ועדת הכנסת, כנסת 19, פרוטוקול מספר 61, 2014-01-06 11:00

צחי הנגבי: שלום לכולם, מתנצל על האיחור.

באסל גטאס: כבוד היושב ראש, שאלתי שאלה שאני מבקש עליה תשובה, מה קורה לישיבה מבחינת התקנון כשהיושב ראש מאחר?

צחי הנגבי: כשיושב ראש הכנסת קורא ליושב ראש ועדה, זה לא נחשב איחור.

צחי הנגבי: אני מתנצל על העיכוב, נקראתי ליושב ראש לכמה עניינים, שנוגעים גם לישיבה של היום.

צחי הנגבי: נתחיל בתוספת לסדר היום, במסגרתה נדון בבקשה הממשלה, שמונחת לפניכם, להקדים את הדיון בחוק לצמצום הגירעון ולשינוי נטל המס (תיקוני חקיקה), נציג הממשלה בבקשה.

<גיא הרמתי: גיא הרמתי ממשרד האוצר, הבקשה מוגשת בגלל שתחולת החוק של השינוי של הפרשות מעסיקים לביטוח לאומי מתחילה מינואר 2014.

איתן כבל: אדוני היושב ראש, אפשר קודם כל שיסביר מה זה, לפני מה שהוא מבקש.

צחי הנגבי: תסביר קודם מהו החוק.

<גיא הרמתי: החוק הוא צמצום הפרשות מעסיקים לביטוח לאומי מ-7% ל-6.75%.

<גיא הרמתי: החוק אומר, שהשינוי של 6.75% יהיה החל מינואר 2014.

<גיא הרמתי: הממשלה מבקשת להקדים את הדיון, בגלל שאם הוא יאושר במסלול הרגיל, כנראה בפברואר, אז המעסיקים יידרשו לשלם לביטוח לאומי על פי השיעור הישן ואז ביטוח לאומי יידרש לזכות אותם ולהחזיר להם את ההפרש בגין 0.25% עבור רטרו.

<גיא הרמתי: כדי להימנע מהתסבוכת הזו, שיש לה גם עלויות בירוקרטיות וגם קושי למעסיקים מבחינה תזרימית, מבוקשת ההקדמה של הדיון.

באסל גטאס: אולי הכנסת לא תאשר בכלל את ההורדה הזו?

<גיא הרמתי: זה עדיין נשאר בדיון, פשוט להקדים את הדיון הו יוחלט האם לאשר או לא לאשר.

יריב לוין: אני מוכרח להתייחס במשפט אחד קצר.

יריב לוין: אנחנו עושים מעשה חריג, ואני אומר מתפקידי כיו"ר קואליציה, אני אומר את זה לממשלה.

יריב לוין: מאחר שמדובר בחוק שבאמת מטיב, הסכמנו למצב שבו אנחנו דנים בעניין, אני מניח שאני אומר את זה גם על דעת יושב ראש הוועדה, בשים לב לכך שלא רצינו למנוע את ההטבה הזו.

יריב לוין: לא יכול להיות שתביאו לנו את החוק היום בבוקר.

יריב לוין: זה פשוט לא בא בחשבון.

יריב לוין: תדעו שמכאן ולהבא זה לא יעבור.

יריב לוין: אני מבקש שהמסר הזה יעבור.

יריב לוין: היה סיכום בקדנציה הקודמת, שחוקים שמבקשים לגביהם פטור, באים יום קודם, כדי שחברי הוועדה יוכלו לראות אותם והכנסת תעבוד בצורה רצינית.

דוד רותם: אם זה מטיב עם הציבור, שיבואו 5 דקות לפני.

יריב לוין: הקפדנו על זה ואנחנו נמשיך להקפיד על זה.

יריב לוין: לא רצינו לעצור את המהלך כרגע, כי מדובר במשהו שמיטיב.

יריב לוין: אבל אני מבקש שהמסר הזה יועבר, זה פשוט לא יקרה שוב.

צחי הנגבי: אפשר להיטיב ולהתארגן מוקדם יותר.

איתן כבל: אני רוצה להודות לחבר הכנסת יריב שהוא מעלה את זה.

איתן כבל: אני אומר את זה גם לידידי, יושב ראש ועדת החוקה, שלהיטיב זה תלוי איפה אתה עומד.

איתן כבל: בחיים, גם הטבה היא עניין יחסי.

צחי הנגבי: מה שטוב למישהו אחר, רע למישהו אחר.

איתן כבל: אנחנו בנקודה, בוודאי אם זה משהו בהסכמה, יכול ויהיה שזה אחד העניינים שהם חוצי מפלגות ואנחנו תומכים בהם, אבל זה לא ייתכן שאני צריך לשבת פה, כבר בדיון בוועדת ההסכמות אצל יושב ראש הכנסת, וחצי הממשלה עוד לא יודעת.

איתן כבל: אני מבקש, אדוני היושב ראש, שנעמיד את זה ככלל.

איתן כבל: הממשלה כל פעם מכופפת אותנו, בקטנות, זה כבר לא משנה אופוזיציה קואליציה, זה מעמיד אותנו במצב מביך.

איתן כבל: בסוף אנחנו גם כנסת.

צחי הנגבי: גם אני מצטרף להדגשת חריגות הבקשה.

צחי הנגבי: ברוח זו נצביע, מי בעד?

צחי הנגבי: בעד – 8

צחי הנגבי: נמנעים –אין

צחי הנגבי: על סדר היום, פנית יושב ראש הכנסת לקבל את אישור הוועדה לנאום ראש ממשלת קנדה בשפתו במליאת הכנסת.

צחי הנגבי: מזכירת הכנסת בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: בוקר טוב.

ירדנה מלר-הורוביץ: ראש ממשלת קנדה יבקר בארץ וצפוי להגיע לכנסת, לפי התכנית ב-20 לינואר, יום שני לקראת השעה 17:30 או 18:00.

ירדנה מלר-הורוביץ: בהתאם לכך נקבע את סדר היום.

ירדנה מלר-הורוביץ: נדרש אישור חברי הוועדה, שיוכל לשאת את נאומו במליאה בשפה האנגלית.

צחי הנגבי: אם אין התייחסויות, נעלה את הנושא להצבעה.

צחי הנגבי: בקשת יושב ראש הכנסת לאפשר לראש ממשלת קנדה, מר סטיבן הארפר, לשאת דברים בשפתו במליאת הכנסת, ביום שני י"ט בשבט התשע"ד 20 בינואר 2014.

צחי הנגבי: הנאום יהיה בשפה האנגלית וילווה בתרגום סימולטני.

צחי הנגבי: מי בעד?

צחי הנגבי: בעד – רוב

צחי הנגבי: נמנעים –אין

צחי הנגבי: הבקשה אושרה פה אחד.

צחי הנגבי: הנושא הבא על סדר היום הוא הסגה על פי סעיף 106.

צחי הנגבי: הרקע מוכר לכולם, יושב ראש הכנסת יזם מהלך, שנועד לאפשר את כינוס מליאת ועדת החוץ והביטחון.

צחי הנגבי: המליאה תכונס כבר השבוע, חבר הכנסת איתם כבל נאות לבקשה לכנס את הוועדה לאחר שהבקשה תאושר כאן ותאושר במליאה.

דוד רותם: חבר הכנסת כבל יהיה יושב ראש ועדת חוץ וביטחון?

איתן כבל: אם אתה יכול להיות יושב ראש ועדת חוקה, אני יכול להיות הכול.

רוברט אילטוב: השאלה אם הוא חבר לקואליציה?

איילת שקד: למה צריך את התיקון הזה?

צחי הנגבי: לפני שבועיים, בדיון חפוז, עשינו תיקון, שמאפשר לפתור את הבעיה באופן כללי ולאו דווקא את הסיפור של ועדת חוץ וביטחון.

צחי הנגבי: השינוי שעשינו לכל הוועדות מכאן ולהבא זה 45 ימים, זה כולל את השבועיים הראשונים, עד שיושב ראש הכנסת מטיל על מי שהוא מטיל, ואז 30 ימים.

צחי הנגבי: אנחנו נמצאים היום, ביום שהתיקון הזה יאושר, אני מניח במליאה, ואנחנו רוצים שיהיו 30 ימים, כמו בכל הוועדות האחרות, מרגע זה ואילך.

צחי הנגבי: כלומר, השוואה של כלל הוועדות למצב של ועדת חוץ וביטחון.

צחי הנגבי: למעשה, זה כבר חודשיים מה-6 בנובמבר עד היום, היו 60 ימים ועדיין יש עוד 30 ימים למציאת פתרון כזה או אחר.

צחי הנגבי: אבל פשוט שכל הוועדות תהיינה באותו סדר גודל, זה תיקון אחד.

צחי הנגבי: התיקון השני, בעצה של הלשכה המשפטית, לא קבענו כיצד ייקרא אותו "מורם מעם" שינהל את הישיבות ברגע שיושב ראש הכנסת מטיל עליו את הניהול.

צחי הנגבי: הוא לפעמים צריך לקבל החלטה ואחרי זה לחתום על ההחלטה בשמו.

צחי הנגבי: השם שהוצע על ידי הלשכה המשפטית הוא "יושב ראש זמני", לכל מי שינהל את ישיבות הוועדה במהלך אותם 30 ימים.

צחי הנגבי: תיקון נוסף, לא היה ברור מהטקסט מהפעם הקודמת, האם יושב ראש הכנסת יכול להטיל על מישהו לנהל?

צחי הנגבי: אנחנו מסתכלים על זה מנקודת מבט של חוץ וביטחון אבל זה לא רק, אלא בכל פעם שתהיה בעייתיות כזו בכל ועדה, האם הוא חייב בכל ישיבה לתת את הפטיש למישהו מסוים או שהוא יכול להטיל לנהל מספר ישיבות, כנ"ל בוועדות המשנה.

צחי הנגבי: לכן גם בעניין הזה הבהרנו את מה שהתכוונה הוועדה, ניסוח של הלשכה המשפטית.

צחי הנגבי: אלה ההערות והתיקונים.

באסל גטאס: מה התכוונה הוועדה?

צחי הנגבי: שלא יהיה רק לישיבה אחת.

צחי הנגבי: אם היושב ראש רוצה רק לישיבה אחת, הוא אומר שזה רק לישיבה אחת.

צחי הנגבי: אבל אם הוא רוצה להטיל על מישהו לנהל שתי ישיבות, או שלוש ישיבות, אז זה לא שהוא לא יכול.

באסל גטאס: צריך לקרוא לזה " יושב ראש זמני מתחלף".

צחי הנגבי: מדובר רק על המליאה, כי ועדות משנה למעשה מתכנסות, למעט ועדה אחת, שגם לגביה יושב ראש הכנסת יכול להטיל את ניהולה על יושב ראש לישיבה אחת או למספר ישיבות.

ניצן הורוביץ: שתי שאלות לגבי הנוסח:

ניצן הורוביץ: כתוב פה שיהיה רשאי יושב ראש הכנסת לכנס את הוועדה ולהחליט מי מבין חבריה.

