה המשטרה לא יודעת?

<יעקב שיינין: היא יודעת הכול.

<יעקב שיינין: השאלה איפה מתמחה המשטרה ואיפה אנחנו מתמחים, מה אנחנו עושים ומה הם.

דוד צור: הוועדה הזאת אובייקטיבית מאוד לגבי המשטרה.

דוד צור: אבל אנחנו תיכף נשמע את המשטרה ואנחנו חייבים להתקדם.

<יעקב שיינין: אבל זו הנקודה, את זה אנחנו רוצים להשיג.

בועז טופורובסקי: הניידות הן בתוך חטיבת המבצעים?

<יעקב שיינין: אנחנו קונים את הניידות למשטרה.

בועז טופורובסקי: אבל זה לא נחשב, כי אני לא רואה הסבר לזה בחטיבת המבצעים.

בועז טופורובסקי: איפה זה נכנס בפעילות של הרשות?

<יעקב שיינין: יש שני סוגי ניידות.

<יעקב שיינין: ניסינו ללכת לשיטור משולב או שיטור עירוני, ניסינו עם 25 ניידות, אנחנו עוד לא יודעים איך זה פועל.

<יעקב שיינין: אם זה פועל זה יהיה במקביל.

<יעקב שיינין: יותר מזה במקביל, אנחנו רוצים שהמשטרה תיקח את המשמרת השנייה והשלישית ותעשה את זה.

<יעקב שיינין: גם זה יהיה משולב בתוך המשטרה.

<יעקב שיינין: המטרה שלנו הייתה והיא נשארת עד היום זה 450 כלי רכב למשטרה לביצוע האכיפה.

<יעקב שיינין: אנחנו רחוקים מאוד משם.

<יעקב שיינין: קנינו השנה 75 כלי רכב למשטרה, מחליפים את הניידות הישנות שהיו של המתנדבים.

<יעקב שיינין: נגיד ל-100, אבל בסוף המספר שלדעתי עשינו עליו עבודה, המשטרה בזמנו עשתה מחקר על זה, זה 450 ניידות ברחבי ישראל.

<יעקב שיינין: עם סטודנטים.

<יעקב שיינין: לא עם שוטרים רגילים, עם סטודנטים שיעשו את העבודה שלוש שנים ואחרי זה ילכו כל אחד לקריירה שלו.

<יעקב שיינין: ובעצם זה מקובל על המשטרה ואני מקווה שהמשטרה תדבר על זה.

<יעקב שיינין: אחד הדברים שעשינו השנה, צמצמנו את כוח האדם ב-20%.

דוד צור: של הרשות?

<יעקב שיינין: של הרשות.

<יעקב שיינין: היינו 69, ירדנו ל-54.

<יעקב שיינין: זו הייתה פעולה קשה אבל היינו מוכרחים לעשות את זה.

<יעקב שיינין: היו לנו שלושה סניפים ברחבי הארץ, סגרנו את כל שלושת הסניפים, הבאנו את הכול למרכז, כדי שהאנשים באזורים או במרחבים יהיו בירושלים, ילמדו בירושלים, ידברו אחד עם השני בירושלים.

<יעקב שיינין: ככה בודדנו את האנשים האלה.

<יעקב שיינין: אם לא, כל אחד הייתה לו שבת משל עצמו, כל אחד הייתה לו תיאוריה משל עצמו.

<יעקב שיינין: הבאנו את כולם ביחד, באותו מקום, באותו אינקובטור שם להתבשל.

<יעקב שיינין: זה לוקח זמן אבל המרכז שלנו זה ירושלים, כולם בירושלים.

<יעקב שיינין: תזכרו, אנחנו לא ארצות-הברית של אמריקה, אנחנו מדינה-עיר.

<יעקב שיינין: מפה בוא נגיד ככה אתה שולט על כל המרחבים, והכי גרוע זה לוקח שעתיים נסיעה – במקרה הגרוע, לא במקרה הטוב.

דוד צור: מר שיינין, לא להעליב, אנחנו אימפריה.

בועז טופורובסקי: אימפריה עיר.

דוד צור: לא, זה ברור שהריכוז הזה הוא טוב, ברור לגמרי.

דוד צור: אבל הצמצום הזה של תקני כוח האדם – התקציב משם למשל, אי-אפשר היה להסיט אותו למחקר?

<יעקב שיינין: זה בדיוק מה שאנחנו הולכים לעשות.

<יעקב שיינין: אנחנו הולכים לקחת את זה למחקר.

<יעקב שיינין: אם אני צריך לתת לך את זה בשתי דקות, כשאנחנו מסתכלים על הרשות יש לה ככה: יש לה את הליבה, שזה חטיבת המחקר והמידע; ויש את החיישנים, את ה-15 מנהלי אזורים ועוד שלושה מנהלי מרחבים, הם כל הזמן מזינים את המרכז במה קורה.

<יעקב שיינין: זאת אומרת, אם זה לא יעבוד וזה יהיה קשר הדוק היזון חוזר – לא הצלחנו.

<יעקב שיינין: ולכן זה היה לסגור את הסניפים, להביא את כולם לתוכו, כי בעצם אנחנו רוצים שבמרכז חטיבת המחקר תדע מה קורה היום בקרית-שמונה, מה קורה היום ברהט.

דוד צור: אוקיי.

דוד צור: עוד דבר, ממש לסיום הייתי מבקש את ההתייחסות שלך, למרות שהתקציב לא אושר, כפי שאמרתי בפתיח הדברים שלי ממה ששוחחנו, האם תוכל להגיד לנו את המסגרת לשנת 2014?

דוד צור: האם זה כבר ידוע, מבלי להיכנס לפירוט של מה?

<רון מוסקוביץ: המסגרת אושרה פה, בבית הזה – 276,000,000.

<יעקב שיינין: במקור תזכרו היינו 550, הורידו את זה ל-277.

<יעקב שיינין: אבל זה לא כל כך נכון.

<יעקב שיינין: היו לנו 30,000,000 שקל כל שנה שבעצם סומן אצלנו – זה לא היה אצלנו, נתנו אותם לשוטרי קבע במשטרה.

<יעקב שיינין: זה לא היה שלנו, לא יכולנו לנגוע בזה.

<יעקב שיינין: כל הכסף הלך למשטרה לשוטרי קבע.

<יעקב שיינין: השנה מה שעשינו, העברנו את זה למשטרה.

דוד צור: על בסיס התקציב.

<יעקב שיינין: אין שום היגיון שאנחנו נהיה צינור שיווק או צינור להעברת כספים.

דוד צור: זאת אומרת, זה 300,000,000.

<יעקב שיינין: ביטלנו את זה.

<יעקב שיינין: עשינו את כל מה שאנחנו יכולים, הרשות היא לא צינור להעברת כספים.

<יעקב שיינין: זה לא תפקידה של הרשות.

<יעקב שיינין: ומה שהיינו, היינו צינור של 30,000,000 שאסור היה לנו לדבר מילה.

<יעקב שיינין: אמרו: לא שואלים אותך, תעביר את זה לשוטרי הקבע.

<יעקב שיינין: כיוון שאנחנו מאותה מדינה וכיוון שהכסף שלנו בא מאותו אגף תקציבים של אותו משרד האוצר אמרנו לו לאחר כבוד: תיקחו את זה.

<יעקב שיינין: והאוצר פיצה אותנו ב-10,000,000 שקל שנוכל לעשות איתם מה שאנחנו רוצים.

<יעקב שיינין: וזה בעצם החלק הטוב שעשינו.

<יעקב שיינין: קיבלנו בתמורה 10,000,000 שקל.

בועז טופורובסקי: כן, אבל עד כמה יש לכם חופש בביצוע התקציב?

בועז טופורובסקי: זאת אומרת ב-280 עכשיו עם ה-10,000,000?

<יעקב שיינין: 277-276.

בועז טופורובסקי: יש לכם חופש מוחלט?

<יעקב שיינין: באופן עקרוני יש לנו חופש.

<יעקב שיינין: אלה 277 שיש לנו חופש מלא.

<יעקב שיינין: להגיד לך שזה פשוט?

<יעקב שיינין: להגיד לך שאין לחצים?

<יעקב שיינין: להגיד לך שלא אומרים: כל השנים נתתם לנו ושתקתם, מה פתאום אתה פותח את הפה?

<יעקב שיינין: לא זה המצב.

<יעקב שיינין: אנחנו נאבקים יום-יום – מה אתה פותח את הפה, מה באת לנו פתאום?

<יעקב שיינין: עד היום קיבלנו, מה זה אתה לוקח לנו?

<יעקב שיינין: והתפקיד שלנו והמחויבות שלנו היא לקחת את ה-277 האלה ולתת אותם בצורה היעילה ביותר לבטיחות בדרכים, ואין לאף אחד חזקה על הכסף שהוא קיבל אתמול.

<יעקב שיינין: להגיד את זה – קל מאוד.

דוד צור: מר שיינין, רק לסיום, איזה דגשים ל-2014 שאתם רוצים להגיד אותם עכשיו או שהמנכ"ל יציג אותם, כי אנחנו חייבים להתקדם, יש פה ציבור רחב.

<יעקב שיינין: אחד זה שיתוף פעלה עם המשטרה.

דוד צור: כן.

<יעקב שיינין: 100 ניידות ותחילה של סטודנטים.

<יעקב שיינין: אנחנו רוצים 500 סטודנטים בסוף השנה שיהיו מוכשרים.

<יעקב שיינין: זאת אומרת, שבניידות האלה יהיו הסטודנטים בשלוש משמרות.

דוד צור: התחיל גיוס כבר?

<יעקב שיינין: שניים זה חטיבת המבצעים.

<יעקב שיינין: שתקום חטיבה שבאמת תהיה המקור, ובעצם המוקדנים בתוך החטיבה – כל בעיה שיש בבטיחות 24 שעות הם יענו, ביחד עם הקמה של שישה עד עשרה חוקרים שיתחילו.

<יעקב שיינין: שכרנו שני יועצים מיוחדים: פרופ' דוד מהלאל ופרופ' דוד שנער, שהם אלה שצריכים להכשיר אותם.

<יעקב שיינין: שני אנשים מהאקדמיה, בטופ של האקדמיה.

<יעקב שיינין: זו המטרה שלהם, שהם יגדלו את אותם חוקרים, ועד שיום אחד החוקרים יוכלו לגדל את החוקרים האחרים.

<יעקב שיינין: אולי יקבלו הצעה טובה מהטכניון להיות פרופסורים שם, זה בסדר לנו שיעברו מאצלנו לטכניון.

דוד צור: תודה רבה.

<יעקב שיינין: רק שנייה, שקף אחרון שאני רוצה זה התקווה שלנו להיות בין חמשת המובילים בשנת 2020.

<יעקב שיינין: אנחנו רוצים לרדת מתחת לארבעה הרוגים למיליארד, היום אנחנו 5.8.

<יעקב שיינין: המשמעות, לפי תחזיות שלי שאף אחד לא אחראי עליהן, זה שבשנת 2020, אם אנחנו רוצים לעמוד ביעד של מתחת לארבעה הרוגים למיליארד ק"מ זה פחות מ-245 הרוגים.

<יעקב שיינין: תזכרו, עם נסועה הרבה יותר גדולה עם אוכלוסייה יותר גדולה.

<יעקב שיינין: בוא נגיד ככה: יש לנו בסך הכול ללכת עוד כאילו 60 ולהצליח – אלה ה-60 הקשים ביותר שאנחנו חושבים שהם ירדו, אבל יש לנו סיכוי לעמוד בזה.

<יעקב שיינין: אם נהיה אפקטיביים, אם נעשה את הדברים הנכונים ואם המודעות תישאר והתשתיות וכל אותם דברים שיש, אני חושב שאנחנו יכולים להתביית על זה כמו שהתבייתנו על מתחת ל-300 לפני עשר שנים.

