ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 185, 2013-10-16 09:00

ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: יש לנו כמה רוויזיות, אחרי כן נעבור להעברות.

<טמיר כהן: פנייה מספר 65 של משרד הפנים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לקבל את הרוויזיה, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בעד – אין

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: הרוויזיה הוסרה והבקשה אושרה.

<טמיר כהן: פניות 66–67, הוצאות חירום אזרחיות.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את הרוויזיה?

ניסן סלומינסקי: מי נגד, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בעד – אין

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: הרוויזיה נפלה.

<טמיר כהן: פניות 75–76, של המשרד לביטחון פנים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד הרוויזיה, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בעד – אין

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: הרוויזיה נפלה והבקשה אושרה.

<טמיר כהן: פניות 79–80 – למען הסר ספק, כי אתמול לא היה ברור אם כן הוגשה רוויזיה או לא.

ניסן סלומינסקי: נצביע.

ניסן סלומינסקי: מי בעד הרוויזיה, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בעד – אין

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: הרוויזיה נפלה.

<טמיר כהן: פניות 83–84, תעשייה ומסחר.

ניסן סלומינסקי: מי בעד הרוויזיה, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בעד – אין

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: הרוויזיה נפלה.

<טמיר כהן: פנייה 91, גמלאות ופיצויים.

ניסן סלומינסקי: גם על זה הייתה רוויזיה?

ניסן סלומינסקי: מי בעד הרוויזיה, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בעד – אין

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: הרוויזיה נפלה.

<טמיר כהן: ואחרונה, פנייה מספר 92, של חינוך.

ניסן סלומינסקי: שזה החלטנו לאשר.

ניסן סלומינסקי: מי הגיש?

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת יצחק כהן.

ניסן סלומינסקי: מי בעד הרוויזיה, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד, ירים את ידו.

<טמיר כהן: גם אורית.

<טמיר כהן: בעד – אין

<טמיר כהן: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: הרוויזיה נפלה, הפנייה אושרה.

<טמיר כהן: חוזרים לחוברת.

<טמיר כהן: פנייה 93–94, ההמשך של אתמול.

ניסן סלומינסקי: אלה הבקשות שנשארו מאתמול, שלא הספקנו.

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 93–94.

ניסן סלומינסקי: מי מסביר?

<טמיר כהן: אנרגיה ומים.

ניסן סלומינסקי: נחזור לזה אם יגיע מישהו, ואם לא, זה יעבור לשבוע הבא.

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 96–97.

<טמיר כהן: המדען הראשי.

<שלמה פשקוס: שלמה פשקוס, רפרנט מחקר ופיתוח, אגף תקציבים.

<שלמה פשקוס: בוקר טוב.

<שלמה פשקוס: הפנייה נועדה להעביר 6.5 מיליון שקלים למשרד הביטחון במסגרת התוכנית הלאומית לפיתוח תחליפי נפט לתחבורה.

<שלמה פשקוס: במסגרת התוכנית, משרד הביטחון יבצע פרויקט לפיתוח קבלי-על שיש להם שימוש גם לרכבים גדולים, הנעה חשמלית לרכבים גדולים באזרחות, אוטובוסים, וגם לשימושים ביטחוניים.

ניסן סלומינסקי: למה זה דווקא במשרד הביטחון, אני מבין שזה גם משהו אזרחי מאוד, לא?

<שלמה פשקוס: מפא"ת מבצעת הרבה פרויקטים שיש להם שימושים דואליים, מה שנקרא.

<שלמה פשקוס: מאחר שכשאתה מפתח משהו באזרחות הוא לא מתאים לצבא, ואתה מפתח בביטחון הוא יכול להתאים לשני הצדדים, אז מפא"ת מפתחת הרבה דברים שיש להם שימושים דואליים.

אלעזר שטרן: אני הבנתי – ודיברתי אתמול בלילה עם אישיות רמת-דרג במשרד הביטחון – שלא מעבירים להם המון כספים.

אלעזר שטרן: מבחינתי, בין השאר, הנושא של השיחה היה לתחום הגיור, שלא מעבירים כסף, ולכן קורס שהיה צריך להתחיל בעוד שבועיים, לא מתחיל.

אלעזר שטרן: עכשיו אני לא מבין.

אלעזר שטרן: זה כן עובר?

אלעזר שטרן: מה היחסים?

אלעזר שטרן: אני אומר לך שהבנתי לגבי סכומים מאוד משמעותיים בכל מיני תחומים שיש מין סוג של ניתוק, ושהדברים יעלו בחריפות ברורה גם בוועדה המשותפת.

<שלמה פשקוס: אני חייב לומר שאני לא מתעסק ביומיום עם משרד הביטחון, אני מתעסק עם לשכת המדען הראשי וההשכלה הגבוהה.