ניצן הורוביץ: מה הפרוצדורה?

ניצן הורוביץ: הוא מכנס את הוועדה ומחליט במהלך הישיבה או שהוא מראש מטיל על מישהו להיות יושב ראש זמני?

צחי הנגבי: הפרוצדורה שהוא גיבש, הייתה שהוא לא צריך פיזית לבוא ולכנס.

צחי הנגבי: הוא למעשה זימן את מנהל הוועדה, שנמצא אתנו ואמר לו, איתן כבל ינהל את הישיבה.

צחי הנגבי: זה מה שהוא יעשה.

איילת שקד: מה עמדת יושב ראש הכנסת על התיקון ומי הציע אותו?

צחי הנגבי: אני הצעתי אותו.

איילת שקד: למה לתקן אותו?

צחי הנגבי: כי הסברתי שיש שלושה דברים, שלדעתי, כמי שמוביל את העניין, צריך לתקן.

צחי הנגבי: הסברתי שלכל הוועדות נתנו 30 יום מחלוף השבועיים.

צחי הנגבי: פה זרקו חודשיים, חודש, עד הפגרה ובסוף החלטנו על 45 יום.

צחי הנגבי: זה לא היה קוהרנטי לכלל הוועדות האחרות, לכן אני בעד לצמצם את זה לאותם 30 ימים.

איילת שקד: מה עמדתו של יושב ראש הכנסת?

צחי הנגבי: הייתי אצלו עכשיו, הוא לא הביע עמדה שוללת.

צחי הנגבי: הוא רצה שאסביר לו והסברתי לו בדיוק, כמוש הסברתי פה.

צחי הנגבי: הוא לא ידע על מה מדובר, לכן היה חשוב לי לפני הישיבה להסביר לו את המטרה.

צחי הנגבי: זה לא פוגע באף אחד, זה לא עוזר לאף אחד, ליושב ראש הכנסת יש את אותם 30 ימים כמו בכל הוועדות האחרות לאתר חלופה לכאן ולכאן.

דב ליפמן: היה פה דיון, התחלנו עם 60 יום והגענו להבנות ופשרה על ה-45.

דב ליפמן: אני לא רואה שום סיבה לשנות את זה.

דב ליפמן: קיימנו דיון והסכמנו.

צחי הנגבי: אתה מדבר על ועדת חוץ וביטחון, כי על כל הוועדות האחרות דברנו על 30 יום.

צחי הנגבי: אולי לא היית פה.

דב ליפמן: לא היה דיון על ה-30 יום.

<ארבל אסטרחן: בפועל זה 30.

<ארבל אסטרחן: זה 45, אבל היושב ראש יכול להפעיל את הסמכות שלו רק אחרי שעברו שבועיים, בעצם נותרו לו, להפעיל את הסמכות, אחרי שבועיים, עד 45 ימים.

<ארבל אסטרחן: בפועל זה 30 יום.

צחי הנגבי: גם פה, זה 30 יום, מהרגע שהכנסת תחליט על הסמכות.

שמעון סולומון: אני חושב שהנושא כל כך סבוך, הוועדה חשובה ודברים מבולבלים.

שמעון סולומון: לדעתי 45 יום הוא זמן שמאפשר מספיק זמן לדון לעומק ולמצוא פתרון.

שמעון סולומון: להיות חפוזים, להגיד 30 יום ואחר כך להאריך עוד קצת, ואני בטוח שתהיה הארכה.

צחי הנגבי: אתה מדבר על כלל הוועדות, או רק על הסיפור של חוץ וביטחון?

איתן כבל: יש בכלל אופציה להארכה?

צחי הנגבי: לא.

מאיר שטרית: אז מה יהיה אז?

צחי הנגבי: ועדת הכנסת חייבת להתכנס ולקבל החלטה.

צחי הנגבי: היא יכולה לא לבצע את המלאכה המוטלת עליה על פי התקנון.

צחי הנגבי: זה לא דבר שבדרך כלל קורה.

באסל גטאס: היום זה יבוא לאישור המליאה?

צחי הנגבי: זה יבוא לאישור המליאה אחרי שהוועדה תאשר.

באסל גטאס: מה היה המצב לפני?

צחי הנגבי: לפני זה הייתה לאקונה בחוק.

צחי הנגבי: החוק לא אפשר את כינוס המליאה, מכיוון שהייתה תחושה שזה ייפתר.

צחי הנגבי: זה לא נפתר ואז היושב ראש יזם את התיקון.

איתן כבל: אני רוצה לבוא ממקום הפוך, לא רוצה להתערב בעניינים הקואליציוניים, אבל דווקא בעניין הזה אני רוצה לחזק אותך.

איתן כבל: אם הנחת העבודה היא שבתום ה-30 יום או ה-45 יום אמור לצאת עשן לבן, אז כדאי להקדים את העשן הלבן ל-30 יום.

אברהם מיכאלי: רציתי להציע 15 יום.

איתן כבל: לא רוצה להביא את זה לכדי הפרזה.

צחי הנגבי: אתה גם מסתכל רק על ועדת חוץ וביטחון, אני מנסה להסתכל על כך שהחלטנו 30 ימים על כל הוועדות, אז אני לא רוצה לקצר פה, כמו שאני לא רוצה להאריך.

איתן כבל: למה אדוני מקלקל לי?

איתן כבל: יכולתי להגיד, שיותר פשוט להעביר את כולם גם ל-45 יום.

איתן כבל: אבל ההפך, לקחתי את הטיעון שאומר, אם ההחלטה היא שלא יוצאים עד שיוצא עשן לבן, אז עדיף כמה שיותר מהר שיהיה העשן הלבן.

צחי הנגבי: אני מבין, אבל שוב, רציתי להסתכל על הראייה הכוללת.

איילת שקד: אפשר להביא לדיון בהנהלת הקואליציה?

צחי הנגבי: אין בעיה.

צחי הנגבי: לא נקבל החלטה בנושא.

מאיר שטרית: יש לי הצעה, לנוכח העובדה שישנו בלבול בקואליציה, אני מציע שנעזוב, נשאיר את זה 45 יום.

צחי הנגבי: יש לי הסגה חשובה בכמה נושאים, אני מקבל את הבקשה שהנושא ישתהה.

צחי הנגבי: הנהלת הקואליציה תתכנס ונכנס את ועדת הכנסת באחד הימים הקרובים.

צחי הנגבי: אני רק מבקש להיות מוזמן להנהלת הקואליציה כשיהיה דיון, כדי להציג את ההסגה.

צחי הנגבי: אנחנו לא מביאים את התיקון היום, עד שהכול יגמר.

ירדנה מלר-הורביץ: אני מורידה את זה מסדר היום.

<שמואל לטקו: אז אין מחר דיון?

<ארבל אסטרחן: אי אפשר, כל עוד לא עבר תיקון התקנון.

צחי הנגבי: הנושא הבא הוא אישור הרכב הוועדה הציבורית לקביעת שכר ותשלומים אחרים לחברי הכנסת.

צחי הנגבי: הונחו ונשלחו קורות חיים של 3 מועמדים, זו הצעת יושב ראש הכנסת.

צחי הנגבי: יושב ראש הכנסת נטל על עצמו את המלאכה להציע לוועדה, למרות שלא נזכר בתהליך בתקנון, ועדת הכנסת בוחרת, אבל כך היה בעבר וכך גם במקרה הזה הוא עשה תהליך של התייעצות והביא בפנינו 3 מועמדים, אשר בעיני מאד ראויים.

צחי הנגבי: הוועדה הזו, לאחר שתבחר על ידי ועדת הכנסת, אמורה להיות, מה שקראנו בעבר ועדת גרונאו, אם אכן יאושרו האנשים, זו תהיה ועדת לוי.

צחי הנגבי: היא צריכה להיבחר במליאה, לאחר אישורה של הוועדה.

צחי הנגבי: אני פותח את הנושא לדיון.

מאיר שטרית: צריך לזכור, שהוועדה רק ממליצה, מי שמחליט בסופו של דבר זו ועדת הכנסת.

מאיר שטרית: הוועדה הציבורית ממליצה לוועדת הכנסת.

<ארבל אסטרחן: כמה מילים על ההרכב.

<ארבל אסטרחן: זה הליך שלא נעשה הרבה שנים בוועדה.

<ארבל אסטרחן: לפני כעשור, תוקן חוק הכנסת ונקבע אז, שוועדת הכנסת תוכל לקבל החלטות בענייני שכר ותשלומים לחברי הכנסת, רק לאחר קבלת המלצה של ועדה ציבורית.

<ארבל אסטרחן: בפועל היו הרבה ועדות ציבוריות גם לפני שתוקן החוק, אבל החוק הפך את זה לחובה.

<ארבל אסטרחן: אומר החוק, שאותה ועדה ציבורית תגיש המלצה לוועדת הכנסת, ועדת הכנסת יכולה לקבל את ההמלצה ואז זה הופך להחלטה, או לדחות את ההמלצה ואז זה חוזר לוועדה הציבורית, שיכולה להגיש המלצה נוספת ואז, בהמלצה הנוספת, יכולה ועדת הכנסת להחליט מה שהיא רוצה, לקבל או לדחות.

<ארבל אסטרחן: אבל אין אפשרות לקבל החלטה בלי שקבלה המלצה.

<ארבל אסטרחן: יש פרק בחוק הכנסת על העניין הזה והוא קובע את הרכב הוועדה הציבורית.

<ארבל אסטרחן: בוועדה חברים שלושה חברים, בראשה עומד חבר, שהוא חבר בסגל האקדמי של מוסד להשכלה גבוהה ועוד שני אנשי ציבור ועוד קובע החוק, שלא יכולים להיות בוועדה מי שהחלטות הוועדה יכולות להשפיע על השכר או הגמלה שלו.

<ארבל אסטרחן: זאת אומרת לא יוכל להיות חבר כנסת לשעבר או שופט, או מי שהוא חבר בהנהלה הפעילה של מפלגה.

<ארבל אסטרחן: בדקנו את המועמדים המדוברים, שלא מתקיימים הדברים האלה.

<ארבל אסטרחן: הוועדה מתמנה ל-5 שנים, אפשר להאריך את כהונתה פעם אחת, כך אכן נעשה עם ועדת גרונאו, היא מונתה ב-2003 ל-5 שנים וב-2008 הוארכה כהונתה ולא ניתן להאריך יותר את הכהונה שלה, לכן נדרשת כעת הוועדה להמליץ למליאה, על הרכב חדש של הוועדה.

דוד רותם: האם פרופסור חיים לוי, בגלל הפעילות במשק שלו, אין לו עניין של ניגוד עניינים?

דוד רותם: הוא יועץ למשרד התקשורת, לאוצר ולכל מיני גופים.

<ארבל אסטרחן: לא חשבנו שהפעילות הזו יוצרת ניגוד עניינים, יותר עניין אותנו אם יש קשרים פוליטיים, מפלגתיים.

<ארבל אסטרחן: לא ראינו בזה בעיה.

<ארבל אסטרחן: לדעתי גם פרופסור גרונאו ייעץ למשרדי ממשלה.