<יעקב שיינין: אני חושב שזה מה שצריך להיות כדי שזה יהיה מקובל, שאי-אפשר יהיה לשנות את זה.

<יעקב שיינין: זו בדיקה אובייקטיבית, אין פה סיפורים – 245.

<יעקב שיינין: לא הארבע.

דוד צור: הייתי רק משנה את הכותרת.

דוד צור: במקום "התקווה" לכתוב היעד.

<יעקב שיינין: זה היעד.

דוד צור: היעד?

דוד צור: אוקיי.

<יעקב שיינין: אבל התקווה שנצליח.

<יעקב שיינין: יעד שלא הצלחנו הוא לא טוב, אני רוצה את התקווה.

<רון מוסקוביץ: לשאלתך, בסעיף 8 בחומר שחולק יש את הפירוט לפי האוכלוסיות בסיכון.

<לאה ורון: בחומר שחולק על ידכם או על-ידי ד"ר שיינין?

<רון מוסקוביץ: על ידינו.

<רון מוסקוביץ: זה מופיע לפי הולכי רגל, מגזר ערבי, כל התוכניות.

דוד צור: אז ממש בקצרה, רון, תוסיף לדברי היושב-ראש, ואז אני ארצה שאגף התנועה.

<רון מוסקוביץ: אולי בסוף אני אתייחס ואז אני אקרא את זה.

דוד צור: אוקיי.

דוד צור: אז אני רוצה לשמוע את ראש אגף התנועה.

דוד צור: בבקשה, להתייחס גם לדברים שנאמרו, וגם קצת על פעילות המשטרה בנושא והיעדים ל-2014.

<משה אדרי: בוקר טוב, היושב-ראש, חברי הכנסת ואורחים נכבדים.

<משה אדרי: אני רק אציין בפתיח שאנחנו נכון להיום לפי אגף התנועה – 309 הרוגים למול 298, זה אומר 11 הרוגים יותר משנה קודמת.

<משה אדרי: ואנחנו בירידה בתאונות הקשות ובתאונות הקלות ובסך הכול הנפגעים בתאונות הדרכים.

<משה אדרי: לצערי בחודש האחרון המגמה השתנתה, וגם לעניין הזה אנחנו לשמחתי יחד עם הרשות וכל הגורמים הנוספים עושים לזה סוף.

<משה אדרי: משנת 2014 נתחיל בבסיס נתונים אחיד.

<משה אדרי: הגיע הזמן שהדבר הזה יהיה במדינת ישראל.

<משה אדרי: אני בפתיח רוצה לשבח את שיתוף הפעולה והפעילות עם הרשות ואגף התנועה.

<משה אדרי: שנה שעברה חתמנו על הסכם בינינו לשנת 2014-2013, בעיקר זה נושא של מימון שוטרים, משאבים ופיתוח אמצעים.

<משה אדרי: עיקרי המהלכים שאיתם היה ההסכם של 100 ניידות עד אפריל, שהן 100 ניידות למתנדבים בתנועה, ובכלל את המתנדבים שמנו על סדר היום.

<משה אדרי: אנחנו רואים את הפעילות שלהם, את התוצאה שלהם.

<משה אדרי: נכון להיום אנחנו עם 3,700 מתנדבי תנועה פעילים שמסייעים לנו בכל ימות השבוע ובסוף-שבוע לכל הפעילות שלנו וזה דבר שעוזר לנו.

<משה אדרי: אלה הניידות שהחליפו את "אור ירוק" שהיה בעבר, וכרגע אנחנו ברכש של עוד 50, ואני מקווה מאוד שעד אפריל יהיו 100 ניידות שייכנסו לשטח וייתנו לנו סיוע משמעותי.

<משה אדרי: הדבר הנוסף זה רכש של 50 ינשופים חדשים לטיפול בתופעת השכרות.

<משה אדרי: זה משהו שאנחנו גם נכנסים אליו, ינשוף חדש שבחנו אותו.

<משה אדרי: ואני מקווה שהדבר הזה ייתן לנו יותר אמינות בטיפול בתופעת השכרות.

<משה אדרי: תו תקן למעבדה למכשירי אכיפה שלנו – הגיע הזמן.

<משה אדרי: כל הזמן מערערים בבתי-המשפט על האמינות הזאת, ואנחנו בעניין הזה קיבלנו תו תקן של הטכניון וזה אמור לסייע לנו בתהליכים בבתי-המשפט.

<משה אדרי: מצלמות א-3, אנחנו כרגע בשלב א' בסיום, קרי 60 מצלמות על 113 עמדות, כשנגיע אני מקווה מאוד לשלב ב', שאנחנו מדברים על 150 מצלמות על 250 עמדות.

<משה אדרי: ואני מקווה מאוד שכל מי שיכול לסייע בעניין מול האוצר, אנחנו נשמח על זה.

<משה אדרי: אנחנו חושבים שהדבר הזה חיוני.

<משה אדרי: נכון שהוועדה דיברה על 300 מצלמות על 900 עמדות, אנחנו חושבים שלעניין הזה של הטכנולוגיה אנחנו רוצים לעמוד על 150 מצלמות ו-250 עמדות.

<משה אדרי: במקום שיש מצלמות יש ירידה בתאונות הדרכים – 26% ירידה איפה שהמצלמות, אנחנו רואים את מהירות הנסועה יורדת ב-10%.

<משה אדרי: הדבר הזה אמור לסייע לנו, בטח בתחום העירוני.

<משה אדרי: משמרות הזה"ב וסטודנטים בתנועה, שדיבר עליו היושב-ראש, אנחנו כרגע בדיונים מול הרשות.

<משה אדרי: אני מקווה מאוד שזה ייכנס במסגרת התקציב, והדבר הזה ייתן לנו סיוע משמעותי בתוספת גם בחינוך, הסברה, וגם בנושא של סיוע באכיפה.

<משה אדרי: תיקוני חקיקה, ואנחנו לקראת סיום, אני מקווה מאוד שהוועדה תקדם ותסייע את תיקוני פקודת התעבורה 112.

<משה אדרי: זה דבר חיוני לנו לעבודה שלנו.

<משה אדרי: יש שמה כל כך הרבה סעיפים שאמורים לתת לנו את ההרתעה ואת הסיוע.

<משה אדרי: אני בהזדמנות הזאת קורא גם פה למי שיכול לסייע, אנחנו נשמח.

<משה אדרי: ואני רואה שזה בתהליכים, רק צריך לסיים את זה.

<משה אדרי: רכש ניידות אכיפה חדשות – גם פה הרשות מסייעת לנו בנושא של החלפת כלי הרכב הישנים.

<משה אדרי: זה לפחות הטנק שלנו שאתו אנחנו יכולים להתקדם, לעבוד ולטפל בנושא של אכיפה.

<משה אדרי: אני אגיד את זה לשנה הקרובה.

<משה אדרי: אנחנו נכנסים עם אותה מדיניות כפי שהנחו אותנו השר והמפכ"ל בארבעה נושאים עיקריים: הולכי רגל, מגזר ערבי, משאיות ודו-גלגלי.

<משה אדרי: זה בערך אני אקרא לזה ה-80% הפארטו שלנו שאנחנו מתמקדים באכיפה.

דוד צור: אתה יכול להמשיך, צ'יקו.

<משה אדרי: אז התחום שאנחנו נטפל בו יהיה בתחום העירוני והבין-עירוני.

<משה אדרי: אנחנו יודעים ש-75% מהתאונות זה בתחום העירוני, ברחובות, כבישים וצמתים אדומים שמיפינו, גם בנושא של תשתיות וגם בנושא של אכיפה.

<משה אדרי: אנחנו נטפל מול עבירות הבריונות האיכותיות, קרי כנגד מסוכנות למשתמשי הדרך, מסוכנות הנהג וגורמות לתאונות.

<משה אדרי: והמיקוד שלנו יהיה בעיקר בסופי-שבוע ובמיקוד בימים בשבוע שעל-פי התאונות, נכון להיום זה יום ראשון ורביעי.

<משה אדרי: זו ההתמקדות שלנו, אבל אנחנו לא יורדים מסוף-שבוע.

<משה אדרי: בסוף-שבוע לשמחתי הדבר הזה הוא גורם משפיע, למרות שני סופי-השבוע הקשים – סוף-שבוע שעבר עם שמונה הרוגים והסוף-שבוע האחרון עם חמישה הרוגים.

<משה אדרי: למרות זאת אנחנו נמשיך להתמקד בסופי השבוע, כי ראינו כמעט ירידה של 20% שנעו מסופי-שבוע לאמצע שבוע.

<משה אדרי: ושם אנחנו רוצים להתמקד.

<משה אדרי: גם בנושא של השנה הקרובה אנחנו נתמקד בשיתוף פעולה עם כלל הגורמים בתוכנית עבודה.

<משה אדרי: אתמול עשינו לשמחתי תוכנית עבודה בין-משרדית, סדנה, עם 155 משתתפים מכל משרדי הממשלה, עמותות, כל מי שנוגע בנושא של תאונות הדרכים, לנסות לייצר תוכנית עבודה משותפת.

<משה אדרי: הדבר הזה לא קל אבל זה המפתח להצלחה, לפחות בעיניים של כולם.

<משה אדרי: כל מי שהיה שם מבין את המשמעות של אכיפה רב-מערכתית.

<משה אדרי: אנחנו נמשיך בנושא של מדיניות בדגש שנה הבאה להיסח הדעת.

<משה אדרי: בנושא של אס.

<משה אדרי: אם.

<משה אדרי: אסים.

<משה אדרי: אנחנו רואים את זה.

<משה אדרי: לצערי אני אומר, נכון לעכשיו ממה שאנחנו רואים, מנהל הרכבת דיבר בפלאפון כשהוא ירד בהליכה שלו אתמול במעבר בין מסילות הרכבת, ולצערי כנראה שזה מה שגרם לו לתאונה הקטלנית ולמוות.

<משה אדרי: וכמובן שימוש נרחב בטכנולוגיה.

<משה אדרי: גם בעניין הזה נכניס מצלמות בניידות שלנו, נושא של אכיפה, כולל ביטחון אישי לכל שוטר שיגיע וידבר עם האזרח.

דוד צור: בכל ניידות התנועה?

<משה אדרי: כרגע אנחנו מתחילים בפיילוט של 25 ניידות.

<משה אדרי: אנחנו מקווים שזה יבצע לנו.

<משה אדרי: יש לזה לא מעט בעיות משפטיות, אבל אנחנו כבר מתחילים להיכנס בנושא הזה.

<משה אדרי: מערכת לאומית לאיכון תאונות הדרכים.

<משה אדרי: הגיע הזמן שאנחנו נדע חד-חד-ערכי היום ב-GPS איפה התאונות, מהקלות דרך החמורות ודרך הקטלניות.

<משה אדרי: זה גם בסיוע ובמימון של הרשות לבטיחות בדרכים.

<משה אדרי: ורישום דוחות ממוחשב, הגיע זמן שגם בעניין הזה הדבר הזה יהפוך להיות ממוחשב.

<משה אדרי: אני חושב שנעשתה פה כברת הדרך, המדיניות לפחות בעניין הזה מצדיקה את עצמה ואנחנו רואים לאורך זמן את הירידה, למרות לצערי העלייה הקלה שיש, אבל ירידה בסך הכול הנפגעים.

<משה אדרי: הדבר האחרון, אני רוצה לציין שמשנת 2010 עד היום אגף התנועה ירד ב-200 שוטרים בנושא של אכיפה, 200 שוטרים פחות, גם בנושא של השת"מים, קרי שאנחנו רוצים להחזיר סטודנטים לתנועה, וגם בכלל בסד"כ המשטרתי לצערי.