<שלמה פשקוס: אני פה כצד שמעביר את הכסף בעצם משום שזה פרויקט של מחקר ופיתוח של תחליפי נפט, באגף התקציבים אני אחראי על התחום הזה.

<שלמה פשקוס: לא כל כך מכיר את הדינמיקה מול משרד הביטחון ואני לא יודע לתת על זה תשובות.

<שלמה פשקוס: אם אתה רוצה אני אעביר את השאלות שלך לגורמים הרלוונטיים ונחזיר תשובה.

אלעזר שטרן: אני מבקש שתעביר את השאלה הזאת.

אלעזר שטרן: אני מניח שזה כנראה בדרגים הכי גבוהים, אבל אני אשמח אם תעביר את השאלה.

<שלמה פשקוס: בסדר גמור.

אלעזר שטרן: אני אחדד אותה.

אלעזר שטרן: עד השנה העבירו תקציב אקסוגני של 20 מיליון שקלים בשנה לטובת פרויקטי הגיור בצבא וההנחיה הקודמת עוד של משרד ראש הממשלה.

אלעזר שטרן: השנה אמרו שכל הדברים שהעבירו מעבר – כמו הדבר הזה בדיוק, שאנחנו מעבירים עכשיו – לא מעבירים כלום, זה מה שאמר לי מנכ"ל משרד הביטחון.

ניסן סלומינסקי: שומע את זה גם נציגנו הבכיר בוועדת חוץ וביטחון.

<שלמה פשקוס: אני שוב אומר, אני לא מתעסק עם תקצוב משרד הביטחון, אני אעביר את השאלה.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, רק תעביר.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את פנייה מספר 96–97, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – 4

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

עפר שלח: אני מתנצל שנכנסתי באמצע.

עפר שלח: מה שאלעזר דיבר עליו נוגע לפנייה 96–97?

ניסן סלומינסקי: לא, ממש לא.

ניסן סלומינסקי: אושר פה אחד.

ניסן סלומינסקי: נעשה קפיצה לפנייה מספר 102 כי הנציגים צריכים ללכת לוועדה אחרת.

ניסן סלומינסקי: פנייה 102, בבקשה.

<אורי שיינין: אורי שיינין, אגף תקציבים, משרד האוצר.

<אורי שיינין: הפנייה היא פנייה של משרד הכלכלה, היא נועדה לבצע שינויים פנימיים בתקציב המשרד.

<אורי שיינין: בין היתר, תקציב של כ-10 מיליון שקלים להוצאות תפעול של האגף להכשרה מקצועית.

ניסן סלומינסקי: מה הכוונה?

ניסן סלומינסקי: אתם מגדילים אותו, מרחיבים אותו?

<אורי שיינין: מרחיבים אותו, כן.

ניסן סלומינסקי: זה דבר חשוב מאוד.

<אורי שיינין: בין היתר, ההוצאות שם הן הוצאות כמו ארנונה, יש הוצאות של גגות אסבסט שהסירו, יש שם הוצאות של כיבוי אש, תקינה חדשה, ועוד.

<אורי שיינין: יש בתוך ההעברות האלה סך של 6.8 מיליון שקלים בתקציב של שירות התעסוקה לצורך הוצאות של מחשוב ואתר תוכן.

קארין אלהרר: אתר התוכן זה משהו שהם כבר עשו או שהם הולכים לעשות?

<אורי שיינין: כרגע זה בתהליך הפיתוח.

<אורי שיינין: יהיו עוד הוצאות בעתיד.

<אורי שיינין: יושבת פה גם רייצ'ל משירות התעסוקה, היא תשמח להסביר לכם מעבר למה שאני הולך להסביר.

<אורי שיינין: כבודה שלחה שאלה בעניין אלינו, אני קצת ארחיב על האתר.

<אורי שיינין: האתר הוא אתר תוכן שמיועד הן לפונים לשירות התעסוקה מצד המובטלים והן למעסיקים, מנסה לתת מצ'ינג שלהם.

<אורי שיינין: בעתיד הוא אמור לתת גם הרבה תוכן וידע לגבי זכויות שעומדות בפני מובטלים.

ניסן סלומינסקי: כמו אתר השידוכים.

<אורי שיינין: בגדול.

<אורי שיינין: יש אנשים שזכו על זה בנובל.

ניסן סלומינסקי: בנושא של לשכות תעסוקה.

ניסן סלומינסקי: בלשכה שם אנשים גם מגיעים להירשם, אלה שצריכים לקבל דמי אבטלה או דברים מהסוג הזה.

<אורי שיינין: נכון.