צחי הנגבי: אף אחד מהחברים אינו חבר מפלגה.

באסל גטאס: לא כתוב בן כמה חיים לוי.

<ארבל אסטרחן: יליד 1939.

יריב לוין: אדוני היושב ראש, אני חושב שזו אחת ההחלטות החשובות שאנחנו צריכים לקבל כאן, שיש לה השפעה מכרעת על אופן עבודת חברי הכנסת לטווח ארוך.

יריב לוין: בקדנציה הקודמת, כאשר ישבתי בתפקיד יושב ראש ועדת הכנסת, הייתה לי התמודדות, שאני יכול לומר בלשון עדינה, מאד לא פשוטה עם הוועדה הקודמת, שעשתה בוודאי את העבודה למיטב שיפוטה והבנתה.

יריב לוין: אבל אני חושב שחטאה לתפקידה, משום שהתפקיד של הוועדה הציבורית הוא תפקיד כפול.

יריב לוין: הוא לא רק להיות שומר סף, שמונע מהחתולים השומרים על השמנת לעשות כל מיני מעשים שלא צריכים להיעשות, זה בוודאי תפקיד חשוב ומרכזי.

יריב לוין: אבל יש לה תפקיד חשוב לא פחות והוא לוודא, שיעמדו לרשות חברי הכנת, הכלים המתאימים שיאפשרו להם לבצע את עבודתם כפי שצריך ושלא נימצא במצב שבו הפרלמנט נחלש ואין לו את יכולת הפעולה והעבודה כפי שאנחנו נמצאים.

יריב לוין: במובן הזה, אני חושב שהוועדה הקודמת שגתה והחזיקה בקו, שהתעלם לחלוטין מהחובה שלה בנושא הזה.

יריב לוין: לכל אורך הקדנציה הקודמת היא לא יזמה אפילו פעם אחת מהלך של בחינה מעמיקה של הסוגיה הזו והיא הסתכלה על הדברים הרבה פעמים מתוך ראייה שהיא כלכלית גרידא ומנותקת לחלוטין מצרכי העבודה כאן בכנסת.

יריב לוין: אני אתן רק דוגמה אחת כדי להמחיש למה אני מתכוון.

יריב לוין: בראיית הוועדה הקודמת, המדד היחיד לעניין אופן עבודת העוזרים הפרלמנטאריים, הייתה שאלת שעות העבודה שלהם ומידת המחויבות שלהם, האם הם עובדים רק בכנסת או מקדישים את כל זמנם לכנסת וכן הלאה.

יריב לוין: זו בניגוד לגישה, שבעיני יותר נכונה, שהדבר הזה הוא רק מרכיב אחד מתוך מכלול ואולי חשוב הרבה יותר, למשל הניסיון והידע של אותם עוזרים, שהרי אם אתה זקוק ליועץ משפטי, לעוזר משפטי, ברור שאם תיעזר בשירותיו של עורך דין בעל ותק של 15,20 שנה בתחומים בהם אתם עוסק כחבר כנסת, זה ייקח לו הרבה פחות שעות ויכול להיות שהתוצר יהיה יותר מקצועי מאשר עוזר אחר שנמצא בשנה א' משפטים ועומד לרשותך 24 שעות.

יריב לוין: הניסיון הזה, בשורה ארוכה של תחומים, להביא לקביעת מדדים אמיתיים, שלפיהם תיבחן העבודה ויותאמו הצרכים למציאות המשתנה מאד שישנה כאן בעבודת הכנסת לא הצליח מול הוועדה הקודמת לחלוטין.

יריב לוין: אני לא יודע מה עמדתם של חברי הוועדה המוצעים כאן בסוגיות האלה.

יריב לוין: אני חשוב שהיה אמד חשוב לשמוע אותם ולא פחות מזה, שהם ישמעו אותנו, שנדע ונבין היכן הם עומדים וכיצד הם רואים את הדברים.

יריב לוין: אני רוצה להאמין שגם יושב ראש הכנסת וגם אתה באמת ישבתם אתם וראיתם שמדובר - - -

צחי הנגבי: אני לא פגשתי מעולם אף אחד מהם.

יריב לוין: זה ברור שאדם שמגיע מבחוץ ומעולם לא ישב כאן בכנסת ולא מכיר את עבודת הכנסת, יש פערים ולא תמיד התפיסה, כפי שרואים את הדברים מהזווית הזו, באמת מתאימה לבעיות היום-יומיום ולאופן בו אנחנו צריכים להתנהל.

יריב לוין: לכן, אני לא יודע אדוני אם נכון לדחות את העניין ולבקש לשמוע את האנשים, כי משעה שכבר נקבע הדיון, זה עלול להתפרש בצורה לא טובה.

יריב לוין: אבל לדעתי חשבו שננסה לקיים אתם מסגרת של הידברות.

צחי הנגבי: לפי מה שאני מבין, הייתה פעם אחת ועדה, ועדת גרונאו, שכהונתה הוארכה מ-5 ל-10 שנים.

צחי הנגבי: הם לא הועמדו לשימוע בפני הוועדה לפני שהם נבחרו, אבל לאחר מכן קיימו דיאלוג ונפגשו עם הוועדה, שמעו את חברי הכנסת.

רוברט אילטוב: עם מי הם נפגשו?

רוברט אילטוב: אני 8 שנים בכנסת, 3 קדנציות, מעולם לא ראיתי אותם.

<ארבל אסטרחן: הם היו בוועדת הכנסת.

<ארבל אסטרחן: כל חבר כנסת שביקש להיפגש אתם, הם נפגשו אתו.

רוברט אילטוב: הם לא שמעו את חברי הכנסת באופן פרטני, מעולם לא הוזמנתי או השמעתי את עמדתי.

רוברט אילטוב: זו הייתה ועדה והם החליטו החלטות.

רוברט אילטוב: אני לא יושב ראש סיעה קטנה, לכן אני אומר שהוועדות האלה חשובות, חשוב שיהיה דיאלוג, חשוב שישמעו אותנו וידעו לקבל את ההחלטות הנכונות.

באסל גטאס: מי הציע את השלושה?

צחי הנגבי: יושב ראש הכנסת.

באסל גטאס: הציע לפי מה?

באסל גטאס: הייתה ועדת איתור?

באסל גטאס: אולי יש עוד טובים מהם?

יריב לוין: היושב ראש מציע על פי סמכותו.

יריב לוין: אני חושב שאין כאן מקום להתערב.

יריב לוין: היה פה עניין חוצה מחנות לחלוטין, של עניינים של הבנת אופן העבודה.

יריב לוין: הגענו למצב, שהיינו צריכים באופן חסר תקדים לקבל החלטה בניגוד לעמדת הוועדה, שאפשרה לחבר כנסת נכה על כיסא גלגלים לקבל נהג, מבלי שיצטרך להמציא מסמכים רפואיים שיוכיחו את העבודה שהוא מרותק לכיסא גלגלים.

יריב לוין: זו הייתה רמת האמון שהיה בתפיסת הוועדה דאז כלפי הכנסת וכלפי ההתנהלות כאן.

יריב לוין: אדוני היושב ראש, זה מאד חשוב, בעיקר דרכך, כמי שאמון על הוועדה השוטפת מול הוועדה הזו ברגע שהיא קמה, שישבו ויראו איך העסק הזה עובד, מה נדרש כאן וכן הלאה, כי שי המון דברים שצריך לתקן.

יריב לוין: הרבה כשלים ובעיות ודברים, שיגיד חבר הכנסת שטרית ממרום 30 שנות ניסיונו, שמצריכים תיקון.

מאיר שטרית: הדברים שאומר חבר הכנסת לוין, הם נכונים לחלוטין ונכוחים.

מאיר שטרית: מאז הוקמה הוועדה, לפני 10 שנים, ניהלתי אז מלחמה בכנסת ועמדתי על כך, שההחלטות של הוועדה לא תהיינה החלטות מחייבות הכנסת, אלא מחייבות לבוא לאישור ועדת הכנסת.

מאיר שטרית: למרות שחלק מחברי הכנסת התחמקו, לא רוצים להיות אחראים.

מאיר שטרית: אני טענתי בדיוק הפוך, חברי כנסת צריכים להיות אחראים על התנאים שלהם, הם צריכים להיות הקובעים האחרונים בעניין הזה.

מאיר שטרית: בזמנו, חבר הכנסת יריב לוין עשה דבר אמיץ מאד כיושב ראש ועדת כנסת והקים ועדת משנה, בראשותי, שלא הייתי חבר ועדת הכנסת, על בסיס דיון שהתקיים בוועדת הכנסת, כדי לטפל בתנאי העבודה של חברי הכנסת.

מאיר שטרית: בישיבה הראשונה לא הגיע אף אחד חוץ ממני ומנציגי העובדים בכנסת, שם ניסיתי לראות איך אפשר לתקן את המצב של חברי הכנסת, כי המצב היום הוא קטסטרופה, ואני אומר את זה בצורה הכי עדינה שאפשר.

מאיר שטרית: אני ותיק בעניין הרבה שנים ואני רוצה להזכיר לחברי הכנסת, שבזמנו, לנו חברי הכנסת הוותיקים היה עוזר אחד לכל חבר כנסת, שקיבל 3,000 ₪ לחודש.

מאיר שטרית: היו יושבים שני חברי כנסת, עם שני עוזרים בחדר אחד.

מאיר שטרית: עליזה יכולה להעיד על כך.

מאיר שטרית: ניסינו לשפר את זה ופעלתי כדי לשפר את המצב הזה ועובדה שיש היום שני עוזרים וששכרם עלה - על זה אני אחראי.

מאיר שטרית: העובדה שיש תקציב קשר עם הציבור - אני אחראי.

מאיר שטרית: העובדה שיש לשכה פרלמנטארית - אני אחראי.

מאיר שטרית: תקנתי את כל הדברים האלה בחקיקה.

מאיר שטרית: כמו כן אסרתי על חברי כנסת לעשות עבודה אחרת, תיקון 13 זו עבודה שלי, האיסור על חבר כנסת לקבל הכנסה כלשהי או עבודה כלשהי מכל מקור אחר, כדי למנוע ניגוד אינטרסים.

מאיר שטרית: אבל באותה מידה העליתי את שכר חברי הכנסת ב-33% בחוק.

מאיר שטרית: כי אז היה מותר לחבר הכנסת להרוויח עד 50% משכרו.

מאיר שטרית: אני מספר את כל ההיסטוריה הזו, כדי להבין, שאנשים חושבים שחברי כנסת צריכים לשלם בשביל להיות חברי כנסת.

מאיר שטרית: יש אנשים כאלה בציבור שחושבים כך.

מאיר שטרית: לפי זה, ייבחרו רק אנשים עשירים שיכולים לשלם.

מאיר שטרית: זו טעות גדולה.

מאיר שטרית: לא מבינים שהציבור מפסיד מזה שלחבר הכנסת אין כלים לבקר את הממשלה.

מאיר שטרית: אני אומר את זה בצער, כמי שהיה גם בממשלה וגם בכנסת, בשני הצדדים של השולחן.