דוד צור: בתוך אגף התנועה או שוטרי התנועה בתוך המחוזות?

<משה אדרי: שוטרי התנועה באגף התנועה.

<משה אדרי: וזה ברור לכולם מה המשמעות של זה.

<משה אדרי: אנחנו נכון להיום עם 300 ניידות ביממה.

<משה אדרי: זה מה שאנחנו מסוגלים להעמיד.

דוד צור: כמה?

<משה אדרי: 300 ניידות, שבחלקן אנחנו שמים שוטר אחד בניידת כדי להרחיב את הפריסה שלנו.

<משה אדרי: ואנחנו נכון להיום בסוף-שבוע מעלים את זה ל-400 ניידות, וזה בעיקר בזכות המתנדבים שלנו.

<משה אדרי: אנחנו מקווים שעם כל המהלכים שיש, אנחנו נגביר, נעלה אם אנחנו נצליח גם במתנדבים בתנועה.

<משה אדרי: אבל אני יכול להגיד בסך הכול שיש כיוון, יש דרך, ולשמחתי אני יכול להגיד שאם יש משהו שאני רואה, וזה הדבר המשמעותי אם רוצים להצליח, זה שיתוף הפעולה בין כולם.

<משה אדרי: זה המפתח להצלחה.

<משה אדרי: אם יש יעד, יש חזון ויש דרך, אני חושב שאנחנו יכולים לעמוד במה שנקבע על-ידי הממשלה.

<משה אדרי: ואני מסכים עם הרשות, זה יעד שאנחנו יכולים לו, אם נעשה את הצעדים הנכונים.

<משה אדרי: תודה.

דוד צור: תודה רבה.

דוד צור: אנחנו נעשה עכשיו חבר כנסת וציבור קצת, שנשמע אנשים שביקשו רשות דיבור.

בועז טופורובסקי: אין בעיות.

בועז טופורובסקי: יש לי כמה שאלות.

בועז טופורובסקי: הכול היה נשמע לי מעולה, ורוד וטוב ויפה, עד שהגעת לקיצוץ במספר השוטרים, שזה מוזר לי, כי אני יודע שכל הזמן מוסיפים שוטרים למשטרת ישראל.

בועז טופורובסקי: אתה אומר אבל שבאגף התנועה קיצצו?

<משה אדרי: מוסיפים בעיקר לפשיעה.

<משה אדרי: אני שמתי את זה על סדר-היום.

בועז טופורובסקי: גם לדרכים זה פשיעה.

<משה אדרי: זה יותר מפשיעה, לפחות בעיניים שלי.

<משה אדרי: אבל שמתי את זה גם על סדר-היום של המפכ"ל, גם על סדר-היום של השר.

<משה אדרי: אני מקווה מאוד שהדבר הזה יישמע.

<משה אדרי: אנחנו כרגע בתהליך בשנת 2014, נבוא בפני המפכ"ל ואני מקווה מאוד שנקבל תוספת.

<משה אדרי: ביקשנו את הדבר הזה, אשמח לכל תוספת בעניין.

דוד צור: אני מציע לך, חבר כנסת טופורובסקי, להגיש אפילו שאילתה בעניין לשר לביטחון הפנים, כי זה ממש לא מסתדר עם המדיניות.

<משה אדרי: הוסיפו לאורגנים, לפשיעה, למתחמים, לוועדת פראוור, להרבה מאוד דברים.

דוד צור: ברור.

דוד צור: אבל לא צריך היה לקצץ מהתחבורה.

<משה אדרי: בסוף תאונות הדרכים, אני יכול להגיד, תקן מול מצבה אנחנו בירידה.

בועז טופורובסקי: מה שמטריד אותי - -

<משה אדרי: גם אותי.

בועז טופורובסקי: ברור.

בועז טופורובסקי: - - מעבר לזה, עם כל הדברים הטובים ושיתופי הפעולה, שבסופו של דבר האוצר עוד יהפוך את הרשות הלאומית למקור תקציבי של אגף התנועה.

בועז טופורובסקי: זה מה שמטריד אותי, שכל דבר יגידו להם: לכו לרשות הלאומית.

בועז טופורובסקי: וכך יהיה לכם עוד יותר ועוד יותר קשה להשיג תקציבים.

בועז טופורובסקי: יש לי עוד שאלה ספציפית לגבי נת"צים, במיוחד ציר ז'בוטינסקי, ששם עוד היו לנו הרוגים לפני זמן לא רב.

בועז טופורובסקי: יש איזשהו חדש עם זה?

בועז טופורובסקי: אני יודע שהיו גם שלוש ועדות שהתעסקו בזה.

<רון מוסקוביץ: מהכיוון שלנו הנושא הזה מטופל כרגע בשלבים האחרונים שלו על-ידי מנכ"ל משרד התחבורה.

<רון מוסקוביץ: היו שלוש ועדות שהגישו לו המלצות מכיוונים שונים, והחלטה לגבי אם ומתי ואיך לפתוח את הציר ומה השינויים שאמורים להיות בו מבחינת תשתית.

<רון מוסקוביץ: אולי גם שינויים אחרים כגון הגבלת מהירות הנסיעה של האוטובוסים, ביטול תחנות, אמצעים נוספים שאולי יאלצו את הנהגים גם להתנהג אחרת וגם אפילו אמצעים שיופנו להולכי הרגל.

<רון מוסקוביץ: כל הדברים הללו להערכתי יוחלטו הייתי אומר בשבועות הקרובים.

<רון מוסקוביץ: אז הציר הזה נמצא למעשה על שולחנו של מנכ"ל משרד התחבורה, כמובן שיחד אתנו, עם כל גורמי המקצוע.

<רון מוסקוביץ: המשטרה מצידה גם שותפה, מעבר לזה שהיא כמובן גם חוקרת את התאונות הספציפיות.

דוד צור: יש שם כבר ממצאים מהחקירה של האחים חכם?

בועז טופורובסקי: שזה היה לפני שנה לדעתי.

דוד צור: לדעתי יותר אפילו.

<בת אל הלמר: שנה בדיוק, ב-9 בינואר.

<משה אדרי: אני רק אגיד: אכיפה בנת"צים מבחינתנו זה טכנולוגיה, גם יכולת אכיפת שוטרים בשטח היא מאוד בעייתית.

<משה אדרי: ואני יכול להגיד את זה גם: מגמת התאונות בנת"צים היא קטנה והיא לא משפיעה.

דוד צור: אני מקבל את ההמלצה של מנהלת הוועדה, לאה ורון.

דוד צור: הגברת ורון אומרת בצדק, שנצטרך לייחד לדעתי דיון רק למשטרה, כי זה נושא בפני עצמו.

<משה אדרי: אני אשמח מאוד.

דוד צור: ואנחנו נעשה את אחד הדיונים הקרובים שנשמע את המשטרה, כי אחרת אנחנו באמת לא נוכל לשמוע.

בועז טופורובסקי: אין בעיות, רק אני אסכם ברשותך את הצד שלי לפחות.

בועז טופורובסקי: כי עברה כבר שנה מאז התאונה של האחים חכם, אבל לוקח כל כך הרבה זמן וכל יום זה סכנת חיים.

בועז טופורובסקי: במיוחד עכשיו שאנחנו באווירה של שיתוף פעולה, אני חושב שיש דברים שבהם אנחנו חייבים לפעול מהר.

<משה אדרי: צריך לציין שהציר סגור עדיין, ז'בוטינסקי ציר סגור.

<רון מוסקוביץ: במקום שהם נפגעו הציר סגור.

בועז טופורובסקי: במקום שהם נפגעו, אבל נהרגו אז במקום אחר.

<משה אדרי: אחד, כן, בז'בוטינסקי לפני שבוע.

<משה אדרי: גם פה יש דיון - - -

דוד צור: אין ספק שיש שם כשל תכנוני, כמו שהיה בבת-ים ברחוב בלפור.

<משה אדרי: חד וחלק.

דוד צור: ואני זוכר שאני כמפקד מחוז סגרתי את המקום הזה.

דוד צור: עוד פעם, זה ברור שזה כשל תכנוני, כי אתה מסתכל לאורך שנים, אתה רואה שמה - - -

<משה אדרי: חד וחלק.

<משה אדרי: אני יכול להגיד: ציר שיש בו 18 הרוגים במהלך השנים הוא ציר בעייתי ביותר.

בועז טופורובסקי: טוב, אני רק אגיד בקצרה.

בועז טופורובסקי: אני חושב שהאווירה של שיתוף פעולה שחייבת להיות בין כל הגורמים הרלוונטיים היא חשובה מאוד.

בועז טופורובסקי: ואני שמח שיש עלייה בשיתוף הפעולה, אני מקווה שגם משרד התחבורה משתף פעולה בכל הכיוונים.

בועז טופורובסקי: הירידה בתקציב היא קצת מדאיגה, אבל אני שמח לשמוע, חששתי שגם בתקציב שקיים של 277,000,000 שקלים אין עצמאות של הניהול שלו והשימוש בו, ואני שמח לשמוע שיש חופש.

בועז טופורובסקי: עוד הצעה קטנה שאני מציע נוסף לכל הדברים האלה זה שקיפות.

בועז טופורובסקי: אם יש משהו שאנחנו כחברי כנסת למדנו, שכשמשקפים לציבור את כל העשייה ואת כל מה שקורה ואת כל השיקולים והנושאים, הרבה מאוד אנשים שאכפת להם, גם כאלה שלא אכפת להם, אבל אנשים שאכפת להם באים ונותנים את דעתם, ותמיד אפשר למצוא את המחשבות שלא חשבנו עליהם.

בועז טופורובסקי: אני מקווה מאוד שהתקווה הזאת, אני נשאר ברוח התקווה, תימשך ותרד.

בועז טופורובסקי: אני גם נותן הרבה מאוד קרדיט לשיפור בתשתיות שהיה בשנים האחרונות על-ידי משרד התחבורה.

בועז טופורובסקי: והתוכניות האלה נראות תוכניות טובות.

בועז טופורובסקי: נפגשתי עם כל הגורמים, עם שלושת הדוברים שדיברו עד עכשיו, ואני רואה שבאמת יש רצון לעשות ולשנות, ואכפתיות ודאגה לחיי אדם.

בועז טופורובסקי: ואני מקווה מאוד ומאמין שאם התוכנית הזאת תיושם ושיתוף הפעולה יהיה אמיתי ועד הסוף, אנחנו נראה המשך של הירידה.

בועז טופורובסקי: בכל מקרה אנחנו נברר את הירידה הזאת, ננסה לעזור, להבין למה, ואם אפשר לשנות את הגזירה הזאת של הירידה בכמות השוטרים.

בועז טופורובסקי: ואנחנו, חברי הכנסת, ואני בטוח שהוועדה כאן, לרשותכם לכל דבר.

בועז טופורובסקי: תשתמשו בנו, באמת בשביל זה אנחנו כאן.

<משה אדרי: אני רק אוסיף ואומר, שהקמנו ועדה ציבורית ופנינו לשני השרים – השר לביטחון הפנים ושר התחבורה, בנושא של ועדה ציבורית שתבחן את מיקום א-3, המצלמות א-3, כדי שגם פה אמון הציבור יעלה.

דוד צור: זה נדון פה בוועדה.

בועז טופורובסקי: רק מילה אחרונה.

בועז טופורובסקי: קצת התמקדתי בנושאים של הדו-גלגליים, ויש כמה הצעות חוק שאתם כולכם מכירים אותם, גם עם סימון פס זוהר על קסדה של רוכבי אופנוע, גם הוצאה מחוץ לחוק של קסדות החצי.