<אורי שיינין: זה לא אתר התוכן, זה המערכת של בינה והשמה, זה בעצם התשלום האחרון עבור הפיתוח.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר עדיין על הנושא הקודם.

ניסן סלומינסקי: יש יישובים גדולים מאוד של החרדים ויש שם נשים שעובדות, וכשהן צריכות לחתום – כמו מודיעין עילית, אני חושב שהם פנו – הן צריכות לנסוע למודיעין כדי לחתום.

ניסן סלומינסקי: אין להן רכב.

ניסן סלומינסקי: מדובר על ערים ענקיות, ואנחנו רוצים להקל עליהן כי אנחנו רוצים שהן כן יצאו לעבודה.

ניסן סלומינסקי: למה כל כך קשה לפתוח שם לשכת תעסוקה, לפחות לנושא הזה שהן תוכלנה לחתום שם ולסגור את הדברים שם ולא נצטרך להריץ אותן ולהקשות עליהן כשכבר יש, ברוך השם, כאלה שיוצאות לעבודה?

<אורי שיינין: ככל הידוע לי, לגבי מודיעין עילית ספציפית – אני לא יודע לגבי מקומות אחרים – אבל לגבי מודיעין עילית אני יודע שהנושא נמצא בבדיקה, מנכ"ל שירות התעסוקה בודק את העניין, אני לא יודע בדיוק איפה זה נמצא מבחינת ממצאים.

ניסן סלומינסקי: כי לי יש סיכום עם השר או הלשכה שכן יפתחו, וכל פעם יש שם מישהו – שכחתי את שמו – ששולח מכתב, ועוד פעם דוחה ודוחה ודוחה.

ניסן סלומינסקי: תנסה לבדוק את זה וגם אני אחזור לדבר אתם.

<אורי שיינין: אני אבדוק את העניין ואשלח לוועדה סטטוס עדכני.

<אורי שיינין: בנוסף, יש הגדלת התקציב של הכשרות מקצועיות בסך 5.5 מיליון שקלים.

<אורי שיינין: הגדלת התקציב היא בעיקר לצורך הכשרה במקום העבודה, שזה מבחינתנו אחד הדברים שאנחנו מאמינים, הכלי היעיל ביותר להשמה בעבודה לאחר ההכשרה המקצועית.

<אורי שיינין: בנוסף, יש התאמת התקצוב בפועל של הצהרונים בסך של חמישה מיליון שקלים.

<אורי שיינין: יש נושא שעלה בשאלות של חברי הכנסת אלעזר שטרן, עפר שלח ונראה לי גם קארין, ששאלו לגבי יריעות הפוליאתילן וסרטי ההדבקה, סך של 3.6 מיליון שקלים.

<אורי שיינין: כמו שכתבתי בתשובה ששלחתי, ואני מקווה שהיא הייתה מניחה את הדעת, ראש הממשלה הנחה את כל המשרדים בעצם למלא את החוסרים.

<אורי שיינין: זה היה בזמנו בתחילת ספטמבר כשהיו דיבורים על תקיפה אמריקנית בסוריה, כחלק מההיערכות של העורף.

<אורי שיינין: משרד הכלכלה נדרש להקים את מאגר החירום של סרטי הדבקה ויריעות פוליאתילן למקרה של תקיפה.

<אורי שיינין: בנוסף, יש 400 אלפי שקלים שמועברים לשוברי הכשרה מקצועית למגזר החרדי, והקדמת מימון שבוצעה בשנה שעברה, לבקשת משרד הכלכלה, שעכשיו מוחזרת לתקנות הייעודיות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עושים מאמצים כבירים – הממשלה הזאת ושר האוצר - כדי להכניס למעגל העבודה את הציבור החרדי – הכשרות, הם לומדים ועושים להם תוכניות.

ניסן סלומינסקי: מה שיוצא בפועל, אחרי שהם גומרים את הלימודים ואת ההכשרה, הם יוצאים ואין להם מקומות עבודה.

ניסן סלומינסקי: כלומר, אם המדינה לא מתארגנת למציאת מקומות עבודה, מה שאנחנו עושים, אנחנו במו ידינו חותכים את כל האופציה של המהלך הזה כי ברגע שיהיו כמה שעשו את המסלול, כאילו פרשו קצת מהחברה החרדית, ובצד השני אין להם עבודה, בסוף הם יחזרו, והפסדנו את כל המהלך הזה.

ניסן סלומינסקי: שאלה אם אתה יודע כמה המדינה משקיעה, ואם היא משקיעה, במציאת מקומות עבודה, הכנת מקומות עבודה מתאימים כי זה הפרויקט האמיתי אם אנחנו באמת רוצים שהם יצאו לעבודה.