מאיר שטרית: הממשלה יכולה למרוח את הכנסת והיא עושה את זה כל יום.

מאיר שטרית: לחברי הכנסת, לצערי, אין היום כלים מתאימים כדי להתמודד עם הממשלה.

מאיר שטרית: בארצות הברית, כל חבר בית נבחרים, אם הוא איש פשוט ולא ראש ועדה, יש לו צוות של 18 איש בשכר מלא.

מאיר שטרית: לכל סנטור יש צוות של 44 איש בשכר מלא.

מאיר שטרית: לכן הממשל שם לא יכול למרוח את הפרלמנט.

מאיר שטרית: הממשל עומד בבקרה הדוקה, קרובה.

מאיר שטרית: כי אם חבר כנסת, שפועל בוועדת הכספים, לא יכול לקחת כלכלן ותיק עם תואר שני ושלישי, שעומד לרשותו, לצורך עבודתו בוועדת כספים, אחרת איך הוא יכול לבקר את ועדת כספים?

מאיר שטרית: לפי מה שהלוביסטים אומרים?

מאיר שטרית: הציבור חושב, שבזה שלא נותנים לחבר הכנסת כלים , כאילו חוסכים כסף לציבור.

מאיר שטרית: אני אומר שמבזבזים כסף לציבור, כי אם אין בקרה של הכנסת על זה, התוצאה שהממשלה יכולה לבזבז אין סוף כסף בלי בקרה של אף אחד, בלי שמישהו עומד בשער.

באסל גטאס: אבל זו שיטת הממשל.

מאיר שטרית: גם בלי שינוי שיטת הממשל אפשר לתקן את זה.

מאיר שטרית: ניסינו לעשות ועדת משנה, כנסנו אותה כמה פעמים וחברים פחדו לבוא, כי אחרי הישיבה הראשונה, הכותרות בעיתון היו, למרות שאמרתי שאני לא מטפל בשכר חברי הכנסת, הכותרות למחרת היו ששטרית רוצה לשפר את שכר חברי הכנסת, כשאמרתי בדיוק ההפך.

מאיר שטרית: אני אומר בצער, שחברי כנסת אחראים לכך שהדימוי שלהם בציבור הוא כזה.

מאיר שטרית: חברי כנסת מפחדים, אולי באופן טבעי, מתקשורת מ"עליהום" ועושים רע לעצמם ולאחרים.

מאיר שטרית: לכן הדברים של חבר הכנסת לוין נכונים, אני חשוב שגם האנשים שיושב ראש הכנסת בחר הם אנשים ראויים וטובים ואני בעד לבחור אותם.

מאיר שטרית: יחד עם זאת, אני חושב, שאחרי שייבחרו, שווה להזמין אותם לוועדה, לשמוע את החברים, לשמוע מה מציק, כדי שגם להם תהיינה תובנות לטפל בסוגיות הללו.

מאיר שטרית: עד היום ועדת גרונאו לא טפלה בזה.

מאיר שטרית: כשכינסנו את הוועדה אז והם פחדו שאנחנו הולכים לקבל החלטה, גרונאו רץ מהר ליושב ראש הכנסת, זומנתי אז ליושב ראש הכנסת, חבר כנסת ריבלין, יחד עם גרונאו והוא אמר, אתם לא יכולים להחליט ואני אמרתי לו, מי שם אותך להחליט, עם כל הכבוד.

מאיר שטרית: לא אתה מחליט, אתה יכול להמליץ.

מאיר שטרית: אנחנו יכולים כן להחליט ואני גם לא חייב לקבל את דעתך ויכול לבוא לוועדת הכנסת ולקבל החלטה בניגוד לדעתך.

מאיר שטרית: הפרשנות של השלכה המשפטית בכנסת, שעלי לא מקובלת, אומרת, שהוועדה יכולה להמליץ, רק אם יש המלצה של ועדת גרונאו.

מאיר שטרית: אני חולק על זה וחושב שזה לא נכון.

מאיר שטרית: ועדת הכנסת יכולה להחליט מה שהיא רוצה, זו הסמכות שלה.

<ארבל אסטרחן: אחרי קבלת המלצה.

<ארבל אסטרחן: היא יכולה לקבל אותה או לדחות אותה.

מאיר שטרית: אני חושב שוועדת הכנסת יכולה לקבל החלטה גם בלי קבלת המלצה.

מאיר שטרית: לדעתי.

מאיר שטרית: זו פרשנות שלכם, זה לא כתוב בתקנון.

<ארבל אסטרחן: זה כתוב בחוק.

מאיר שטרית: אז אולי צריך לתקן את החוק.

מאיר שטרית: כי הגוף שאחראי על ועדת הכנסת זה הגוף הזה, לא גרונאו ולא אף אחד אחר.

מאיר שטרית: מי שנותן את הדין לציבור זה אנחנו, לא גרונאו.

<ארבל אסטרחן: אבל אתם תקנתם את החוק לפני 10 שנים.

<ארבל אסטרחן: הקמתם ועדה ציבורית שתפעלו לפי המלצותיה.

מאיר שטרית: מאה אחוז, אז אפשר לתקן אותו מחדש.

אברהם מיכאלי: חבר כנסת כל הזמן פוחד מהצל של עצמו.

איילת שקד: צריך לדון האם ועדת הכנסת יכולה להביא המלצה משל עצמה?

<ארבל אסטרחן: התשובה היא לא.

מאיר שטרית: יכול להיות שצריך לתקן את החוק.

מאיר שטרית: אני חושב שהכנסת שמטה מידיה את הכלים לטפל.

אברהם מיכאלי: זה נקרא פופוליזם, שכל אחד מפחד מהצל של עצמו.

מאיר שטרית: אני רוצה לספר לכם, לא שאני רוצה להתייהר, אבל בלעדי, בחיים לא היה נבנה האגף החדש של הכנסת.

מאיר שטרית: ניסינו לפני לבנות 20 חדרים לחברי כנסת, כשחברי כנסת ישבו בקרוונים שנים, שני חברי כנסת בקרוון.

מאיר שטרית: סגרו כל פינה וכל מסדרון עם כל מיני מחיצות.

מאיר שטרית: זה היה בושה.

מאיר שטרית: הייתי אז באופוזיציה ובורג ביקש ממני לטפל בהקמת הבניין.

מאיר שטרית: אמרתי לו, אני מוכן בשני תנאים: אני רשאי לפתוח הכול, לעשות תכנון כולל לכנסת, דבר שני, אתה אומר אמן אחרי כל מה שאני עושה.

מאיר שטרית: הוא הסכים.

מאיר שטרית: נגשתי לתכנון, הרצתי את כל התכניות, עשיתי את המכרז בשיטת PFI זרקתי את האוצר החוצה.

מאיר שטרית: למה לא בנו?

מאיר שטרית: כי האוצר היה אומר, הכנסת רוצה 20 חדרים, אין לנו כסף.

מאיר שטרית: אז לכנסת אין ברירה, אין לה כסף, היא לא בונה.

מאיר שטרית: בישיבה הראשונה של ועדת ההיגוי אמרתי לנציג האוצר, יואל אופיר, סגנו של החשב הכללי, אמרתי לו, מהיום אתה פטור מלבוא, אני לא צריך אותך, לא רוצה ממך כסף.

מאיר שטרית: עשיתי את זה בשיטת ה-PFI , זה הפרויקט היחיד בארץ שנעשה כך.

מאיר שטרית: אתה לוקח חברה, אחרי מכרז, שהיא בונה, ממממנת, מתחזקת 25 שנה והתחרות היא על מה התשלום השנתי.

מאיר שטרית: 25 תשלומים שנתיים.

מאיר שטרית: נגיד שהבניין הזה עלה 250 מיליון ₪, תחלקי ל-25 שנה, זה 10 מיליון ₪ לשנה, תוסיפי מימון, יעלה 20, 25 מיליון ₪ לשנה.

מאיר שטרית: זה תקציב שהכנסת יכולה לעמוד בו.

מאיר שטרית: אני מקבל את הכנסת עכשיו ומשלם לאורך 20 שנה, אי אפשר לסגור את הכנסת.

מאיר שטרית: אני חשוב שצריך לעשות פרויקטים בארץ בשיטה הזו, אבל בלעדי זה לא היו לחברי הכנסת חדרים.

מאיר שטרית: גם אז, מישהו הלך לוועדת גרונאו?

מאיר שטרית: עשינו לבד, לפי החלטת הכנסת, כי זו סמכותה.

מאיר שטרית: אני מניח שאם היום הייתי צריך לבנות בניין כזה, הייתה הוועדה אומרת, אין לכם סמכות לשפר את תנאי העבודה שלכם.

מאיר שטרית: אני חשוב שזה לא תנאי העבודה שלנו, זה של כל הציבור.

מאיר שטרית: הכנסת היום נראית אחרת ולא בונים כנסת כל שנה, בונים כנסת כל 50 שנה.

מאיר שטרית: אדוני היושב ראש, לדעתי ראוי לבחור את האנשים, הם אנשים ראויים מכל בחינה שהיא.

מאיר שטרית: קראתי את קורות החיים שלהם, הם אנשים ראויים מנוסים, באים מתוך השוק, שווה להזמין אותם לוועדה אחרי שייבחרו ולנהל אתם שיחה.

איתן כבל: כמו שאמר קודמי, חבר הכנסת שטרית, מדובר באנשים ראויים מאד מלבד דבר אחד, אני לא יודע אם נבדק העניין, שי להם סוג של התייחסות או הבנה של כנסת ישראל.

איתן כבל: אולי אנחנו לוקחים יועצים, שהם אנשים מהשורה הראשונה, אבל אין להם מושג באמת מה זו כנסת ומה הנרטיב שלה.

איתן כבל: אז יוצא לעיתים שכרנו בהפסדנו.

איתן כבל: ברמת העיקרון אני אתמוך, אבל אני מסכים עם חבר הכנסת שטרית שאמר, שאנחנו צריכים לקבוע את עתידנו, לטוב ולרע, אנחנו הנסחרים.

איתן כבל: העובדה שאנחנו מתחמקים, גם לא עוזרת לנו.

איתן כבל: זה לא משנה שהשכר שלנו נקבע היום על ידי מנגנונים חיצוניים, אבל יש קמפיין בכל פעם שמעלים לנו את השכר.

איתן כבל: אותו אלמנט, שנדמה לנו שאנחנו מרחיקים מאתנו את ה"צרה" הזו, נדמה לנו שבכך הכנסת פוטרת את עצמה ולא תמצא את עצמה בכותרות, היא דבר לא נכון.

איתן כבל: בסופו של תהליך, לטוב ולרע, אנחנו צריכים לקבל את ההחלטות ולהתמודד אתם.

איתן כבל: אם נתמודד בצורה פרועה, שיזרקו אותנו לכל הרוחות.

איתן כבל: אם נהיה צדקנים בצורה קיצונית, אז כנראה גם לא נדע לתת את אשר נבחרנו לו.