בועז טופורובסקי: אנחנו גם עכשיו מטפלים בשיתוף פעולה יחד אתכם בנושא של האופניים החשמליים, שזה טרנד שהופך להיות גם בעייתי עם הטרנדיות שבו.

בועז טופורובסקי: ואנחנו פעילים ועושים איפה שצריך.

דוד צור: יפה.

דוד צור: מבורך ביותר הפעילות שלך, חבר הכנסת טופורובסקי בעניין הזה, גם בהצעות חוק פרטיות וגם בהעלאת הנושאים לסדר-היום.

דוד צור: אני אבקש כמה אנשים להתייחסויות, ואחרי זה נשמע גם את חבר הכנסת אשר שרצה להתבטא.

דוד צור: בבקשה, עמותת "אור ירוק", יניב.

<יניב יעקב: בוקר טוב.

<יניב יעקב: דבר ראשון, באמת הוצגו פה הדברים על-ידי ראש אגף התנועה, הד"ר שיינין ומנכ"ל הרשות.

<יניב יעקב: השנה כמו שצוין אנחנו מסיימים עם עלייה במספר ההרוגים, עם דגש על נהגים צעירים, על תאונות רכב כבד.

<יניב יעקב: ואחד הדברים הבסיסיים שצריכים להיות מקודמים זה התקציב של הרשות, שבמקום 277,000,000 שקלים צריך לעמוד על 550,000,000, שזו ההמלצה המקורית של הוועדה הראשונה שהייתה בראשות ד"ר שיינין, וזה גם מה שהיה בשנת 2008.

<יניב יעקב: עכשיו, לא מדובר גם על תקציב שלא יחזור.

<יניב יעקב: העלות של תאונות הדרכים, של הנזק למשק היא 7 מיליארד שקלים בשנה, וזו הערכה שמרנית.

<יניב יעקב: כך שלמעשה אותם 550 זה דבר שחוזר אלינו, זו השקעה משתלמת.

<יניב יעקב: ואני חושב שאסור לא לרשות, לא לנו כ"אור ירוק", לשאר הגופים, ולא לוועדה ולחברי הכנסת לוותר על הדרישה הזאת, לא ל-2015, 16 או 17 אלא לעכשיו.

<יניב יעקב: זה מבחינת התקציב.

<יניב יעקב: מבחינת הרשות עצמה, אני באמת שמח לראות את הכיוון, שהרשות הופכת להיות גוף עם שיניים, גוף שהוא לא צינור להעברת כספים.

<יניב יעקב: וכאן זה התפקיד של הוועדה, לראות שזה אכן קורה, לראות שהשת"פ עם הגופים מתבצע בצורה אופטימלית ואפקטיבית.

<יניב יעקב: ולפי דעתי, גם צריכות להיות אחת לחצי שנה ישיבות מעקב של הוועדה על התוכנית, על יישום התוכנית.

<יניב יעקב: לזמן את כלל הגופים שיציגו בפני הוועדה, שזה תפקידה, את ההתקדמות ואת הבעיות אם יש, ככה שיהיה אפשר לנצל את הוועדה, כמו שציין חבר הכנסת טופורובסקי.

<יניב יעקב: נושא נוסף, העלה אותו ראש אגף התנועה, זה נושא האלכוהול.

<יניב יעקב: אני חושב שצריך לייחד דיון לנושא של אפס אחוז אלכוהול.

<יניב יעקב: נושא חשוב מאוד.

<יניב יעקב: חוק שעבר בכנסת, אושר בשנת 2010, ועד היום בשטח לא מיושם, אין אכיפה של החוק הזה, זה לא קורה בפועל.

דוד צור: לצעירים?

<יניב יעקב: צעירים ונהגי רכב כבד.

<יניב יעקב: וזה תקוע כבר זמן ארוך.

<משה אדרי: אני אתקן.

<משה אדרי: כן תיקנו את כל מה שצריך, כל מה שהחוק אמר לנו אנחנו עושים ומטפלים.

<משה אדרי: כיילנו את המכשירים שלנו ועשינו את הכול.

דוד צור: למה אתה אומר לא נאכף?

<יניב יעקב: בפועל אין אכיפה של החוק.

דוד צור: אני יכול להגיד לך ממה שנקרא ניסיון אישי, שהחוק הזה מרתיע ביותר.

<יניב יעקב: אנחנו דחפנו אותו הרבה בשיתוף פעולה עם הרשות, עם המשטרה שכמובן רוצה גם כן ליישם את זה.

<יניב יעקב: כיום הידיים גם של השוטרים כבולות בנושא.

דוד צור: אנחנו בדיונים שנעשה על המשטרה, נבקש מהמשטרה להביא נתוני אכיפה.

<משה אדרי: אני אביא נתונים.

<משה אדרי: כנגד נהגים צעירים ונהגים מקצועיים.

<משה אדרי: אני אביא.

דוד צור: גם בחתך של כתבי אישום.

דוד צור: נביא נציג של הפרקליטות פה, וגם נשמע אולי על גזרי-דין.

דוד צור: בכלל נייחד לכל נושא האכיפה פרק בנפרד של דיון הוועדה.

<יניב יעקב: תודה.

<יניב יעקב: ואני חושב שבאמת ראוי, כמו שעושים בנושא האכיפה, גם בנושא תשתיות, גם לחלק את הנושאים הללו.

<יניב יעקב: כמו שאמרתי, מעקב אחר תוכנית העבודה של הרשות שצריכה להיות מוצגת באופן מפורט, גם של כלל הגופים שיגיעו, ידווחו לוועדה.

<יניב יעקב: אם זה מוקדי סיכון בתשתית, אם זה הסברה, חינוך.

דוד צור: תודה.

דוד צור: אני מבקש מנציג ציבור לשעבר ברשות, מר יורם כהן, תת-אלוף במיל.

דוד צור: אני מבקש רק בקצרה, כי אני רוצה לתת לכל האנשים שביקשו להתייחס.

<יורם כהן: קודם כול, הייתי נציג ציבור משנת 1996 כשהייתה הקרן לבטיחות בדרכים, שהיא חילקה כספים ותקציבים לגופים אחראיים.

<יורם כהן: המשטרה קיבלה תקציב ישיר, הייתה צריכה לדווח ולבצע, וזה היה אחד התפקידים של הרשות הלאומית אז.

<יורם כהן: כנ"ל מגן דוד, כנ"ל החינוך.

<יורם כהן: הרשות לא צריכה לעסוק בתקציבים עקיפים בוא נאמר, צריך את התקציבים להביא כמו שהיה פעם.

<יורם כהן: ולפי תוצאות מחקרים שישנם ברשות ולפי עדיפויות.

<יורם כהן: מדינת ישראל לא יכולה להקצות תקציבי ענק, עם כל הכבוד, אין מה לעשות, וצריך להסתדר בעדיפויות התקציב הקיימות.

<יורם כהן: ברור שצריך תמיד לשאוף ליותר.

<יורם כהן: ברשות יש המון מחקרים והיא עשתה הרבה מחקרים, פשוט לא מיישמים את חלקם.

<יורם כהן: למה?

<יורם כהן: כי לרשות אין סמכויות, כפי שציין רון.

<יורם כהן: ולכן אני חושב שצריך רשות, כפי שאמר שיינין, שיהיה בה מחקר חזק, והרשות צריכה להיות כפופה לשר התחבורה.

<יורם כהן: ויש מדען במשרד התחבורה, והוא גם אחראי לדברים האלה, ולא הרשות.

דוד צור: הרשות כפופה לשר התחבורה, למיטב הבנתי.

<יורם כהן: מה זה?

דוד צור: הרשות כפופה לחלוטין לשר התחבורה.

<יורם כהן: היא כפופה אבל אין לה סמכויות.

<יורם כהן: עכשיו, תראה, אם המשטרה מקבלת תקציב מהמדינה ואם היא מקבלת מהרשות – זה לא יכול ללכת ככה, מתבזבז תקציב.

<יורם כהן: ועובדה שבתקציבים פחות מ-500,000,000 ירדו תאונות הדרכים והנפגעים.

<יורם כהן: ועובדה, לא זאת הבעיה.

<יורם כהן: אם אתה היום מסמן שב-50% או 40% הולכי רגל, ודרך אגב זה לאורך תקופה ארוכה, קורה משהו בשטח, אין נוכחות שוטרים, העיריות לא אחראיות לכל מיני דברים שהן צריכות להיות אחראיות.

<יורם כהן: ולכן אם תעשה 800 מחקרים לא יעזור שום דבר.

<יורם כהן: ולכן פה צריך להיות שר.

<יורם כהן: שר לא ייתן סמכויות למישהו אחר.

<יורם כהן: המשטרה תיתן סמכויות לרשות הלאומית?

<יורם כהן: השר ייתן סמכויות לרשות הלאומית בנושא תשתיות שהוא עוסק בזה?

<יורם כהן: עכשיו, מה שכן, ועובדה שהירידה בתאונות הדרכים והנפגעים היא כתוצאה משיפורים בתשתית ופינוי נפגעים מהיר, ובחינוך שעוסקים בזה.

<יורם כהן: אלה הגופים שאחראים, הם אלה שהביאו את הירידה.

<יורם כהן: זה לא התפקיד של הרשות.

דוד צור: ובשורה התחתונה מה ההצעה שלך?

<יורם כהן: ההצעה שלי היא להכפיף את הרשות שתהיה כפופה לשר – לשר התחבורה, אתה יכול לקבוע מישהו אחר.

דוד צור: זה קיים.

דוד צור: אני חייב לזוז הלאה, מר כהן.

דוד צור: משפט אחרון.

<יורם כהן: לרשות אין היום אנשים מקצועיים לדברים האלה, וציין את זה שיינין.

<יורם כהן: וצריך להיות גוף חזק שיתעסק רק בנושא של המחקרים.

<יורם כהן: ועל-פי המחקרים ייקבעו עדיפויות, וזה מה שיעשו.

דוד צור: תודה.

דוד צור: חבר הכנסת אשר.

יעקב אשר: כן.

יעקב אשר: קודם כול, ראיתי את המצגת, אומנם הגעתי באמצע אבל קראתי אותה בעיון, ואני חושב שהיא מקיפה מאוד באמת את כל הגורמים.

יעקב אשר: אבל אני קצת מבולבל, זו האמת, בגלל שהשאלה מה תפקידה של הרשות בסופו של יום.

יעקב אשר: אם ניקח את זה בהשאלה מביטחון, מצבא, אז יש נושאים של מודיעין ומחקר, שבעצם מחייבים את מקבלי ההחלטות של אותם דברים שיוצאים אל הפועל בצורה סטטוטורית על-פי המחקר, על-פי המודיעין שיש, וזאת עבודה מסוג אחד.

יעקב אשר: יש עבודה שהיא עבודה בשטח עצמה.

יעקב אשר: יש כאן ערבוב של דברים שהשאלה אם הוא נכון או לא נכון, כי יכול להיות שבסוף נפספס את הנקודה המרכזית.

יעקב אשר: כי אם אתה הופך את הדבר הזה למקום שהוא גם חוקר, גם לומד, גם חי ומקבל את כל התלונות או מוקדים ברשויות, והמקומות האלה הם דברים מצוינים – אגב, אני כראש רשות לשעבר, שיתוף פעולה מצוין שהיה לי עם הרשות, למעט שוב כשהם הגיעו ואמרו: נגמר התקציב וכו', אבל היה שיתוף פעולה מקצועי, למדנו המון דברים ביחד ועשינו גם דברים ביחד.

יעקב אשר: השאלה רק איך מפרידים או שעושים מזה שתי מטרות שהן שונות לגמרי, ופה יצטרכו לדעתי להגדיל את התקציב בצורה משמעותית.