ניסן סלומינסקי: מה שאני מבין מהם כל הזמן, שאין – הם גומרים ואין שום דבר.

<אורי שיינין: אני אתייחס מצד משרד הכלכלה ואני אתן גם לרייצ'ל להתייחס מצד שירות התעסוקה, מאמצים שהם מפעילים.

<אורי שיינין: משרד הכלכלה מקדם, בעצם זאת אחת מתוכניות הדגל שלו, תעסוקת חרדים כחלק מכל מה שהיושב-ראש דיבר.

<אורי שיינין: התוכניות העיקריות בתחום הזה הן מרכזי הכוון תעסוקתיים – כבר קיים ופועל בבני ברק, ובירושלים כעיקרון יש זוכה, יש איזושהי התנגדות משפטית אבל אנחנו מקווים שהנושא ייפתר בזמן הקרוב.

<אורי שיינין: בנוסף, אמורים להיפתח עוד שישה מרכזים קטנים יותר, מה שמכונה מרכזי מפתח, בין היתר במודיעין עילית, בריכוזים חרדיים, ביתר ומקומות מהסוג הזה, בשלב הבא.

<אורי שיינין: סך כל התקציב שהולך להיות מופנה לזה הוא על פני חמש שנים חצי מיליארד שקלים, ואני ארחיב לגבי מרכזי הכוון תעסוקתיים.

<אורי שיינין: יש להם בעצם צד אחד שהוא כלפי הפונים אליהם, שהם באים ומנסים להכשיר אותם, להתאים אותם למקום העבודה ולהפנות אותם ללימודים מתאימים, הכשרות מקצועיות מתאימות, והצד השני שהוא מבחינתנו הכי חשוב הוא הקשרים עם המעסיקים כי בלי קשרים עם מעסיקים, כמו שכבוד היושב-ראש אמר, אנחנו נכשיר, יהיו לנו אנשים מכשירים אבל אנחנו לא נפתור את הבעיה.

ניסן סלומינסקי: הם טוענים את זה כל הזמן ואין לנו תשובה לזה.

ניסן סלומינסקי: אם תיקח סך הכול, נכון להיום, את מקומות העבודה הפנויים – זה X – הוא לא גדול, ואנחנו מדברים כאן על מסה אדירה שאנחנו רוצים שתהיה.

ניסן סלומינסקי: אין.

ניסן סלומינסקי: אם לא נפתח מקומות עבודה נוספים חדשים וננסה לשחק עם הקיים, לא נצליח לפתוח שום דבר מהבעיה של החרדים.

ניסן סלומינסקי: חייבים למצוא.

ניסן סלומינסקי: זה יקר אבל זה עיקר הדגל שהיה צריך להיות – למצוא מקומות עבודה חדשים או ליצור מקומות עבודה חדשים בראייה שתתאים לאוכלוסייה, ולהתחיל לדחוף, אחרת יד אחת עובדת ומשקיעה ויד שנייה צוחקת, ולא יוצא מזה כלום.

עפר שלח: ספציפית, הבנתי אתמול בדיונים של ועדה אחרת, שהפרויקט הגדול בירושלים תקוע.

<אורי שיינין: נכון.

<אורי שיינין: אמרתי, יש ערר משפטי ואנחנו מקווים שזה ייפתר כמה שיותר מהר, אבל זה משהו שלנו כמובן אסור להתערב בו.

עפר שלח: יש לוח זמנים לפתרונו?

<אורי שיינין: אנחנו לא יכולים להתוות לוח זמנים כי זה ערר על מכרז, זה משהו שאסור לנו להתערב בו חוקית.

<אורי שיינין: כעיקרון, זה היה אמור להיפתח כבר באוקטובר.

עפר שלח: מעשית, כמה חרדים אפשר היום להשים בירושלים?

עפר שלח: כמה אפשר להשים במקומות עבודה?

עפר שלח: האמת היא שכתוצאה מזה כרגע ההשקעה העיקרית בהגדלה של המפתח היא בבני ברק.

<אורי שיינין: נכון.

עפר שלח: ובירושלים זה המפתח הקיים, שהוא די קטן.

<אורי שיינין: נכון.

עפר שלח: מה המספרים שלו?

<אורי שיינין: אני לא זוכר, למען האמת.

<אורי שיינין: מה שאמור להיפתח אמור לתת מענה ל-4,000 פונים בשנה.

עפר שלח: זה אמור, אבל הוא תקוע.

ניסן סלומינסקי: תסביר לי, זה נותן מקומות עבודה חדשים או שאמור לטפל בהם, לכוון אותם לדבר הקיים?

<אורי שיינין: כזה ההכוון התעסוקתי.

<אורי שיינין: אני אסביר.