מאיר שטרית: אגב, בכירי הכנסת מרוויחים הרבה יותר מאשר חברי כנסת, שיהיה ברור לכולם, למרות שהצעקות נגד חברי הכנסת.

איתן כבל: מאז שקמה ועדת גרונאו, שמישהו יראה לי פעם אחת שלא כיכבנו בכלי התקשורת.

איתן כבל: אז מה עשינו?

איתן כבל: גם אוכלים דגים מסריחים וגם מגורשים מהעיר.

יפעת קריב: הכול זה עניין של דימוי.

יפעת קריב: אם נלך מהמקום הזה, שמאז קמה מדינת ישראל, 120 אנשים משרתים את הציבור ואין פרופורציה בין גודל האוכלוסייה למספר החברים בכנסת.

יפעת קריב: בואו נדע לדבר את הסיפור הזה.

יפעת קריב: אומר חבר הכנסת שטרית, שכל כך הרבה שנים נמצא כאן ומכיר את המערכת ומכין לנו, לחברי הכנסת הצעירים יותר, את הקרקע.

יפעת קריב: אז אני חושבת שצריך לדעת לספר את הסיפור, החברה הישראלית פחות משורתת, בכך שיש רק 120 אנשים.

אורי מקלב: לא בטוח שזו פונקציה של גודל אוכלוסייה.

איתן כבל: אני לא רוצה לפתוח את הדיון הרחב, זה דיון ענק, כל כך הרבה אנשים מתפרנסים משאלת השיטה, אז לא נפתח את זה.

איתן כבל: הקרב הגדול הוא על נראות הכנסת אל מול הציבור, מה מערכת היחסים.

איתן כבל: יושב ראש הכנסת רוצה לקחת את חברי הכנסת לאושוויץ, אז יש מיש אומר, הגנבים האלה, הגזלנים האלה, ואני לוקח את זה למקום מעט קיצוני, איך הם לא מטפלים בניצולים.

איתן כבל: זה שאנחנו חושבים, שאנחנו מעבירים את הבעיות שלנו, שאנחנו אמורים לקבל, באומץ כזה או אחר, את ההחלטות כלפי עצמנו, מעבירים אותם כאילו לחדר אחר, שם יש מי שדן בנו ואני צריך בכל פעם להתנצל.

איתן כבל: אז ממה נפשך?

איתן כבל: אדוני היושב ראש, בכל הכבוד לוועדה, היא אמורה להיות כלי.

איתן כבל: זה סוג של מקווה, של מה שנוגע אלינו, אמור לעבור דרך המקווה ואחריש יצא מהמקווה אז הכול אמור להיות טהור ובסדר.

איתן כבל: אז גם אתה מכניס אותנו למקווה, גם קר לנו במקווה וגם אתה יוצא ואומרים לך שאתה לא טהור.

איתן כבל: בתפיסה העקרונית שלי, אני מעדיף לשבת פה, להתווכח ולהתמודד ולהקים את ועדות המשנה ולהסתכל החוצה ולראות מה נכון לעשות ומה לא נכון ולקבל החלטות באומץ.

איתן כבל: בסופו של עניין, בתהליך שנבנה, נצליח להגיע להישגים, לשיפור תדמיתנו ומעמדנו בציבור, הרבה יותר מאשר נדמה לנו שאנחנו פותרים.

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: חבר הכנסת מיכאלי בבקשה.

אברהם מיכאלי: הדיון התקיים כבר בקדנציה הקודמת כמה פעמים וועדת המשנה שחבר הכנסת שטרית דיבר עליה, אכן צריך לחדש אותה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, תפיסת העולם שלנו, שמיש נכנס לבית הזה כחבר כנסת, צריך להתנצל על כל יום וכל דקה שהוא נושם פה.

אברהם מיכאלי: התדמית שלנו כל כך גרועה, שום ועדה ציבורית לא תכשיר אותה.

אברהם מיכאלי: התדמית היא שאלה הבטלנים והגנבים וכל השמות שקוראים לנו.

אברהם מיכאלי: אמר פרופסור בן ישראל שהתיישב על הכיסא ביום הראשון שלו בקדימה, פתח את האינטרנט וכבר הייתה כותרת ענקית, הגנב וכו'.

אברהם מיכאלי: עוד לא נכנס לכנסת ועוד לא התיישב.

אברהם מיכאלי: הכינויים האלה נובעים מהרבה דברים ואולי לא עכשיו אנחנו צריכים להרחיב על כך, אבל יחד עם זאת, הפסוק שאומרים על המרגלים: "ונהי בעיננו כחגבים וכן היינו בעיניהם", זה בדיוק מה שקורה עם חברי הכנסת.

אברהם מיכאלי: כל אחד מנסה להיות פופוליסט כביכול, בגלל השקיפות.

אברהם מיכאלי: אנחנו שקופים לגמרי, לא נשאר לנו מה להסתיר, בבית הזה הכול שקוף.

אברהם מיכאלי: אבל יחד עם זאת, הוועדה הציבורית לא יכולה לבוא בלי ללמוד עלינו, על העבודה שלנו.

אברהם מיכאלי: אחד הדברים שהערתי בזמנו להנהלת הכנסת, אף אחד לא יודע כמה חברי כנסת עובדים בבניין.

אברהם מיכאלי: השעון שמתפרסם על ידי החשבות משקף 23 שעות.

אברהם מיכאלי: מתפרסם דו"ח חודשי כמה היית נוכח בכנסת ואתה יכול להגיע לממוצע של מקסימום 23, 24 שעות וזה לא נכון, כי חברי כנסת נמצאים פה מראשון עד חמישי, ועדות כאלה, ועדות אחרות והוותיקים של הכנסת יודעים גם מי סוגר את הבניין.

אברהם מיכאלי: השעון סופר רק ימי מליאה, לא סופר ימים אחרים.

אברהם מיכאלי: אני לא צריך את השעון הזה כדי שיספרו לי שעות.

אברהם מיכאלי: אבל הציבור לא מבין ואחר כך הוא רואה שחבר כנסת עובד רק 23 שעות בשבוע וזה מה שמתפרסם.

אורי מקלב: גם אם מליאה מסתיימת ב-19:00, חבר כנסת נשאר גם עד 21:00 ועד 22:00.

צחי הנגבי: השעון גם לא לוקח בחשבון סיורים בימי כנסת.

אברהם מיכאלי: הציבור מודד אותנו לפי הנתונים האלה ויכול להיות שצריך לשפר הרבה דברים.

אברהם מיכאלי: הוועדה הציבורית לא יכולה לדון בתנאים כאלה ואחרים של חברי כנסת ושל העוזרים בלי להיכנס לעומק.

אברהם מיכאלי: צודק מי שאמר, שלא יכול, שפרופסור לכלכלה, שהוא בעל שם, הוא לא יכול לדון בדבר מבלי להכין שיעורי בית.

אברהם מיכאלי: ממנים אותו, איך הוא יכול לדון בדבר לפני שהוא יושב עם כל מי שצריך לשבת כדי ללמוד את החומר?

אברהם מיכאלי: כולנו מסכימים לחידוש של ועדה כזו או אחרת אבל אני כן חשוב שצריך לדון, במסגרת הוועדה הזו, במסגרת הוועדה הראשית או ועדת המשנה, לחברי כנסת מותר לדבר על תנאי שכר של חברי כנסת.

אברהם מיכאלי: אף אחד לא דן רק על עצמו, מדובר גם על הדורות הבאים.

באסל גטאס: אני מצטרף לכל מה שנאמר.

באסל גטאס: אני חושב שלא צריך, בשום מצב, לקבל החלטה לגבי אנשים, לפני שהוועדה תשב אתם.

באסל גטאס: צריך לעשות תיאום ציפיות לפני.

באסל גטאס: מה יהיה אם אלה אנשים הכי טובים והכי מוכשרים ויום אחריש אתה ממנה אותם אתה מגלה שהם חשובים בצורה אחרת לגמרי, אפילו יותר קיצוני ממה שהיה גרונאו.

דוד רותם: אנחנו רוצים לראות אם הם טובים לנו ואז נחליט?

באסל גטאס: אתה צריך לתאם ציפיות.

דוד רותם: הציפיות שלי הן שהם יחליטו בשבילי.

צחי הנגבי: הציפיות שלו הן מינוי על תנאי.

צחי הנגבי: נמנה, נראה את ההחלטות ואז נשנה?

צחי הנגבי: זה מה שאתה מציע?

באסל גטאס: אני אומר שצריך לתאם - - -

צחי הנגבי: בשביל זה יש יושב ראש הכנסת.

צחי הנגבי: הוא אמון על זה.

באסל גטאס: הוא עשה תיאום ציפיות?

באסל גטאס: אתה בטוח?

צחי הנגבי: חזקה על יושב ראש הכנסת, שמינה אנשים שמבינים.

באסל גטאס: עובדה שהייתה לכם ועדה, שאתם מתלוננים עליה.

צחי הנגבי: זה לא אותו אישיו.

צחי הנגבי: בכל מקרה אני חשוב שאתה אומר דבר נכון.

צחי הנגבי: נדרש דיאלוג, שיתחיל מרגע שהקבוצה הזו תמונה.

איתן כבל: תיאום ציפיות לא בהכרח ממקום רע.

צחי הנגבי: ברור.

צחי הנגבי: להביא בפניהם מה שאנשים מרגישים.

באסל גטאס: אבל תיאום ציפיות לפני המינוי ולא אחרי המינוי.

שמעון סולומון: הוותיקים ספרו עד כמה צריך שיהיה שינוי ואני מסכים עם זה, במיוחד על העוזרים.

שמעון סולומון: כל פעם שהם באים אתי, אני מרגיש עם זה לא נוח שהשכר והתנאים שלהם כל כך נמוכים.

שמעון סולומון: אבל אני רוצה לדבר על משהו אחד ספציפי, שהיה בשבועות האחרונים וכתבתי מכתבים גם ליושב ראש הכנסת, ליושב ראש הוועדה וליושב ראש ועדת הכספים.

שמעון סולומון: דווקא מאותה סיבה של שמירה על התדמית של נבחרי ציבור ושל חברי כנסת, אני חושב, שלמרות המצב, עד שהדברים יסתדרו, אני חושב שזו לא העת להעלות את השכר.

שמעון סולומון: השכר הולך להתעדכן ב-25 לחודש ואנחנו יודעים מה המצב.

שמעון סולומון: דברנו על תדמית של נבחרי ציבור, איך זה ייתפס וזה לא פופוליסטי.

שמעון סולומון: גם כשאנחנו מדברים על דוגמה אישית, אני חושב שזה לא נכון ואנחנו צריכים למנוע את ההעלאה בשכר, את העדכון של השכר שהולך ומתקרב.

שמעון סולומון: כל אחד היה רוצה לעדכן, אבל אני אומר את זה מהסיבה שבעמדה שאנחנו נמצאים בה, מתוך שמירה על התדמית הציבורית שלנו, אני חושב שלא נכון להעלות עכשיו, צריך לחכות, להביא את זה לדיון עומק ולהחליט שלא צריך להעלות את השכר של חברי הכנסת.