יעקב אשר: אם הופכים את הרשות לגוף סטטוטורי מחייב, זאת אומרת שהוא גם המייעץ, לא מתקבלת החלטה אחת במדינת ישראל שקשורה לתחבורה או לתנועה על-ידי המשטרה וכו' בלי שהגוף הזה נתן את ההנחיה שלו.

יעקב אשר: זה כמו אגף מודיעין, זאת אומרת אתה לא יכול להתעלם מדברים שקורים, אם זה בעיות בטיחותיות שקיימות או דגשים לטיפול בשנה הקרובה.

יעקב אשר: יש כאן ערבוב, אבל יכול להיות שצריך לעשות איזשהו סדר בין אותם דברים שהיא מבצעת בעצמה לבין אותם דברים שהם בעצם מחקר, מידע ונגישות לציבור והדברים האלה, הם דברים אחרים מאשר לטפל במפגע עצמו.

יעקב אשר: אני רואה פה כל מיני דברים שהולכים דרך המשרד כביכול לנושא של הצלה או נושא של רווחה, של שיקום משפחות שנפגעו בתאונות.

יעקב אשר: איך זה עובד?

יעקב אשר: זאת אומרת, אתה בא עם ה-2,000,000 שקל, מה המעמד שלך שמה?

יעקב אשר: אז מעבר לזה שהעברת 2,000,000 שקל לקרן הזאת לא הטבעת חותם, לא עשית דברים.

יעקב אשר: אז או שמחליטים שמגדילים את הגוף הזה בצורה רצינית מאוד ונותנים לו גם כוח מחקרי, גם כוח של עבודות מטה, אבל גם כוח בעבודות שטח.

יעקב אשר: או שמחליטים לא – השטח שייך לגורמי השטח, דהיינו משרד התחבורה באגף תשתיות יבשה או אגפים כאלה ואחרים, אבל המאמץ שלכם הוא מאמץ שאתם יכולים לכפות בתוכנית העבודה שתהיה התייחסות לעבודה שלכם.

יעקב אשר: זה דבר ראשון.

יעקב אשר: דבר נוסף, רואים את התקציב, אז זה מצחיק.

יעקב אשר: מצד אחד כשנכנסתי באמצע חשבתי שאני שומע כרגע איזשהו דוח על תוכנית הבראה.

יעקב אשר: זאת אומרת, זה בסדר, אבל זו לא מטרת הדיון.

יעקב אשר: זה שעושים הבראה פנימית, סוגרים סניפים, מאחדים סניפים זה בסדר גמור, אבל אם אנחנו רוצים להגדיל את נושא המודעות לבטיחות בדרכים ואת העבודה, את המטה והמחקר והכול, זה לא יכול להיות שהתקציב הולך בדיוק במגמה ההפוכה ויורד.

יעקב אשר: ודבר אחרון בנושא ההסברה וההסברה הייחודית למגזרים מסוימים, וזה מודגש כאן.

יעקב אשר: נושא ההסברה, 15,000,000 שקל בשנה להסברה – ואני ראיתי כאן בניתוח של המחקר של הכנסת כמה באמת ההשפעה של ההסברה הייתה על הנושא של חגירת חגורות בטיחות וכו'.

יעקב אשר: אנחנו היום בדור של קמפיינים.

יעקב אשר: עשית הסברה נכונה, הגעת לילדים, הגעת להורים, הגעת לסבתא שמעירה לילד לשים את החגורה כשהם יושבים ביחד ונוסעים לטיול.

יעקב אשר: 15,000,000 שקל למדינה כזאת, למרות שהיא קטנה - - -

<רון מוסקוביץ: זה לחינוך והסברה.

<רון מוסקוביץ: זה עוד יותר גרוע.

יעקב אשר: אז זה פשוט לעג לרש.

יעקב אשר: ובמיוחד שגם יש מגזרים, ופה אני רוצה להעיר מה שאמרתי כראש עיר בני-ברק בזמנו לצוות שנמצא כאן:

יעקב אשר: צריך הסברה ייעודית בשפה של מגזרים מסוימים, אם זה המגזר הערבי, אם זה המגזר החרדי, שצריך להגיע אל הילדים.

יעקב אשר: שוב, אתה לא מגיע אליהם דרך המדיות.

יעקב אשר: מה שילד נחשף במדיה של טלוויזיה וכו', בבני-ברק ובמקומות אחרים הוא לא נחשף לזה.

דוד צור: שלא בליבה, כמו שאומרים חברי הכנסת גפני וליצמן.

יעקב אשר: התחלת אתי עם הליבה עכשיו?

יעקב אשר: אנחנו בליבה, כולנו בליבה, אנחנו מאותה ליבה בסופו של דבר.

דוד צור: אבל אני חייב להתקדם, חבר הכנסת אשר.

יעקב אשר: אני מסיים.

יעקב אשר: אני מבקש גם לקחת בחשבון את העניין הזה.

דוד צור: אין ספק שאתה צודק בעניין של ההסברה.

יעקב אשר: אבל אני חושב, אדוני היושב-ראש, שאנחנו צריכים לתת גב לכל הנושא הזה כדי שמשרד האוצר, אולי מר טופורובסקי יעזור לנו גם כן, חבר הכנסת טופורובסקי, ראיתי בדיבור שלו כמה התלהבות, באמת להגדיל את התקציבים אבל להחליט מה המטרה שלכם.

יעקב אשר: מטרה אחת, לא עשר מטרות ביחד.

דוד צור: תודה.

דוד צור: אני עוד רוצה לשמוע אנשים, אז אני מבקש את עורך-דין עמית ברגמן.

דוד צור: כן, רק בקצרה אני מבקש, כי אני חייב לרוץ על אנשים.

דוד צור: ודברים אופרטיביים אם יש, המלצות אופרטיביות לגופים.

<עמית ברגמן: השם הוא באמת עורך-דין עמית ברגמן.

<עמית ברגמן: אני מהעמותה שקוראים לה "מועדון האופנועים הישראלי".

<עמית ברגמן: העמותה מייצגת את כלל הרוכבים בישראל והיא פעילה בתחום הבטיחות בדרכים.

<עמית ברגמן: יש שיתוף פעולה מצוין עם הרשות הלאומית וגם עם המשטרה.

<עמית ברגמן: יש לנו השבוע פגישה עם ראש האגף, אני מקווה שהיא לא תידחה שוב, היא נדחתה בגלל נסיבות מוצדקות, אבל אני מקווה שהיא לא תידחה שוב.

יעקב אשר: אפרופו שיתוף פעולה.

<עמית ברגמן: אז אנחנו בשיתוף.

<עמית ברגמן: מהשיתוף הזה עולה שהשנה נהרגו 50 רוכבים, שזה 17% מכלל ההרוגים, שזה נתון חריג.

<עמית ברגמן: וכמו שראינו קודם, המגמה של כלל ההרוגים היא בירידה והמגמה של האופנועים היא בעלייה.

<עמית ברגמן: כמו שהרשות מודעת לזה, זו מגמה כלל עולמית.

<עמית ברגמן: והרשות, בכל הכבוד, לדעתנו עשתה השנה טעות כשהיא שחררה במסגרת סבב הפיטורים את הבן-אדם שהיה אמון על הבטיחות של הדו-גלגלי ופעל ברשות והיה מומחה בתחום הזה, והיא שחררה אותו במשמע פיטרה אותו.

<עמית ברגמן: והוא אחד מהקיצוצים של הרשות.

<עמית ברגמן: והיום אין אף בן-אדם ברשות שקם בבוקר ואומר: מה אני עושה היום למען בטיחות של דו-גלגלי?

<עמית ברגמן: גם פרויקטים מסוימים שהוא טיפל בהם נעצרו.

<עמית ברגמן: אנחנו יודעים כי היינו שותפים לפרויקטים האלה.

<עמית ברגמן: וגם נושא הסברה שדובר קודם מאוד מאוד נפגע.

<עמית ברגמן: ואני חושב שיש לדבר הזה השפעה ישירה על כמות ההרוגים השנה הזאת בדו-גלגלי.

<עמית ברגמן: עכשיו, ד"ר שיינין, היה רשום לך בשקף בעיקר אופנועים כבדים.

<עמית ברגמן: מתוך ה-50,שלושה הם מעל 400 סמ"ק, שלושה, שזה פחות מההיקף שלהם במספר כלי הרכב הדו-גלגלי.

<עמית ברגמן: משמע הבעיה שלנו היא עם כלי רכב קטנים, הבעיה שלנו עם הכשרה, הבעיה שלנו עם הסברה.

<עמית ברגמן: ובעניין הזה הרשות עצרה את הפעילות שלה בדו-גלגלי והייתי אומר אפילו הזניחה אותו.

<עמית ברגמן: זה לא תקין.

דוד צור: זהו?

דוד צור: משפט אחרון.

<עמית ברגמן: אמרו שיפור בתשתיות.

<עמית ברגמן: הדברים לא מעניינים?

דוד צור: מאוד, אבל אנחנו חייבים להתקדם.

<עמית ברגמן: בסדר.

<עמית ברגמן: שיפור בתשתיות אמרו גם.

<עמית ברגמן: מתוך ה-50 היו 14 שנהרגו בתאונות עצמיות ו-36 בתאונות מעורבות עם כלי רכב אחר.

<עמית ברגמן: 9 מתוך ה-14 נהרגו על גדר הבטיחות, במרכאות.

<עמית ברגמן: גדר הבטיחות קוטלת אופנועים – קוטלת אם לא חותכת.

<קריאה: פציעות קשות גם.

<עמית ברגמן: ברור, פציעות קשות, נכויות, שיתוק.

<עמית ברגמן: היא קוטלת.

<עמית ברגמן: עכשיו, הדבר הזה חייב לעלות פה, הוא חייב לעבור דרך הרשות הלאומית, דרך החברה לדרכים, דרך מישהו שחייב לטפל בעניין הזה, כי התשתיות לאופנועים לא שופרו והן הורגות.

<עמית ברגמן: 20% מההרוגים הם ב - - -

דוד צור: גם בצבע?

<עמית ברגמן: הצבע הוא נכון.

<עמית ברגמן: אני לא מכיר כרגע את הבן-אדם שהצבע או החיכוך הרג אותו.

<עמית ברגמן: אני לא מכיר אותו.

<עמית ברגמן: אני מכיר הרבה אנשים שהגדר הרגה אותם.

<אליעזר אלג'ם: כבר לא מכיר אותם.

<יורם כהן: אבל למה הם לא נוסעים לפי החוק?

<עמית ברגמן: הם נוסעים לפי החוק.

דוד צור: גם ככה אנחנו - - -

<אליעזר אלג'ם: תסלח לי, אני חייב להתערב פה.

דוד צור: לא, אתה לא חייב.

<אליעזר אלג'ם: מעקות הבטיחות נוצרו כיוון שנהגים פעלו לא כפי שהיו צריכים לפעול.

<אליעזר אלג'ם: אותם מעקות שאתה טוען שהקימו פוגעים והורגים אותנו.

דוד צור: דו-גלגלי, אני מכבד אתכם.

<אליעזר אלג'ם: אז אנחנו נוסעים כחוק, תיסעו גם אתם כחוק.

דוד צור: מה השם?

דוד צור: לפרוטוקול, שנדע מי דיבר.

<אליעזר אלג'ם: אליקו.

דוד צור: אליקו?

דוד צור: אנחנו צריכים לדעת מי דיבר לפרוטוקול.

<אליעזר אלג'ם: אלג'ם אליעזר, אליקו.

דוד צור: אז הדו-גלגלי, משפט אחרון בבקשה.

<עמית ברגמן: זהו, אנחנו סיכמנו.

<עמית ברגמן: אני חושב שהרשות הזניחה וצריכה לחזור ולטפל בעניין.

דוד צור: תודה.

דוד צור: מר בקר, בקצרה.