ניסן סלומינסקי: אם לא יוצרים מקומות ועובדים על מה שקיים, לא ילך.

<אורי שיינין: מרכזי ההכוון התעסוקתיים נבחנים על-פי יעדים, יעדים מאוד ברורים שבהם הם צריכים לעמוד, יעדי תעסוקה.

<אורי שיינין: אם הם לא עומדים בהם, המודל שלהם הוא לא כלכלי, לא שווה להם להפעיל אותם.

ניסן סלומינסקי: מה זה יעדים?

מיכל בירן: שזה יוצר מקומות עבודה.

ניסן סלומינסקי: לא, זה לא יוצר.

מיכל בירן: זה לא יוצר, קיבלנו תשובה.

ניסן סלומינסקי: היזם, מה שאני מבין ממך, צריך למצוא בקיים, לנסות להפנות כמה שיותר חרדים למקומות הקיימים.

<אורי שיינין: הוא צריך ליצור קשרים עם מעסיקים על מנת שהם יבואו וייקחו אנשים מהמגזר החרדי ויעסיקו אותם.

ניסן סלומינסקי: במלים פשוטות, לא יוצרים מקומות חדשים אלא עובדים על המאגר הקיים, ובמקום שיבוא סתם אדם, מנסים לכוון לשם מישהו מהציבור החרדי.

ניסן סלומינסקי: זה לא ילך.

מיכל בירן: זה גם חשוב בפני עצמו, זה רק לא מספיק.

ניסן סלומינסקי: זה חשוב, אבל בואו נאמר – אנחנו רוצים להפנות את החרדים, אנחנו גם רוצים שבציבור הכללי אנשים לא יהיו מובטלים ויכוונו אותם לזה, אבל בסך הכול הכמות שקיימת היום היא אפס, היא לא נותנת תשובה.

ניסן סלומינסקי: נניח אין לי את העולם החרדי, היא לא נותנת תשובה, כל שכן אם אנחנו רוצים להתחיל להביא מהעולם החרדי, וברוב המקרים זה גם לא מתאים.

ניסן סלומינסקי: זה לא יצא.

אלעזר שטרן: אני אגיד אולי רעיון שיכול להיות שצריך לסדר אותו.

אלעזר שטרן: האם לא נכון חלק מהתקציב, במקום להכשיר אנשים ללא מקומות עבודה, להגיד שחלק מהתקציב אני מכשיר וחלק זה תמריץ למפעלים שמעסיקים.

ניסן סלומינסקי: עשו את זה פעם.

<אורי שיינין: מסלולי תעסוקה לדוגמה?

אלעזר שטרן: כן, אבל השתתפות.

מיכל בירן: זה המשמעות של זה.

מיכל בירן: זה מה שעושים שם.

ניסן סלומינסקי: מסבסדים חלק.

מיכל בירן: במסלולי תעסוקה מסבסדים את השכר.

<חזקיה ישראל: יש מסלולי תעסוקה.

<חזקיה ישראל: מסלולי תעסוקה במכרז.

ניסן סלומינסקי: אבל אני אומר שוב, חייבים ליצור מקומות.

ניסן סלומינסקי: בגדול, חייבים ליצור מקומות חדשים.

עפר שלח: יש פה עוד דבר שצריך להגיד.

עפר שלח: הפרויקט הגדול בירושלים, גם הוא בעיקרו, רוב הכסף בא מהג'וינט.

<אורי שיינין: לא.

<אורי שיינין: רוב הכסף לא מגיע מהג'וינט.

עפר שלח: להבנתי, 16 מיליון שקלים.

<אורי שיינין: רבע לעומת שלושת-רבעי.

עפר שלח: שלושת-רבעי בא מהממשלה?

<אורי שיינין: כן.

עפר שלח: אוקיי.

עפר שלח: הכסף הזה יכול – בהינתן שזה ערר משפטי ובהינתן שמדובר פה על חצי מיליארד שקלים לחמש שנים – בינתיים, ללכת למקום אחר, לפתוח מקום אחר.

עפר שלח: אני מניח שאתם ערים לעובדה שבהנחה שאנחנו נעביר את החקיקה של השוויון בנטל בחודשים הקרובים, אולי בשבועות הקרובים, אנחנו מדברים על פוטנציאל של עשרות אלפים.

עפר שלח: אני לא חושב שהם יבואו כולם ביום הראשון.

<אורי שיינין: ככל הידוע לי, משרד הכלכלה – הממונה על התעסוקה והצוות שם, שאמונים על התחום הזה – הם כן נערכים לאפשרות שהערר יתארך קצת יותר זמן, ואז להרחיב, לפחות בשלב הראשוני, במיוחד לאור מתווה השוויון בנטל שעתיד לעבור בחודש-חודשיים הקרובים בכנסת, להרחיב משמעותית את פעילות מרכז המפתח הקיים, עד שיבוא פתרון לערר.