יריב לוין: העמדה שלך היא גם לגבי שכר השופטים אני מניח, לא רק לגבי חברי הכנסת?

יריב לוין: אני מבקש גם שתודיע, שאתה מצטרף ליוזמה שלי, לקבוע האחדה של השכר של כל שלושת הרשויות.

יריב לוין: אני מציע גם שיוצמדו לכנסת, מהסיבה הפשוטה, שפה זה הכי נמוך.

יריב לוין: אז אני אאמין לך שזה לא פופוליסטי.

שמעון סולומון: עשיתי כבר את הצעדים שלי כדי שזה יהיה פופוליסטי, באופן אישי.

שמעון סולומון: אבל אני מדבר על משהו אחר.

שמעון סולומון: זו הייתה הטענה גם בפעם הקודמת, שהועלה רק ב-1%.

שמעון סולומון: אני חושב, שמן הראוי, גם אם צריך להפריד, הרי הטענה שזה שזור, נבחרי ציבור ונושאי משרה בכירה.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: אני אגיד לך בדיוק מה הטענה.

יריב לוין: הטענה היא, שבדמוקרטיה יש שלוש רשויות שוות.

יריב לוין: השוויון ביניהם צריך להיות לכל אורך הקו, לרבות בנושא של תנאי שכר.

יריב לוין: כי כאשר אתה נותן ברשות אחת תנאי שכר הרבה יותר גבוהים מאשר ברשויות האחרות, אתה בעצם משדר, שהיא עומדת מעל הרשויות האחרות.

צחי הנגבי: הדיון הזה יימשך בוועדת חוקה חוק ומשפט.

יריב לוין: אני אוסיף ואומר לך גם, שאתה תסכים אתי, שזה לא יכול להיות, שישבו אנשים עם משכורות של 55,000 ו-60,000 בשירות הציבורי, שאנחנו אחראים לאשר להם את התשלום דרך ועדת הכספים.

שמעון סולומון: אני אומר משהו אחר.

שמעון סולומון: אני אומר, לא יכול להיות, שבמשק, יש אנשים שלא גומרים את החודש, יש מצב קשה ואנחנו, חברי כנסת, נעלה את השכר.

יריב לוין: ולשופטים אנחנו יכולים להעלות את השכר?

שמעון סולומון: עזוב את השופטים, הם לא נבחרי ציבור.

שמעון סולומון: הם לא נבחרי ציבור.

יריב לוין: אבל אנחנו מעלים להם את השכר.

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: חבר הכנסת פייגלין בבקשה.

משה זלמן פייגלין: מכיוון שחבר הכנסת לוין גנב לי את רוב הדברים שרציתי לומר, אני אומר רק דבר אחד.

משה זלמן פייגלין: יש לי הצעה פשוטה שגם תחסוך את הצורך בוועדה ותחסוך לנו את הדיונים ואת הוויכוחים.

משה זלמן פייגלין: בואו ונצמיד את שכר חברי הכנסת ל-45% הפנסיה התקציבית של יועץ משפטי לממשלה לשעבר.

משה זלמן פייגלין: נורא פשוט.

צחי הנגבי: נעלה את זה להצבעה.

משה זלמן פייגלין: אני מוכן להתחייב שלא תהיינה לי שום דרישות מעבר לזה.

צחי הנגבי: כולם יהיו מרוצים.

שמעון סולומון: אם אתה לא רואה את ההבדל בין נבחרי ציבור לבין אנשי מקצוע, זה חבל מאד.

שמעון סולומון: אתה נבחר ציבור.

יריב לוין: אני לא רואה איך יכול להיות ששופט מחוזי מרוויח יותר מראש ממשלה.

יריב לוין: זה לא יכול להיות.

מאיר שטרית: תנדב אנשים שיעבדו פה בחינם.

שמעון סולומון: מי שישמע אותך, מה אתה מדבר, על ההעלאה הזו אנשים הולכים - - -

יריב לוין: זה לא מכובד מה שאתה עושה.

יריב לוין: מכיוון שלא יכול להיות שאתה ביד אחת מציע ששופט מחוזי ירוויח יותר מראש הממשלה ויוצא לציבור ואומר לא להעלות שכר חברי כנסת.

שמעון סולומון: אני מפריד בין אנשי מקצוע לנבחרי ציבור.

יריב לוין: תהיה עקבי.

יריב לוין: מה שאנחנו אחראים לאשר, נעשה שוויון לכולם.

שמעון סולומון: אני מפריד בין נבחרי ציבור לבין אנשי מקצוע.

צחי הנגבי: זה לא ויכוח פרטי.

יריב לוין: כי הם עובדים יותר קשה ממך?

יריב לוין: יש להם קביעות ופנסיה תקציבית.

שמעון סולומון: המצב יורד ואתה מעלה, זה נראה לך הגיוני?

שמעון סולומון: המצב הולך ומתדרדר, זה נראה לך הגיוני?

צחי הנגבי: חבר הכנסת סולומון, אני מבקש ממך.

יריב לוין: ויש להם שנת שבתון והרשימה עוד ארוכה.

שמעון סולומון: זה לא פופוליסטי, אני אומר לך את זה מכל הלב.

יריב לוין: לא מתאים לך.

שמעון סולומון: אני אומר לך - - -

צחי הנגבי: חבר הכנסת סולומון.

צחי הנגבי: די.

צחי הנגבי: אני לא רוצה להוציא אותך.

צחי הנגבי: הסתיימה רשות הדיבור שלך.

שמעון סולומון: אתה יכול להוציא אותי, אתה לא יכול לצעוק עלי.

צחי הנגבי: אז אני מבקש ממך לצאת.

שמעון סולומון: אין בעיה.

שמעון סולומון: כשזה מגיע לכיס שלנו זה כואב לנו.

צחי הנגבי: תודה רבה.

צחי הנגבי: האם יש חברי כנסת נוספים שרוצים לדבר?

צחי הנגבי: אם אין, אני רוצה לסכם את הדיון.

צחי הנגבי: להערכתי שי קונצנזוס בין כמה וכמה דוברים.

צחי הנגבי: לא מצאתי הרבה סתירות.

צחי הנגבי: החוק עבר בקונצנזוס רחב מכיוון שהיה צורך להוכיח לציבור, שאנחנו לא נהיה הגוף היחיד, שקיים למעשה בשירות הציבורי, שקובע את שכרו.

צחי הנגבי: זה לא היה אמור לעסוק בכלל בתנאי עבודה בתחילת הדרך.

צחי הנגבי: תנאי עבודה, מן הראוי היה שנעסוק בהם, ללא שיש אורקל שמכתיב.

צחי הנגבי: אבל, בהזדמנות החגיגית הזו, שכבר היה דיון בענייני השכר, נכנסו נושאים נוספים, רכב, עוזרים, כל אלה נכנסו בבלילה אחת והכנסת העבירה למעשה את הסמכות בנושא הזה, אבל לא באופן מוחלט, כפי שצוין על ידי היועצת המשפטית ועל ידי חבר הכנסת שטרית.

צחי הנגבי: בסופו שלד בר ישנו איזון, שיש ועדה ציבורית, שרק היא יכולה ליזום החלטות.

צחי הנגבי: כלומר, דיון יכול להיות ניזום על ידי כל אחד אחר, חברי כנסת, ציבור, תקשורת, ועדה, יושב ראש הכנסת, אבל אנחנו צריכים להמתין להכרעת הוועדה הציבורית ומעת לעת מועברים אליה נושאים.

צחי הנגבי: האיזון בזה שהוועדה הציבורית, לאחר שהיא מעבירה את החלטה לכאן, יש סמכות לוועדה לאשר או לדחות.

צחי הנגבי: זה חוזר לוועדה הציבורית ולאחר מכן, יש סמכות לוועדת הכנסת לקבל החלטה עצמאית.

צחי הנגבי: למעשה, יש סוג של בלמים ואיזונים.

צחי הנגבי: אכן חריגים מאד המקרים ב-10 השנים האחרונות, שנעשה שימוש בעניין הזה מכיוון שהתחושה הייתה שזה דבר נכון מבחינה ציבורית, אפילו שהביקורת עדיין קיימת ומחטיפים לחברי כנסת מכל הכיוונים.

צחי הנגבי: עדיין, בהקשר הזה של עיסוק בשכר ובתנאים הנלווים, הייתה תחושה שזה להסיר מכשול בפני עיוור, מסירים מאתנו את העניין הזה.

צחי הנגבי: אם יש דברים בלתי נסבלים, זה ממילא חוזר לוועדה.

צחי הנגבי: יש אכן תחושה, גם אצלי היא קיימת, שאין לי שמץ של מושג מה טיב השיקולים שהנחו את יושב ראש הכנסת בהמלצתו על השלושה.

צחי הנגבי: אבל מהיכרות עם יושב ראש הכנסת וגם בהנחה שאכן מדובר על פי קורות החיים באנשים מאד רציניים, מנוסים ומאד כשירים לתפקיד, נדרש תהליך, שלאחר המינוי יהיה סוג של דיאלוג.

צחי הנגבי: כפי שהם ישמעו בוודאי ביקורות וכהנה וכהנה אנשים יפנו אליהם בהקשרים, שרוצים לצמצם את מרחב הפעולה של חברי הכנסת, אז לכנסת, לחברי הכנסת, לוועדה, לישוב ראש הכנסת, גם לחברי כנסת שאינם חברי הוועדה, שמורה הזכות להביא בפני הוועדה, דברים שלדעתם מן הראוי לתקן.

צחי הנגבי: לכן הדיאלוג הזה טבעי והוא יהיה ואם הוועדה חושבת שצריך גם בפועל ליזום מהלכים שיקיימו את הדיאלוג הזה, אז אנחנו נתייעץ לאחר הדיון ונחשוב איך לעשות את זה.

צחי הנגבי: נראה את דרך הפעולה בעבר ונוכל לחדש חידושים.

צחי הנגבי: אני מציע שנעבור להצבעה על ההרכב.

צחי הנגבי: חברי הוועדה הציבורית לבחינת שכר ותשלומים אחרים לחברי הכנסת הם פרופסור חיים לוי-יושב ראש, , עו"ד חגי סיטון-חבר, פרופסור איוון פרידמן-חברה.

צחי הנגבי: מי בעד?

צחי הנגבי: בעד – רוב

צחי הנגבי: נמנעים – 1

צחי הנגבי: ההרכב אושר.

באסל גטאס: אני נמנע, כי אני לא יכול לאשר מישהו שלא בדקתי.

באסל גטאס: האם הייתה מניעה תקנונית, שהוועדה תפגוש אותם לפני שהייתה מחליטה?

צחי הנגבי: זה לא היה בעבר, אני חושב שזה גם לא לדעתנו, אם אתה שואל אותי, בלשון המעטה.

<ארבל אסטרחן: אני בטוחה שהם יסכימו להיפגש עם כל אחד.

<ארבל אסטרחן: גם הוועדה הקודמת עשתה את זה.

אורי מקלב: אם לצטט את מה שנאמר פה, זה אומר שבאה אותה ועדה ודנה בחיי היום-יום של הכנסת, הם לא מכירים את העבודה של הכנסת ואין מי שמציג בפניהם את הצרכים לפני המסקנות.