דוד צור: גם אתה תדבר, מר סנדלר.

<משה בקר: אני רוצה להציג תמונה קצת שונה מהתמונה שהוצגה עד עכשיו.

<משה בקר: אנחנו מתבלבלים בעצים ולא רואים את היער.

<משה בקר: וזה מתחיל עם ד"ר שיינין שהציג אומנם דברים נכונים, אבל הם רק חלק קטן של האמת.

<משה בקר: נציג "אור ירוק" דיבר על 7 מיליארד שקל של נזק כלכלי.

<משה בקר: הנזק הכלכלי הוא בין 10 ל-15 מיליארד.

<משה בקר: אנחנו משקיעים בתעשיית הביטוח, שיעשו חשבון, 2.8 מיליון כלי רכב כפול בין 4,000 ל-5,000 בממוצע כלי רכב ביטוח חובה ומקיף – כ-12 מיליארד שקל לשנה אנחנו מעבירים לא למניעת תאונות, לפצות אותם על נזקים.

<משה בקר: הנתונים שיש לך אולי לא מביאים בחשבון את הגידול בתל"ג לנפש במדינת ישראל.

<משה בקר: אני רוצה לומר למה אני מבקר את ד"ר שיינין.

<משה בקר: אני מבקר אותו כי הייתי חבר בוועדה שלו והיה לנו ויכוח.

דוד צור: אני בטוח שאתה לא מבקר אותו ברמה האישית.

<משה בקר: לא ברמה האישית, אני מדבר מקצועית כרגע.

דוד צור: אוקיי.

<משה בקר: הנתונים שהוצגו כאן לגבי השיפור שחל במדינת ישראל שמים אותנו עם זרי דפנה לישון, מפני שהם מראים את הירידה היפה שישנה בהרוגים.

<משה בקר: ואני אומר לכם כרגע שאם אנחנו משווים את בעיית תאונות הדרכים כבעיה לא רק של ההרוגים, כי ההרוגים, אם אני לוקח נזק כלכלי כבסיס השוואתי גם בין-לאומית וגם משנה לשנה במדינת ישראל, ההרוגים מהווים רק 25%-20% מהנזק הכלכלי.

<משה בקר: כלומר יש לנו עוד 85%-75% של נזקים.

<משה בקר: למשל הוצגו נתונים על פצועים קשה.

<משה בקר: מכון גרטנר הראה שלפי נתוני בתי-החולים מספר הפצועים הקשה הוא לפחות פי שניים ממה שהלמ"ס והמשטרה מדווחים.

<משה בקר: אם מדברים על בין 3,000 ל-4,000 פצועים קשה יש בין 7,000 ל-9,000 פצועים קשה שלא מגיעים ללמ"ס אלא דרך בתי-החולים וחדרי המיון.

דוד צור: מה אתה אומר, שמרמים אותנו בנתונים?

<משה בקר: כן, נכון.

<משה בקר: לוקחים נתונים חלקיים.

<קריאה: הם לא מסווגים כתאונות.

<משה בקר: רבותי, המטרה היא לא רק להשוות את עצמנו בנושא ההרוגים, שאנחנו טובים ואנחנו נכללים בתוך חמש המדינות האלה.

<משה בקר: הבעיה היא להוריד את הבעיה המשמעותית בחברה הישראלית.

<משה בקר: וכאשר אני אומר: יש 8,000 פצועים קשה שהגיעו לחדרי המיון, יש בין 80,000 ל-90,000 פצועים שהגישו דיווחים על בסיס חוק פיצוי נפגעי תאונות דרכים, פגעי גוף, פצעי גוף, הגישו תביעות לשנה אחת לחברות הביטוח, 400,000 בעלי רכב במדינת ישראל הגישו תביעות על נזקי רכוש לחברות הביטוח.

<משה בקר: אז אנחנו חכמי חלם.

<משה בקר: 12 מיליארד שקל מההכנסה הפנויה אנחנו יכולים להעביר לתעשיית הביטוח.

<משה בקר: מפצים אותנו בערך בחזרה בסביבות 7 עד 8 מיליארד שקל.

<משה בקר: זה מה שמחזירים לנו.

<משה בקר: הם עושים רווחים ויש שם עלות תפעולית וכך הלאה.

<עמית ברגמן: מיליארד שקלים בשנה.

דוד צור: אני מבקש, הדו-גלגלי השתלט לנו על הדיון.

<עמית ברגמן: זה לא דו-גלגלי, זה כולנו משלמים.

<עמית ברגמן: מיליארד שקלים בשנה.

<משה בקר: אם הרשות התחילה להתפתח אנחנו רואים מגמת ירידה.

<משה בקר: במקום שד"ר שיינין כיושב-ראש הרשות היה נלחם מול האוצר, ואני יודע שהוא עשה מאמצים כי זה היה חלק מהנדוניה שהוא ביקש מהשר כשהוא נכנס לתפקיד, שיממשו את ה-550,000,000 שקל לשנה.

<משה בקר: ואני אומר לכם: כרגע ה-270 במונחים ריאליים זה פחות ממה שהיה בשנת 2000.

<משה בקר: אני על-ידי חוק של אגרה על הביטוח הבאתי לכך שבמינהל לבטיחות בדרכים ב-1982 התחיל להיאסף כסף כתוצאה מ-4.3% על הביטוח חובה, והגענו למצב שבסוף שנות ה-90 הגענו ל-200,000,000 שקל.

<משה בקר: זו הייתה קרן הבטיחות שיורם דיבר עליה.

<משה בקר: זה הפך להיות איזשהו מדד בסיס לרמת התקצוב של הנושא הזה.

דוד צור: יש הצעת חוק פרטית שלי בנושא הזה של העלאת ביטוח החובה לנהגים רצידיוויסטים בתוספת של העבירות שיש, שישלמו 10% יותר.

דוד צור: כרגע תתפלא – מי שעוצר את זה זה דווקא האוצר.

דוד צור: למרות שזה כסף שנכנס, כסף שאמור להיכנס לאוצר.

<יעקב שיינין: היושב-ראש, זו הייתה התוכנית המקורית.

דוד צור: אבל אני לא מוותר.

דוד צור: אנחנו נמשיך עם זה וזה יגיע לוועדת השרים.

דוד צור: מר בקר, אבל ממש לסיום.

<משה בקר: שנייה, אני אומר דברים לעניין.

<משה בקר: אני יושב בוועדה הזאת - - -

דוד צור: כולם דיברו לעניין.

<משה בקר: לא, ישבתי 30 שנה.

דוד צור: מר בקר, אני מבקש לחתור לסיום.

דוד צור: משפט אחרון.

<משה בקר: לא, אני רוצה לומר משהו לגבי העניין של כוח האדם והצמצום שלו ברשות הלאומית.

דוד צור: אז תאמר.

<משה בקר: במקום שאנחנו נראה את הרשות מתפתחת – קרפ"ר, קצין רפואה ראשי, בכל חטיבה יש חמישה רופאים, רופא גדודי ו-16 חובשים קרביים, זה החיל שלו כדי לשמור על החיים.

<משה בקר: ואנחנו במקום שנעשה בקרה על 270 רשויות מקומיות, שאני רוצה שהן יפעלו עם מטות הבטיחות וכבר הקמנו מרכזים ויש איזה שליטה ובקרה, מצמצמים ואומרים: אנחנו נשלוט על הכול מירושלים.

<משה בקר: הוא מבזבז כל היום בנסיעות, הוא צריך להגיע לג'לג'וליה והוא צריך להגיע לטבריה והוא צריך להגיע לכל מיני מקומות אחרים ולקדם תוכניות בטיחות בשלטון המקומי.

<משה בקר: 75% של הנפגעים הם בשלטון המקומי.

דוד צור: אוקיי.

דוד צור: נקודה מאוד חשובה, בוא ניתן להם לענות גם.

<משה בקר: ולכן צריך לפתח.

<משה בקר: ואולי דבר אחרון, יש דיסוננס בין יושב-ראש הרשות ובין מנכ"ל הרשות.

דוד צור: מר בקר, אני ממש לא מעוניין כרגע להיכנס לזה.

<משה בקר: לא, אבל אם אומרים שלדבר בטלפון ברכב זה בסדר, אז כאשר הרשות עושה חודש לפני כן כנס על הסחת דעת בגלל טלפונים סלולריים, ולוקח לעצמו היושב-ראש של הרשות זכות להיות המדען הראשי ולהופיע בעניין, לדעתי זאת טעות.

דוד צור: תודה.

דוד צור: אמרת את זה.

דוד צור: אמרת.

דוד צור: קולך נשמע ברמה.

דוד צור: תודה.

דוד צור: הגברת בת אל הלמר ואחרי זה פרופ' פרשקר.

<בת אל הלמר: טוב, אני ראשית רוצה לברך אותך, חבר הכנסת דוד צור, וגם הצטרפותו של בועז טופורובסקי, שני אנשים שעושים לטובת העניין.

<בת אל הלמר: אנו נמצאים עכשיו בוועדה ששמה הוא המאבק בתאונות הדרכים, הייתי קוראת לה אפילו הוועדה להצלת נפשות.

<בת אל הלמר: ואם זה לא מספיק מרגש אז אפשר לדבר פשוט בצורה של מספרים.

<בת אל הלמר: והזכירו כאן קצת מספרים קודם לכן.

<בת אל הלמר: עלות הרוג למשק הישראלי, השערוך שאני ראיתי לאחרונה, כ-4.7 מיליון שקלים.

<בת אל הלמר: יש גם המעריכים כ-5.56 מיליון שקלים לאדם.

<בת אל הלמר: בהנחה שאנחנו עושים ממוצע של 5,000,000 שקלים להרוג, אני תוהה רק לגבי סוף-השבוע האחרון, חמישה הרוגים.

<בת אל הלמר: תארו לכם, חברי הכנסת היושבים כאן וגם אלה שחסרים, חבל לי מאוד שאני לא רואה כאן את חבר הכנסת חמד עמאר, יו"ר השדולה שמלווה אותנו כבר קדנציה שנייה כאן.

<בת אל הלמר: אני תוהה מה הייתם עושים עם 25,000,000 השקלים האלה רק לסוף-השבוע האחרון, איך הייתם יכולים להחזיר אותם חזרה לציבור.

<בת אל הלמר: ואני רוצה להעלות שלושה נושאים שאני כל הזמן שומעת אותם בכל הוועדות שאני באה ומשתתפת, והייתי מציעה לרשות הלאומית לשים גם את הדעת עליהם.

<בת אל הלמר: הנושא הראשון זה נושא של רכב כבד והובלה.

<בת אל הלמר: בנושא הזה אני מחלקת לכמה דברים.

<בת אל הלמר: ראשית, כל מה שקשור לקציני בטיחות בתעבורה, העצמה של קציני בטיחות התעבורה שנמצאים קצת במחלוקת, במין מצב כלאיים כזה, בין מנהל חברת ההובלה לבין הנהגים עצמם.

<בת אל הלמר: כל מה שקשור לתקן 9301, הטמעה של בטיחות כולל רווח כלכלי בחברות הובלה.

<בת אל הלמר: כמובן מפרצי חנייה.

<בת אל הלמר: ראינו את זה בכביש 6 לאחרונה.

<בת אל הלמר: זה איכשהו נושא שממוסמס, אבל אני לא מבינה איך נהג אמור לנהוג מספר שעות, ואם הוא רוצה להתרענן או לנוח אין לו פשוט את האופציה.

<בת אל הלמר: וכמובן הכשרה של שוטרים.

<בת אל הלמר: לדעתי האישית כהדיוט גמור, כאזרח המסתכל על העניין הזה מן השורה, אני חושבת שמשטרת ישראל צריכה לקבל ממש יחידה שתעסוק אך ורק בנושא של רכב כבד והובלה, משום שאם שוטר עוצר נהג הובלה הוא צריך קצת להבין בטכוגרף.