<אורי שיינין: כרגע, עדיין אנחנו לא הולכים לצעד הזה, אנחנו נותנים איזשהו זמן להבין האם באמת הערר יתקע אותנו לזמן ארוך יותר או שזה יהיה משהו שיוכל להיפתר בטווח זמן יותר קצר.

<רייצ'ל ברנר שלם: אני רוצה להוסיף בתור שירות התעסוקה.

<רייצ'ל ברנר שלם: ההבדל המרכזי בינינו לבין מרכזי מפתח הוא שאנחנו קולטים את האנשים ברמה המנדטורית, נקרא לזה.

<רייצ'ל ברנר שלם: אנחנו צפויים לקבל מייד עם היכנס הכללים החדשים אלפי אנשים חדשים שבאים לקבל גמלת הבטחת הכנסה, והמטרה שלנו היא לתת להם מענה.

<רייצ'ל ברנר שלם: בניגוד למרכזי מפתח, שזה מרכז התנדבותי, אנחנו נכנסים לצד המנדטורי.

<רייצ'ל ברנר שלם: לשאלתך – שאלה מאוד חשובה – לצורך העניין לשאלתך, בבני ברק, יש 2,000 חרדים שמגיעים אלינו בחודש.

<רייצ'ל ברנר שלם: אנחנו מוצאים שבאמת המעסיקים הם החסם המרכזי, אבל אנחנו היום עובדים מול מעסיקים כדי לבנות מהתחלה את תוכניות ההכשרה יחד אתם, מה שנותן שני דברים.

<רייצ'ל ברנר שלם: אל"ף, שההכשרה של החרדים תהפוך אותם לעובדים מצוינים, בניגוד לעובדים אולי לא חרדים שלא עברו הכשרה מכוונת; דבר שני, זה נותן ליזם זמן לבנות מחדש את העסק שלו או להרחיב את העסק שלו בהתאם לכוח-אדם שהוא יודע שיגיע בתום ההכשרה.

<רייצ'ל ברנר שלם: מבחינה זאת, זוהי דרך עקיפה ליצור מקומות עבודה, אבל אנחנו בהחלט מכוונים לשם.

<רייצ'ל ברנר שלם: אנחנו עובדים מול מעסיקים.

<רייצ'ל ברנר שלם: בשנה האחרונה נכנסה סמנכ"לית חדשה לשירות התעסוקה, שהיא סמנכ"לית מעסיקים, כל שירותה הוא מול מעסיקים, ויש צוות שלם שנבנה סביב זה.

<רייצ'ל ברנר שלם: זאת שאלה בהחלט רלוונטית ואנחנו עובדים בכיוון.

ניסן סלומינסקי: לפי מה שאת אומרת, מה פוטנציאל החרדים שאתם עובדים איתם, בתיאוריה?

<רייצ'ל ברנר שלם: היום מגיעים אלינו בכל הארץ כ-8,000 חרדים בחודש.

<רייצ'ל ברנר שלם: אנחנו רואים 8,000 חרדים בחודש, זה מתוך כ-210,000 דורשי עבודה בכלל שאנחנו רואים.

<רייצ'ל ברנר שלם: זה צפוי לגדול, ואנחנו נערכים לזה בעזרת משרד האוצר.

ניסן סלומינסקי: כמה מקומות עבודה יש באופן תיאורטי?

<רייצ'ל ברנר שלם: כמה מקומות עבודה יש במשק?

ניסן סלומינסקי: 64,000, מול 210,000 מבקשי עבודה.

ניסן סלומינסקי: את שמה לב?

<רייצ'ל ברנר שלם: לא כל ה-210,000 הם אנשים שמנסים למצוא עבודה.

ניסן סלומינסקי: עדיין, יש הרבה יותר מבקשי עבודה, בלי המגזר החרדי, שבאופן תיאורטי אם היינו מצליחים לשדך את כולם, עדיין היינו נשארים בלי מקומות עבודה, אז איך אנחנו פותרים עכשיו את עניין החרדים שאנחנו רוצים שייכנסו ורוצים להגביר את זה כמה שיותר?

<אורי שיינין: אני רק אעיר הערה נוספת.

<אורי שיינין: במסגרת החלטה 638 המפורסמת, מתווה השוויון בנטל, שנדון כרגע בוועדה המיוחדת, יש ועדת היגוי שבאה ומנסה לקדם את תעסוקת החרדים.

<אורי שיינין: בוועדה הזאת יושבים נציגי המעסיקים.