אורי מקלב: הם יושבים מנותקים מכל העבודה שנעשית פה.

אורי מקלב: השאלה אם אנחנו יכולים ליזום שינוי חקיקה, של נציג של יושב ראש הכנסת, שבא לייצג את כל מה שנדרש בעבודת הכנסת.

אורי מקלב: אולי היושב ראש בעצמו יהיה נציג, שישב באופן קבוע בוועדה הזו.

אורי מקלב: אולי במעמד של משקיף, אבל שישב.

אורי מקלב: דהיינו כשמעלים דברים, לכן יש לנו חוסר אמון, שמישהו, בהתחלה כשהעלו טענות, מישהו יענה להם בעניין והם יקבלו בסוף החלטה.

<ארבל אסטרחן: יש פרוטוקולים, הם פתוחים, אני יושבת שם וגם החשב יושב שם.

אורי מקלב: הפרוטוקולים הם אחרי זה.

אורי מקלב: השאלה היא תוך כדי, שיהיה נציג של הכנסת.

צחי הנגבי: אתה יכול להציע באופן אישי את התיקון לחוק.

צחי הנגבי: יהיה תיקון, יגיע לוועדה, נדון בו.

אורי מקלב: חשבתי שנכון שהוועדה תציע תיקון בחוק הזה, לשתף את הכנסת.

צחי הנגבי: אני לא חושב שזה נכון, אז אני לא יכול להציע.

צחי הנגבי: אבל זה ראוי אם אתה תציע וזה יבוא לדיון ואז אביע את דעתי.

צחי הנגבי: אני חושב ש"שומר נפשו ירחק", יש דברים שאם אתה מרחיק את עצמו, אתה רק שומר את נפשך.

צחי הנגבי: אחד הדברים הכי בולטים בעניין הזה הוא שכר חברי כנסת.

צחי הנגבי: שום הסבר לא יצדיק את העניין הזה, אם יהיה שם מישהו יגידו שזה פוליטרוק שהכנסת שלחה לוודא שלא פוגעים בתנאים שלה.

<ארבל אסטרחן: הרעיון הוא של הפרדה.

<ארבל אסטרחן: יש את הוועדה הציבורית ואחר כך זה מגיע לוועדה הכנסת.

אורי מקלב: אבל הם דנים בעוד דברים.

אורי מקלב: יש עוד אמרה שאומרת "אל תהיה צדיק הרבה".

צחי הנגבי: אני מסכים אתך.

צחי הנגבי: זה מאד נכון.

צחי הנגבי: נעבור לנושא הבא.

צחי הנגבי: הנושא הבא שעל סדר היום, הקמת ועדה משותפת לוועדת הכלכלה ולוועדה לקידום מעמד האישה בהתאם לחוק זכויות הדייר בדיור הציבורי.

צחי הנגבי: ההרכב שמוצע מטעם ועדת הכלכלה: חבר הכנסת אבישי ברוורמן הציע עצמו כיושב ראש, מיכל רוזין, איילת שקד, משה פייגלין וארונן הופמן.

צחי הנגבי: מטעם הוועדה לקידום מעמד האישה: חברי הכנסת עליזה לביא, שולי מועלם-רפאלי, דוד צור, דב חנין וחיליק בר.

צחי הנגבי: יש הסתייגויות?

אברהם מיכאלי: למה אין לנו נציג?

עליזה לביא: לצערי אין לכם חבר בוועדה לקידום מעמד האישה.

אברהם מיכאלי: יש בוועדת הכלכלה.

איתן כבל: אני מציע שתבוא בדברים עם יושב ראש ועדת הכלכלה ואם צריך, נביא לפה ונעשה תיקון.

איתן כבל: זה כנראה נבנה באיזון בין ועדת כלכלה לוועדה לקידום מעמד האישה.

צחי הנגבי: נעבור להצבעה.

צחי הנגבי: בעד – רוב

צחי הנגבי: נמנעים –אין

צחי הנגבי: 6.

צחי הנגבי: <קביעת ועדות לדיון בהצעות חוק>

צחי הנגבי: הנושא הבא, קביעת ועדות בהצעות חוק.

צחי הנגבי: הראשונה, הצעת חוק הארכת תוקף צו הגנה וצו למניעת הטרדה מאיימת (תיקוני חקיקה), התשע"ג-2013.

צחי הנגבי: של חבר הכנסת דוד צור וקבוצת חברי כנסת.

צחי הנגבי: ההמלצה של הלשכה המשפטית היא להעביר את ההצעה לוועדת חוקה חוק ומשפט, זאת גם העמדה של חבר הכנסת יריב לוין.

מאיר שטרית: השר ביקש להעביר את זה לוועדה לקידום מעמד האישה.

צחי הנגבי: נשמעה הצעה להעביר את ההצעה לוועדה לקידום מעמד האישה.

צחי הנגבי: אנחנו נצביע ביניהן.

צחי הנגבי: בעד ועדת חוקה חוק ומשפט– 6

צחי הנגבי: נמנעים – אין

צחי הנגבי: שוויון.

צחי הנגבי: נעשה תיקון בתקנון, שברגע שיש תיקו, יש 45 ימים ליושב ראש הכנסת, לנסות ולהטיל על מישהו באופן זמני.

דוד רותם: אני לא אוותר לך, זה חוק חשוב.

יריב לוין: חבר הכנסת שטרית, אתה מעכב את חבר הכנסת צור, כי אתה מעכב לו את החוק.

עליזה לביא: זה לא הוגן מה שאתה עושה.

יריב לוין: זו האמת.

יריב לוין: חבר הכנסת דוד צור ביקש ממני - - -

עליזה לביא: זה לא הוגן מה שאתה עושה.

יריב לוין: על האופן שבו את פעלת פה לא אדבר לפרוטוקול.

יריב לוין: אומר דבר אחד, חבר הכנסת דוד צור ביקש לא להיות קורבן לוויכוחים האלה וביקש שהחוק שלו יקודם וילך כמה שיותר מהר.

יריב לוין: דברתי אתו, והוא הסכים אתי, שמבחינתו מקובל עליו שהחוק ילך לוועדת חוקה.

יריב לוין: לכן אני אומר את זה לחבר הכנסת שטרית כי הוא איש סיעתו ואני מניח שהוא לא רוצה להעמיד אותו במצב שהחוק שלו מתעכב.

יריב לוין: זה הכול.

באסל גטאס: אם זה ילך לוועדה לקידום מעמד האישה, זה יתעכב?

יריב לוין: לא, אבל כשיש שוויון בהצבעה, החוק מתעכב וחבל.

באסל גטאס: אז תצביע אתנו.

יריב לוין: אני לא יכול, כי היה סיכום ואני לא רוצה להיכנס לוויכוח שלי עם חברת הכנסת לביא על הפעולה שהיא בצעה פה כרגע.

איתן כבל: אני רוצה לומר אמירה עקרונית.

איתן כבל: תמכתי להעביר את זה לוועדה לקידום מעמד האישה, אבל אין דעתי נוחה.

איתן כבל: אני אומר את זה בעיקר לך, מה שקרה הוא, שנשברו הכללים.

איתן כבל: הקואליציה, כשנוח לה, משתמשת בכוחה כדי להעביר, ופתאום נקלעת למצוקה.

יריב לוין: לא נקלעתי למצוקה, נתתי חופש הצבעה.

יריב לוין: אם רוצים לריב, שיריבו, חבל שחבר הכנסת דוד צור ישלם את המחיר.

איתן כבל: עכשיו מבחינתך זה יריבו, כי זה פחות מעניין וחשוב מבחינתך.

איתן כבל: אנחנו חוזרים וחוטאים בזה פעם אחר פעם.

איתן כבל: יש כללים איזה נושא נדון באיזו ועדה.

איתן כבל: זה אמור להיות כמעט כמו טייס אוטומטי.

מאיר שטרית: מתי קבעו את הכללים האלה?

איתן כבל: בטח בתקופתך, כשבנו את הבניין.

עליזה לביא: הכללים נקבעו לפני שקמה הוועדה לקידום מעמד האישה.

איתן כבל: אני לא מתווכח אתך, הצבעתי אתך, אז ברשותך תני לי לומר את דברי.

איתן כבל: אני מבקש לקיים דיון על זה.

איתן כבל: לי, כאופוזיציה, יותר קל לפעול בעניינים האלה בדיוק בהתאם לכללים הקבועים בכנסת.

איתן כבל: יש את הייעוץ המשפטי, הוא יודע לשקלל מה נכון ומה לא נכון.

יריב לוין: זו ועדת חוקה, אין פה בכלל שאלות, זה ברור לחלוטין.

צחי הנגבי: מה אתה מציע?

איתן כבל: אני מציע, שאם תהיה מחויבות, של יושב ראש הקואליציה ושלנו, שהפוסק בעניינים האלה יהיה היועץ המשפטי.

יריב לוין: התשובה היא, שאתה יודע שזה בלתי ניתן.

מאיר שטרית: אני בהחלט מבין שיושב ראש ועדת חוקה רוצה שזה יהיה אצלו, כי זה חוק משפטי.

דוד רותם: זה חוק שעוסק במערכת בתי המשפט.

מאיר שטרית: אבל, בדיון בכנסת, לא נשמעה שום הצעה אחרת.

מאיר שטרית: הייתה הצעה של שרת המשפטים, גם היא משפטנית למיטב ידיעתי, וגם היא מייצגת את משרד המשפטים והיא הציעה להעביר את החוק לוועדה לקידום מעמד האישה.

מאיר שטרית: אף אחד לא הציע משהו אחר, הכנסת אישרה את זה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת דוד רותם הגיש ערר על החלטת השרה לוועדה להעביר את החוק אליו, כי הוא לא מוכן לוותר על זה, שהוועדה שלו לא תדון בחוק ששייך למשפט.

מאיר שטרית: אפשר לחשבו שלוועדת חוקה יש כישרון גדול יותר מאשר הוועדה לקידום מעמד האישה.

מאיר שטרית: יחד עם זאת אני מסכים עם חבר הכנסת רותם, יכול להיות שלא צריך ועדה לקידום מעמד האישה.

מאיר שטרית: כשעשו את החוקים האלה, לא הייתה ועדת המדע, לא הייתה הוועדה לקידום מעמד האישה, לא הייתה הוועדה לקידום מעמד הילד.

מאיר שטרית: אגב, לעניות דעתי, הוועדות האלה מיותרות.

מאיר שטרית: אם היו מחדדים את הבעיה ואם פעם יתקיים דיון בהרכב הנכון, על ועדות הכנסת, יש לי תיאוריה שלימה מה צריך לעשות, אבל זה לא קורה.

מאיר שטרית: במצב הנוכחי, כאשר כבר קמו ועדות, הרי זה לא הגיוני, שיושבות ועדות, שלא יכולות לעבוד.

מאיר שטרית: אין להם מה לעשות.