דוד צור: קלעת לדעת גדולים.

דוד צור: ראש את"ן מהנהן בראשו שזה נכון.

<בת אל הלמר: בטיפול?

<משה אדרי: כרגע בטיפול.

<בת אל הלמר: בסדר, אני שמחה מאוד לשמוע.

דוד צור: בת אל, חייבים לסיים.

<בת אל הלמר: שני נושאים ממש בקצרה.

<בת אל הלמר: הנושא השני זה המגזר הערבי-בדואי.

<בת אל הלמר: המעורבות שלהם גבוהה.

<בת אל הלמר: זה נחקר, זה הוכח, זה נראה.

<בת אל הלמר: אני חושבת שצריך לעשות שם טקטיקה קצת אחרת, לצאת מהקופסה.

<בת אל הלמר: כל מה שקשור לקמפיינים זה טוב ונחמד אבל צריך להגיע לתוך הקהילה ומתוך הקהילה להעצים אותה.

<בת אל הלמר: העלינו כמה רעיונות, הייתי רוצה לראות את זה יותר.

<בת אל הלמר: הנושא השלישי זה מדרכות להולכי רגל שהפכו להיות כבישים בפני עצמם.

<בת אל הלמר: כל מה שקורה במדרכות להולכי רגל, לא יודעת אם מישהו כאן נכנס לפייסבוק מדי פעם חוץ מאשר הפייסבוק שלו עצמו, יש מה שנקרא "דרור רוצה לעבור".

<בת אל הלמר: זה משהו מאוד נחמד.

<בת אל הלמר: אבא לילד קטן בן שנה וחצי בשם דרור לקח את העגלה והתחיל לצלם, בהתחלה ברחובות תל-אביב אבל עכשיו זה פשט לכל מדינת ישראל, כיצד הוא מנסה ללכת עם העגלה עם ילדו הקט על המדרכות ואין לו שום אפשרות לעשות את זה.

<בת אל הלמר: או שהוא צריך לרדת אל הכביש מפני שיש שם פחים שהרשות המקומית לא מפנה או שיש שם עניין של מרכולתם של סוחרים שפשוט מניחים אותם על גבי המדרכות, או אופניים או אופנועים או אופניים ממונעים שפוגעים בקשישים וגורמים להם למעוד.

<בת אל הלמר: גם לאופניים עצמם האמת אין הרבה מקום משום שיש שם בעיה של תוואי שפתאום נקטע להם או על-ידי רמזור או על-ידי תחנת אוטובוס.

<בת אל הלמר: והערב רב הזה גורם לבעייתיות וגורם להולכי רגל פשוט לרדת אל הכביש.

דוד צור: תודה רבה לך, הארת לנו דברים יפים.

<בת אל הלמר: תודה לך.

דוד צור: בבקשה, פרופסור.

<יוסף פרשקר: אני יכול לדבר הרבה, אני פרופסור, אבל אני אנסה לעשות את זה קצר.

<יוסף פרשקר: אני חושב שהצלחנו, עשינו דרך ארוכה ועשינו דרך טובה.

<יוסף פרשקר: והרבה אנשים ויחידות וגופים תרמו לדבר הזה בברדק כללי ללא תכנון, אבל בהצלחה רבה.

<יוסף פרשקר: ואני שמח שיש לנו היום מטרות ברורות של הרשות.

<יוסף פרשקר: המטרות ששמעתי היום שהן שונות ממטרות ששמעתי קודם, הן הגיוניות ואנחנו צריכים לפעול להשיג אותן.

<יוסף פרשקר: ואנחנו יכולים לעשות את זה.

<יוסף פרשקר: ואני שמח.

<יוסף פרשקר: אני גם שמח, ואנחנו לא מציינים את זה – התשתיות בארץ ברמה יוצאת דופן באיכותן.

<יוסף פרשקר: תפסיקו להשמיץ.

<יוסף פרשקר: והמשטרה עושה את פעולתה נכונה.

<יוסף פרשקר: אין לה מספיק כוח אדם, צריך הרבה יותר שוטרים, אבל לדעתי הפסיקו עם השטויות, לא מחפשים את הרפורטים, את הדוחות, מחפשים את הבטיחות בדרכים.

<יוסף פרשקר: והם עושים עבודה נכונה היום.

<יוסף פרשקר: וכל הכבוד להם.

<יוסף פרשקר: ואני גם רוצה להוסיף את בתי-המשפט.

<יוסף פרשקר: יש עליהום עליהם שהם רחמנים.

<יוסף פרשקר: הם לא רחמנים, הם מפעילים שיקול דעת נבון.

<יוסף פרשקר: איפה שצריך להעניש בחומרה, ויש עונשים כאלה בשכרות, בהשארת קורבן, בדברים כאלה, ואיפה שזה במידה מסוימת קורה וצריך להפעיל את מידת הרחמים.

<יוסף פרשקר: ואני חושב שהם עושים את הדבר הנכון.

<יוסף פרשקר: ישנם שני דברים שאני רוצה לציין שאני חושב שלא נעשו בציבור.

<יוסף פרשקר: ודבר ראשון זה קרדיט לאזרח הפשוט.

<יוסף פרשקר: רבותי, הנהג הישראלי נוהג נורמטיבית.

דוד צור: זו בשורה.

<יוסף פרשקר: לא היינו מגיעים להישגים המופלאים שהגענו – 3.75 הרוגים ל-100,000 תושבים או 5.7 הרוגים למיליארד ק"מ אם הנהג הישראלי לא היה נהג נורמטיבי.

<יוסף פרשקר: וזה שאנחנו מדברים בגנותו אנחנו עושים עוול נורא.

<יעקב שיינין: 95% נורמטיביים.

<יוסף פרשקר: כמובן.

<יעקב שיינין: 5% עושים לנו את הצרות.

<יוסף פרשקר: ואסור להגיד "הנהג הישראלי" במובן השלילי.

<יוסף פרשקר: צריכים לומר: בואו נתקדם הלאה.

<יוסף פרשקר: הממשלה תתרום, הרשויות יתרמו ואתם תמשיכו לתרום ונתקדם.

<יוסף פרשקר: מספרים לי תמיד את הסיפור המופלא על פרחי הבר.

<יוסף פרשקר: רבותי, אם היו מפרסמים שכולם קוטפים פרחי בר, אז הייתם יוצאים מהאוטו וקוטפים.

<יוסף פרשקר: אומרים: לא קוטפים פרחי בר – לא קוטפים פרחי בר.

דוד צור: וחגורות הבטיחות גם, שזו דוגמה מצוינת.

<יוסף פרשקר: אם הנהג הישראלי הוא כל כך נורא, למה שאני אהיה פראייר ואסע בסדר אם כולם נוסעים לא בסדר?

<יוסף פרשקר: רבותי, הרוב המכריע נוסע בסדר, נצטרף אליו ונתקדם.

<יוסף פרשקר: עכשיו, דבר אחד חמור שקורה בארץ זה חברות הביטוח.

<יוסף פרשקר: ראיתם פרסומת אחת, סלוגן אחד, מילה אחת, בזכות בטיחות בדרכים שפורסמה על-ידי חברת ביטוח?

<קריאה: זה עולה כסף.

<רון מוסקוביץ: הם במקרה פה לדיון הבא, אז תיזהר.

<יוסף פרשקר: שיהיו בריאים.

<יוסף פרשקר: רבותי, כל תעשייה היום בחברה המודרנית תומכת במגזר שהיא עוסקת בו.

<יוסף פרשקר: אין דבר כזה.

<יוסף פרשקר: והחברות האלה מתעלמות במכוון מתפקידן.

דוד צור: נקודה חשובה.

דוד צור: נפנה אליהן פנייה.

<יוסף פרשקר: ואני רוצה לומר לכם משהו:

<יוסף פרשקר: חלום הבלהה של מנכ"ל חברת ביטוח רכב הוא שלא תהיינה תאונות.

<יוסף פרשקר: לא תהיה לו עבודה, לא יהיה לו בונוס, הוא ילך הביתה.

<יוסף פרשקר: והם פועלים בכיוון הזה, הם לא עושים "ישראבלוף".

דוד צור: בוא נגיד שהם לא פועלים אחרת.

דוד צור: זו האשמה חמורה להגיד שהם פועלים - - -

<יוסף פרשקר: אני לא יודע איך הם פועלים.

<יוסף פרשקר: בארצות-הברית חברות הביטוח מקיימות מכוני מחקר מכספן.

<יוסף פרשקר: רוצים, לא רוצים – לא נכנסתי לקרביים שלהם, מקיימים מכוני מחקר מופלאים.

<יוסף פרשקר: ואנחנו לא עושים את זה, וכאן זה התפקיד של הכנסת, דעת הקהל, להפעיל עליהם לחץ שישנו התנהגותם.

דוד צור: תודה רבה.

דוד צור: דברים חשובים.

דוד צור: אני אבקש בקצרה ממש שהרשות, מר שיינין או מר מוסקוביץ, תגיבו בשתיים-שלוש דקות.

<רון מוסקוביץ: אני רק בדקה אגיב ואחר כך היושב-ראש.

דוד צור: דקה ואחרי זה היושב-ראש.

<רון מוסקוביץ: אני רוצה לענות רק לנושא באמת הכי כאוב שעלה פה, זה הדו-גלגלי.

<רון מוסקוביץ: אני קודם כול מקבל את מה שאמר עמית, אם כי צריך להבין את השינוי הארגוני שלנו, שכולם עוסקים היום, לא רק בן-אדם אחד.

<רון מוסקוביץ: גם החינוך וגם ההסברה וגם בנושא התשתיות, יש לנו גם בטכניון, זה גם מופיע במסמך לשנת העבודה הקרובה, כולל אמצעים תשתיתיים שאנחנו רוצים להכניס בערים הגדולות על מנת להגביר את הבטיחות.

<רון מוסקוביץ: גם הנושא של מעקות הבטיחות מטופל עם "נתיבי ישראל".

<רון מוסקוביץ: ואני מסכים שהדגש צריך להיות בנושא ההכשרה.

<רון מוסקוביץ: מניתוח של התאונות בנושא הדו-גלגלי ברור שיש פה בעיה אמיתית של הרוכב, אנחנו רואים את התאונות העצמיות.

<רון מוסקוביץ: ומילה רק למה שאמר חבר הכנסת יעקב אשר.

<רון מוסקוביץ: אני לגמרי לגמרי במקום שהרשות לא צריכה להיות גוף ביצועי.

<רון מוסקוביץ: היא כן צריכה להיות בעלת סמכות לבוא ולהשפיע.

<רון מוסקוביץ: אני חושב שאנחנו לא במקום הזה, אבל אנחנו כן בכיוון הזה - -

יעקב אשר: להכתיב, לא להשפיע.

<רון מוסקוביץ: - - של להכתיב ולהשפיע, ושהאמירה שלנו בנושא בטיחות בדרכים תהיה האמירה הקובעת.

<רון מוסקוביץ: אבל אנחנו לא נתפוס את מקומם של הרשויות המקומיות, לא של "נתיבי ישראל".

<רון מוסקוביץ: אנחנו לא יכולים להיות לא גוף אכיפה ולא גוף ביצוע של תשתיות.

יעקב אשר: כן, אבל כש"נתיבי ישראל" ורשות מקומית יושבים על תוכנית עבודה של שנה - -

<רון מוסקוביץ: הם יישבו יחד אתנו.

יעקב אשר: - - חייב להיות שאתם תשפיעו על סדרי העדיפויות.

<רון מוסקוביץ: בוודאי.

<יעקב שיינין: אני רוצה לחזק את מה שאמר רון.