<אורי שיינין: המתווה שכרגע מסתמן זה מתווה משותף, מתווה שבו המעסיקים, התעשיינים יבואו ויגידו איפה יש חוסרים, יבואו ויגידו – אנחנו רוצים להכשיר ב-1, 2, 3 – והצד השני של משרד הכלכלה, מרכזי ההכוון וכולי, ושירות התעסוקה, יבואו ויביאו את האנשים.

<אורי שיינין: כשאתה שואל לאן הם יגיעו, יש לאן שהם יגיעו.

<אורי שיינין: זאת המטרה, לשם הולכים.

<אורי שיינין: האם אנחנו יכולים כרגע לפתור ביום אחד את כל ה-210,000 דורשי העבודה?

<אורי שיינין: אני לא בטוח שיש מחר בבוקר תשובה לכולם, אבל כן צועדים לכיוון הזה.

אלעזר שטרן: החרדים שנרשמים אצלכם לכל קורסי ההכשרה האלה, אתם מוודאים שהם באותו זמן לא רשומים גם כתלמידי ישיבה?

<אורי שיינין: למיטב ידיעתי, כן.

מיכל בירן: למה לעשות את זה?

אלעזר שטרן: משום שאתה משלם פעמיים.

אלעזר שטרן: אין לי בעיה שהם יהיו בישיבה.

מיכל בירן: אם אתה רוצה לשנות את המצב, תן לאנשים את החבל.

עפר שלח: אלעזר, כידוע לך היטב, יש כאן שני מנגנונים נפרדים.

עפר שלח: יש מנגנון שצריך לראות אם הם לומדים או לא לומדים, וכן הלאה, ויש מנגנון שצריך לספק מקומות תעסוקה.

אלעזר שטרן: לא, אני אגיד למה אני שואל את זה.

אלעזר שטרן: אני שואל את זה כשיטה.

אלעזר שטרן: אין לי בעיה עם קורסי ההכשרה של משרד הכלכלה כל זמן שהם קורסים שמיועדים למקומות עבודה, עם זה אין לי בעיה באמת, ובזה שירמו.

אלעזר שטרן: הבעיה שלי עם כל הקורסים האחרים שבהם אנחנו סופרים אותם, זאת אומרת במידה מסוימת מסבסדים, והם רשומים גם בישיבות, וגם זה לא מוליך לכיווני עבודה.

מיכל בירן: לא הבנתי.

מיכל בירן: אתה יכול להסביר שוב?

אלעזר שטרן: בוודאי.

אלעזר שטרן: סופרים כמה חרדים היום באקדמיה ומעידים על קידום.

אלעזר שטרן: באותו זמן בדיוק הם רשומים בישיבות, אנחנו ממשיכים לשלם להם בישיבות ולא מכשירים אותם לשוק העבודה.

מיכל בירן: למה זה לא מכשיר לשוק העבודה?

אלעזר שטרן: זה מכשיר, אמרתי, משום ש-2,000 עורכי-דין בקרית אונו, אין להם עבודה אחר כך.

מיכל בירן: עדיין, הסיכוי שהם ימצאו עבודה, 2,000 עורכי-דין בקרית אונו, לעומת – אני לא יודע אנגלית ואני לא יודע מתמטיקה – הוא משמעותי.

מיכל בירן: התפיסה שלי – גם ככה יש חומה בצורה.

מיכל בירן: אם משהו עושה בקעים בחומה, נותן לאנשים מחשבה על עתיד אחר, חלק מצליחים, יוצרים דימויים אחרים, אני אומרת – להתעסק עכשיו בזה שאתה מממן את זה כפול, תתעסק בזה בעוד עשר שנים.

מיכל בירן: עכשיו אתה מנסה לעשות שינוי, תן לאנשים להשתנות.

ניסן סלומינסקי: את צודקת, מה עוד שבינתיים אתה עוד לא נותן לו מקום עבודה, אתה רק מכשיר אותו.

אלעזר שטרן: את רוצה ללכת עם זה הלאה?

מיכל בירן: כן.

אלעזר שטרן: את יודעת למה אני אומר ללכת עם זה הלאה.

אלעזר שטרן: משום שזה בדיוק מה שעומד מאחורי הרעיון של ארבע שנות ביניים.

עפר שלח: אלעזר, אתה מתבלבל בוועדות.

עפר שלח: בואו נתקדם.

ניסן סלומינסקי: רבותי, מי בעד לאשר את פנייה מספר 102, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: הפנייה אושרה.

ניסן סלומינסקי: תודה לכם.

ניסן סלומינסקי: אני חוזר חזרה לפניות מספר 98–99.

<אבי דרוט: אבי דרוט, התקשוב הממשלתי.