מאיר שטרית: הייתי שנתיים ראש ועדת מדע, הלכתי בכוונה לשם, בחרתי את הוועדה הזו בכוונה, כי היא הייתה ועדה מתה ורציתי להחיות אותה.

מאיר שטרית: ניסיתי, נלחמתי להעביר חוקים לוועדת מדע, שיש להם נגיעה למדע, כמו למשל את החוק הסלולארי מוועדת כלכלה, החליטו שזה לא יעבור והיה ויכוח על זה.

מאיר שטרית: שנה וחצי דנו ולא התחילו את הדיון על הסלולארי.

מאיר שטרית: לכן, גם לא הגון להגיד, אני לוקח את כבשת הרש, מוועדה, שבמקרה עבר לה חוק אחד, כי הרי ועדת חוקה עמוסה מעל הראש, לא יקרה שום אסון בעיני, אם הוועדה לקידום מעמד האישה, שהיא פנויה מעבודה, תדון בדבר שנוגע לנשים, לא רק למשפט.

מאיר שטרית: לא סתם שרת המשפטים אמרה את זה.

מאיר שטרית: לכן גם הצבעתי בעד ההעברה.

מאיר שטרית: אני חושב שחבר הכנסת רותם יהיה הגון אם יגיד, בסר, אני מבין שזה משפטי, אבל בכל זאת מוותר ומעביר.

מאיר שטרית: אני חושב אגב, שצריך לשנות את חלוקת התפקידים בוועדות ולקבוע סדרי עבודה לוועדות האחרות, שהיום אין להם עבודה.

מאיר שטרית: יושבים עדת חברי כנסת, שאין להם שום דבר לעשות ומחפשים נושאים, יושבים ודנים על השפעת קרני השמש על החתול.

מאיר שטרית: דנים בכל מיני נושאים שאין להם עניין, כשבאמצע, המון חוקים שלחברי כנסת תקועים בוועדות.

מאיר שטרית: למה.

מאיר שטרית: אפשר לעשות חלוקה אחרת.

יפעת קריב: אני רוצה להצטרף לדברי חבר הכסת שטרית, בעיקר בדברים האחרונים ובאמת לפנות לחבר הכנסת רותם ולומר לו, הוועדה למעמד האישה, שהיום בדיוק מאשרת הצעת חוק שלי, זו בדיוק הוועדה שדנה בהצעות החוק האלה, שקשורות לכל הנושאים של הטרדות מיניות ולתת מקום משמעותי למקומה של האישה.

יפעת קריב: זה חלק מהדברים החדשים שאנחנו רוצים להביא לכנסת הזו, ראייה מגדרית.

יפעת קריב: זו לא הצעת חוק משפטית, זו הצעת חוק שטומנת בחובה ראייה מגדרית.

יפעת קריב: אני מבקשת ממך, לכל הצעת חוק יש היבטים משפטיים, הלא זה הרעיון של הצעת חוק.

יפעת קריב: אבל דווקא המקום המגדרי, שהוא מאד משמעותי היום להרבה חברות כנסת ונשים בחברה הישראלית.

יפעת קריב: אני שואלת שוב, האם אתה מוכן הפעם להסיר את ההתעקשות ואת הבקשה שלך ולאפשר להצעה הזו להיות נדונה בוועדה לקידום המעמד האישה.

יפעת קריב: הוועדה פנויה לדיון, יש לה זמן.

צחי הנגבי: אין הסכמה.

צחי הנגבי: נעשה הצבעה, לפי ההכרעה, זה מה שיהיה.

צחי הנגבי: אנחנו מצביעים על ההעברה של הצעת החוק של חבר הכנסת דוד צור לוועדת החוקה חוק ומשפט או לוועדה לקידום מעמד האישה.

צחי הנגבי: בעד ועדת החוקה חוק ומשפט – 6

צחי הנגבי: נמנעים – אין

צחי הנגבי: נשאיר זאת לשבוע הבא.

צחי הנגבי: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון - מוסר תשלומים), התשע"ג-2013 של חברת הכנסת שלי יחימוביץ

צחי הנגבי: מדובר בשני נושאים, שיש להם סמיכות נושאים.

צחי הנגבי: הצעת חוק הגבלת אשראי ספקים למוסדות המדינה של חבר הכנסת אילטוב והצעת חוק חובת המכרזים (תיקון - מוסר תשלומים), של חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

צחי הנגבי: יושב ראש הוועדה אמר שיש לו הצעה מוסכמת.

אבישי ברוורמן: אני מקווה.

אבישי ברוורמן: כמו שידוע לאדוני, החוק לגבי עסקים קטנים ובינוניים ניתן עכשיו בוועדה, זו סמכותה של ועדת הכלכלה.

אבישי ברוורמן: המשנה ליועץ המשפטי יכולה להופיע כאן ולומר, שוועדות משנה צריכות להיות בתחום העיסוק של הוועדה.

אבישי ברוורמן: עורך דין בנדלר תסביר, שכשהיו ניסיונות בעבר , ואדוני בקי יותר מכולנו, לוועדות משנה, שלא בתחום הוועדה, כי אמרו שיש להם נושא תקציבי, הייתה פסיקה מאד ברורה בנושא.

אבישי ברוורמן: מכיוון שאנחנו מתכוננים לחוקק את החוק של עסקים קטנים ובינוניים, לחבר הכנסת אילטוב יש יוזמה מבורכת, גם לחברת הכנסת שלי יחימוביץ ויריב לוין, אמרנו, שהדבר הזה יבוא במסגרת החוק והוועדה שמטפלת בזה.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אילטוב אומר שבעבר הייתה ועדת משנה לכספים, כנראה זה לא בסדר, שהוא בראשה - - -

רוברט אילטוב: לא הייתי בראשה.

אבישי ברוורמן: שמישהו היה בראשה.

אבישי ברוורמן: אין בעיה, מכיוון שאני מכבד ומעריך את חבר הכנסת אילטוב ואנחנו גם עובדים ביחד, שוועדת המשנה תעבור לוועדת הכלכלה, כל הדיונים יהיו שם, אבל החקיקה חייבת להיות במסגרת הוועדה הראשית.

צחי הנגבי: מה ההצעה האחרת שיש?

רוברט אילטוב: ההצעה האחרת, בהסכמה שקיימתי כדי להתחיל לקדם את הצעת החוק, שהצעת החוק תעבור לוועדת הכספים.

רוברט אילטוב: זה לא קשור לוועדת משנה, זה לא רלוונטי.

רוברט אילטוב: ההסכמות שלי, כדי שהצעת החוק הזו תתקדם.

רוברט אילטוב: ההצעה של חברת הכנסת יחימוביץ נצמדה להסכמות שלי, אחרת האוצר פשוט יתנגד להצעת החוק.

רוברט אילטוב: לכן הצעתי שהצעת החוק תעבור לוועדת הכספים.

רוברט אילטוב: אני מקבל את עמדתו של חבר הכנסת ויושב ראש ועדת הכלכלה אבישי ברוורמן ואין לי בעיה עקרונית להעביר את הצעת החוק לוועדת הכלכלה, רק אני לא רוצה שהצעת החוק תפגע ותופסק התקדמותה.

רוברט אילטוב: אני חייב לסכם את זה קודם עם האוצר.

רוברט אילטוב: אני מבקש לדחות את הדיון בהצעת החוק לשבוע הבא, יכול להיות שתהיה הצעה מוסכמת ונעביר את זה לוועדת הכלכלה.

רוברט אילטוב: חברת הכנסת יחימוביץ נצמדת להצעת החוק שלי.

<אתי בנדלר: אני רק לא מבינה איך הקשר בין הצעת חוק ממשלתית, שתוגש או לא תוגש לעניין הזה - - -

רוברט אילטוב: יש לי הסכמות מול האוצר וברגע שלא אעמוד בהסכמות - - -

<אתי בנדלר: הסכמות מול האוצר הן להמתין לסיום עבודתה של ועדת מיכל עבאדי, שדנה בנושא הזה של אשראי ספקים מטעם המדינה.

<אתי בנדלר: הדברים נאמרו גם לוועדה שלנו במהלך הדיונים בהצעת החוק הממשלתית לעידוד עסקים קטנים ובינוניים.

רוברט אילטוב: זה לא העניין, לא הבנתם.

רוברט אילטוב: יש לי הסכמות מול האוצר.

צחי הנגבי: אני מציע כך.

צחי הנגבי: חבל לעשות דיון נוסף.

צחי הנגבי: אנחנו נקבל החלטה בכפוף לכך שתודיע לנו על ההחלטה שלך מול האוצר.

צחי הנגבי: בינתיים אנחנו מקבלים החלטה עקרונית שזה יעבור לוועדת הכלכלה.

צחי הנגבי: אם תאמר לי שהייתה בעיה עם האוצר, נחדש דיון.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך חבר הכנסת אילטוב.

צחי הנגבי: נצביע.

צחי הנגבי: בעד – רוב

צחי הנגבי: נמנעים –אין

צחי הנגבי: אני אעכב את ההודעה למליאה לשבוע הבא, עד שנקבל תשובה מחבר הכנסת אילטוב.

צחי הנגבי: האם הקשר בין חברת שראל למשרד הבריאות הוא כשר או פסול

צחי הנגבי: ההצעה האם הקשר בין חברת שראל למשרד הבריאות הוא כשר או פסול, של חבר הכנסת משה פייגלין.

צחי הנגבי: ההצע ההיא להעביר את הנושא לדיון לוועדת הכלכלה, או לוועדת העבודה והרווחה.

צחי הנגבי: מה אתה מציע חבר הכנסת פייגלין?

משה זלמן פייגלין: אני מציע ועדת הכלכלה.

משה זלמן פייגלין: אני רוצה להסביר שהדיון המהיר עבר לוועדת העבודה והרווחה.

משה זלמן פייגלין: כאן מדובר בהיבט הכלכלי, כששם היה מדובר בהיבט הרפואי.

משה זלמן פייגלין: מכיוון שכאן מדובר בהיבט הכלכלי, אני מבקש שיעבור לוועדת הכלכלה.

צחי הנגבי: מי בעד ההצעה להעביר לוועדת הכלכלה.

צחי הנגבי: בעד להעביר את ההצעה לסדר לוועדת הכלכלה– רוב

צחי הנגבי: נמנעים –אין

צחי הנגבי: ההצעה לסדר עברה לוועדת הכלכלה.

צחי הנגבי: "תאגידי האפוטרופוסות"

צחי הנגבי: ההצעה לסדר הבאה היא בנושא: "תאגידי אפוטרופוסות" – של חברי הכנסת קארין אלהרר, אילן גילאון, משה זלמן-פייגלין ואורי מקלב.

צחי הנגבי: ההצעה היא להעביר את זה לוועדת חוקה חוק ומשפט.

צחי הנגבי: מי בעד?

צחי הנגבי: בעד להעביר את ההצעה לסדר היום לוועדת חוקה חוק ומשפט –רוב

צחי הנגבי: נמנעים –אין

צחי הנגבי: ההצעה לסדר תועבר לוועדת חוקה חוק ומשפט.

צחי הנגבי: תודה לכולם, הישיבה נעולה.