<יעקב שיינין: אנחנו גוף מייעץ, לא יותר מזה.

<יעקב שיינין: רצינו להיות גם מחליט – לא נתנו לנו, אבל אנחנו מייעץ.

<יעקב שיינין: ואם יהיה לנו מוניטין, ישמעו לעצות שלנו.

<יעקב שיינין: אנחנו לא גוף מבצע, אנחנו לא יכולים להיות גוף מבצע.

<יעקב שיינין: יש מספיק גופים מבצעים במדינת ישראל.

<יעקב שיינין: אבל אנחנו לא צינור, אנחנו שואלים על תפוקות, אנחנו רוצים לדעת נורמות, אנחנו רוצים לדעת מדדים והרשויות עושות את זה.

<יעקב שיינין: יש לנו שיתוף פעולה אסטרטגי עם משטרת ישראל.

<יעקב שיינין: היא עושה את זה, אנחנו מממנים את הניידות, את הדלק, את הסטודנטים.

<יעקב שיינין: יש לנו תפוקות, אנחנו מדברים איתם, אנחנו אומרים מה לעשות, כך זה צריך להיות.

יעקב אשר: כשאתה המממן הישיר אתה הופך להיות גוף ביצועי.

דוד צור: חבר הכנסת אשר, לא נוכל להיכנס לזה.

יעקב אשר: אתה הופך להיות גוף ביצועי, אתה מביא ניידות.

<רון מוסקוביץ: מי שנותן את הפקודה זה מי שיושב פה.

<יעקב שיינין: ולכן מאוד חשוב לנו הנושא של מוניטין מקצועי.

<יעקב שיינין: זה מה שייתן לנו את הגוף.

<יעקב שיינין: ואנחנו לא מתכוונים להקים עוד גוף מבצע.

<יעקב שיינין: לגבי מה שאמר פרופ' פרשקר.

<יעקב שיינין: אני חושב שהיו לנו הרבה מאוד ויכוחים במשך שנים, אני היום מסכים אתך לחלוטין במאה אחוז, ואני חושב שבעצם בסופו של דבר האמת היא המנצחת, ואנחנו רואים את הדברים.

<יעקב שיינין: ואני אומר: עשינו את החלק הקל.

<יעקב שיינין: אני לא מסכים עם אף מילה שאמר בקר.

<יעקב שיינין: לא ידעתי ממתי נהיית מומחה כלכלי ואתה מבין בכלכלה, אבל בוא נגיד ככה:

<יעקב שיינין: אמרת דברים - - -

<משה בקר: למדתי כלכלה - - -

דוד צור: מר בקר, נתתי לך לדבר, תן לו להגיב.

<משה בקר: לא, הוא תוקף אותי ברמה האישית.

דוד צור: באותה מידה שאתה תקפת אותו.

<משה בקר: לא אישית, בשום פנים ואופן לא אישית.

<משה בקר: לא אישית, מקצועית.

דוד צור: שום דבר לא אישי, זה רק פרסונלי.

דוד צור: תן לו לסיים.

יעקב אשר: זה אקדמאי, זה לא אישי.

<יעקב שיינין: גם אני תקפתי אותך מקצועית.

<משה בקר: אני אשלח לך את התעודות שלי בכלכלה.

דוד צור: מר בקר, אני מבקש ממך, אתה מפריע.

<משה בקר: ד"ר בקר, אני לא מוותר על התואר.

דוד צור: ד"ר בקר, תן לו בבקשה לסיים.

<משה בקר: אני אתן לו לסיים, רק שלא יתקוף אותי אישית.

<יעקב שיינין: ומה שאני אומר, בוא נגיד ככה:

<יעקב שיינין: באמת עשינו, וזה כולנו – התקשורת, המודעות, הכנסת, כולם עשו – הנהג הישראלי היום שונה ממה שהוא היה.

<יעקב שיינין: הוא משתף פעולה.

<יעקב שיינין: יש 5% נהגים שהם בריונים שצריך להוריד אותם, אבל זה לא ה-95%.

<יעקב שיינין: אבל תזכור, וזה, היושב-ראש, אני חושב התפקיד הכי חשוב של הכנסת, הולך להיות לנו יותר ויותר קשה.

<יעקב שיינין: הצלחנו בחלק הקל, אבל מה שאנחנו סופרים וכל העולם סופר זה ההרוגים, בגלל שפצוע, זה שהוא הולך ומבקש מחברת הביטוח ולא קרה לו כלום, והוא אומר: כואב לי הראש, זה אנחנו לא יכולים להביא אותם למכנה משותף.

דוד צור: לא, פצועים קשה.

<יעקב שיינין: ההרוגים זה המכנה המשותף.

<יעקב שיינין: לכן כל העולם עובד על הרוגים.

<משה אדרי: אני רק אעיר לגבי הפצועים קשה.

<משה אדרי: אנחנו כעת יושבים בוועדה עם כל הגופים – עם הלמ"ס, עם משרד הבריאות, כדי לנסות למצוא את הפתרון וההגדרה לפצוע קשה.

דוד צור: שתהיה הגדרה אחידה.

<רון מוסקוביץ: ISS, יש כל מיני רעיונות.

<משה אדרי: יש הרבה מאוד בעיות עם זה.

<יעקב שיינין: ואף אחד לא משקר.

<יעקב שיינין: יש בעיות.

דוד צור: ברור.

דוד צור: אני מעדיף להסתבך עם גלית, אפילו עם סנדלר, עם יחיאל רוזנבלום, יחיאל מונטג, נורית גרוסמן – כל אלה ביקשו לדבר – ולא להסתבך עם מנהלת הוועדה לאה ורון.

דוד צור: ולכן אני חותר לסיום.

<רון מוסקוביץ: וקיבלת החלטה נכונה.

דוד צור: ואני כרגע בכמה משפטים מאוד קצרים.

<לאה ורון: אין חכם כבעל הניסיון.

דוד צור: הוועדה קודם כול שמעה את התוכניות של הרשות, ואני חייב לומר שאני מודאג משני נושאים.

דוד צור: אחד זה הנושא של הירידה שאנחנו מציינים אותה מ-2008 ועד היום ב-43% מהתקציב.

דוד צור: אנחנו גם נבחן את הנושא הזה גם אל מול האוצר ואל מול סדרי העדיפויות.

דוד צור: והנתון שנאמר על-ידי ראש אגף התנועה, שאני אגב לא הייתי מודע לו אפילו, אבל נאמר:

דוד צור: אני חמפשע כי ב-2010 גם לא הייתי במדים וגם לא בעבודה ציבורית, כך שאני אפילו לא מודע לעניין הזה של ה-200 תקנים שדיברת עליהם שירדו בנושא הזה.

דוד צור: ונבחן איך זה קורה, כי בסך הכול לא הוסטו מתוך התקנים האלה ללחימה בפשיעה.

דוד צור: המשטרה קיבלה תקנים, להב 433 הוקם מתקציבים אקסוגניים, כנ"ל התקציבים הנוספים שכרגע ניתנים.

דוד צור: כך שהדברים האלה מטרידים.

דוד צור: לגבי התקציב, אנחנו נקיים כפי שהצעתם בסוף ינואר, אחרי שהדברים יעברו את הפרוצדורות בתוך משרדי הממשלה עם השר, ונשמע על התכנון בצורה פרטנית.

דוד צור: ואני מבטיח גם לתת לכל האחרים שלא הספקתי היום לתת להם להתייחס או לא מספיק זמן או כאלה שאפילו לא התייחסו בכלל.

דוד צור: וכל אלה שנרשמו יהיו הראשונים לדבר בדיון הבא.

דוד צור: אני רוצה לומר על הוויכוחים.

דוד צור: אז קודם כול, אין לי שום בעיה עם ויכוחים מקצועיים.

דוד צור: אסור שנרד לרמה לא של ויכוחים אישיים וגם לא לרמת הקרדיטים.

דוד צור: זאת אומרת, יש פה מספיק, אמרתי את זה בפתיח הדברים – אם היינו משקיעים את אותו מאמץ להילחם במאבק בתאונות בדרכים מאשר להיאבק אחד בשני על קרדיטציה או על דברים פרסונליים אז היינו מגיעים לתוצאות לדעתי מופלאות.

דוד צור: הוועדה קשובה מאוד, זו ובטח הוועדה שמעלי, ועדת הכלכלה שמכוחה אני פועל כתת-ועדה, לכל מה שקשור להצעות חקיקה ותקנות.

דוד צור: אנחנו לא נהיה צוואר הבקבוק.

דוד צור: זאת אומרת, מאוד היינו מבקשים, רוצים, שמה שאמר ראש האגף וגם המנכ"ל יובא לפתחנו במהרה, שאפשר יהיה לאשר תקנות כדי להקל עליכם בפעילות.

דוד צור: ולכן אם אתם צריכים סיוע מאתנו, מנהלת הוועדה כאן היא הגורם המרכזי שיכול מהר מאוד לתעדף את זה ונוכל להביא את זה לאישורים.

דוד צור: אנחנו נקיים בהמשך דיונים בחתך של נושאים, כשאחד הדגשים שיהיו זה גם הנושא של הדו-גלגלי.

דוד צור: אין ספק שאחוז הנפגעים, ההרוגים והנפגעים מתוך הדו-גלגלי, הוא באמת לא פרופורציונלי ביחס לחלקם בתוך הנסועה.

<רון מוסקוביץ: למספר הנמוך שלהם.

דוד צור: זה נכון שרמת הסיכון שם באמת גבוהה, אבל בטח לא צריך לתרום לה עם כל מיני בעיות תשתיתיות או התנהגותית וכן הלאה.

<יצחק סנדלר: גם רמת ההכשרה שלהם הכי נמוכה.

דוד צור: אולי גם.

דוד צור: וזה נכון.

דוד צור: אנחנו גם נקיים דיונים בנושא של כשירות הנהגים, התחלתי בדיוק להגיד, מר סנדלר, זאת אומרת בחתך של נושאים שיש בהם כשירות נהגים, נושא של הטכנולוגיות, נושאים של תקנות או נושאים שיעלו, קציני בטיחות שזה לפתחה של הוועדה מעלי, ואנחנו נדון בנושאים מקצועיים ככל שאפשר.

<גלית גלעד: רק מילה.

דוד צור: לא, אי-אפשר אפילו חצי מילה, כי אני בחריגה גדולה מאוד.

<גלית גלעד: רק שכחת 50 הרוגים ילדים.

דוד צור: אז לא שכחנו אותם בכלל.

דוד צור: אנחנו מדברים על הולכי רגל ואנחנו מדברים על הרבה דברים, זה נאמר בתוך הוועדה.

דוד צור: אז כך שאנחנו לא שוכחים לרגע אף אחד מההרוגים.

דוד צור: אגב, בכלל צריך לזכור: כשאנחנו מדברים על סטטיסטיקות, אנחנו מדברים על תקציבים – זה נסבל.

דוד צור: כשמדברים על סטטיסטיקות בהרוגים או בנפגעים, כל אחד זה מאה אחוז אסון נוראי שמשפחה שלמה התרסקה, המעגלים מסביב שלא נדבר.

דוד צור: לכן עוד 5% או 6% זה לא דבר של מה בכך, זה סטטיסטיקות נוראיות.

דוד צור: ולכן אנחנו מודאגים מהעלייה של השנה.

דוד צור: יחד עם זאת, באמת כשמסתכלים מבחינה מקצועית צריך להסתכל, כפי שהוצג פה על-ידי מר שיינין, לאורך כל השנים יש פה מגמה מקצועית שמטפלת בנושאים ויש מגמה של ירידה שאני מקווה שנשמור אותה גם בשנים הבאות.

דוד צור: תודה רבה לכם על ההשתתפות.