<אבי דרוט: אנחנו מבקשים להעביר 7.2 מיליוני שקלים ממשרד הפנים לגורם מאשר, לפרויקט שהוא לתעודות זהות חכמות, ואנחנו מבקשים להעביר הרשאה להתחייב של 18.5 מיליון שקלים ממספר פרויקטים.

<אבי דרוט: אנחנו צריכים הרשאה להתחייב כיוון שאת המזומן אנחנו מקבלים, אבל בגלל סוג התקציב שלנו אנחנו צריכים הרשאה להתחייב כנגדה.

סתיו שפיר: מה זה הגורם המאשר?

<אבי דרוט: תעודות זהות חכמות, ביומטרי.

סתיו שפיר: נכון, זה נמצא בתקציב.

<אבי דרוט: לא.

<אבי דרוט: הפרויקט עצמו.

<אבי דרוט: אנחנו מייצרים את הפרויקט ואת לא משלמת על הפרויקט מראש כי את לא יודעת איך זה יתנהל.

<אבי דרוט: את משלמת תוך כדי העבודה.

<אבי דרוט: ככה מנהלים פרויקט.

סתיו שפיר: על מה בדיוק אנחנו משלמים, זה מה שאני שואלת.

ניסן סלומינסקי: לא מבין.

ניסן סלומינסקי: אתם מתחילים לייצר?

ניסן סלומינסקי: תסביר.

<אבי דרוט: הפרויקט עצמו, הייצור של תעודת הזהות, המערכת שמסוגלת לקלוט אותן, לזהות אותן, היא בבנייה, היא בהבניה עצמה, ומשלמים ככל שהפרויקט מתקדם.

<אבי דרוט: משרד הפנים משלם.

סתיו שפיר: מה סדר הגודל של הפרויקט כולו?

<אבי דרוט: אני לא יודע להגיד לך.

סתיו שפיר: אז איך אנחנו יודעים אם זה סכום הגיוני?

ניסן סלומינסקי: אתה מדבר כרגע רק על המערכת שאמורה לזהות.

<אבי דרוט: לייצר ולזהות.

סתיו שפיר: זה נשמע כמו כל הפרויקט.

ניסן סלומינסקי: לא, התעודות עצמן.

סתיו שפיר: לכן אני מבקשת הסבר.

סתיו שפיר: מה סדר הגודל של הפרויקט, תקציבית?

<אבי דרוט: אני מצטער, אני לא יודע את סדר גודל הפרויקט.

<אבי דרוט: אני אתן לך תשובה, אשלח לוועדה את התשובה.

סתיו שפיר: אשמח.

ניסן סלומינסקי: אתה לא יודע אם יהיו לכם עוד בקשות בנושא הזה השנה.

<אבי דרוט: אני מניח שיהיו בשנה הבאה.

ניסן סלומינסקי: בלי קשר מה עמדתו של כל אחד לגבי עצם העניין של תעודות חכמות.

מיכל בירן: למה אין קשר?

מיכל בירן: אפשר להגיד שאנחנו מתנגדים לבזבז כספי ציבור על משהו שגם יזיק למערכת הכללית.

סתיו שפיר: אנחנו אפילו לא יודעים כמה כספי ציבור.

ניסן סלומינסקי: אני אמרתי, לעצמנו, אלה שקיבלו על עצמם – קואליציה וכולי – את העניין, ולא תמיד אנחנו מסכימים, אבל זו מהותה של הדמוקרטיה.

סתיו שפיר: בוודאי, אבל אני בכלל לא מתייחסת לסוגיה הפוליטית או האידיאולוגית פה.

סתיו שפיר: אני לא אוהבת את הרעיון של תעודות זהות חכמות או המאגר הביומטרי, אבל זאת לא השאלה פה.

סתיו שפיר: מעניין אותי מה סדר הגודל של הפרויקט, על מה אנחנו מדברים, כמה הועבר, כמה אתה רוצה להעביר עכשיו, כמה יועבר שנה הבאה.

סתיו שפיר: אם הנתונים האלה קיימים, אפשר לדעת אם זה היה צריך להיות בבסיס תקציב, אם זה לא צריך להיות, אם זה חד-פעמי.

<אבי דרוט: זה לא יכול להיות בבסיס תקציב מכיוון שהמבנה של פרויקטים – בכלל של תקשוב, של מחשוב – הוא כזה שאת משלמת אחרי שאת יודעת כמה ביצעת.

סתיו שפיר: אבל אנחנו יודעים מהי כמות האזרחים ואנחנו יודעים מה היעד של הפרויקט.

סתיו שפיר: לדעתי כן אפשר לתקצב אותו.

מיכל בירן: הם לא יודעים, האנטגוניזם שלנו כלפי המערכת יגרום לזה שאנשים לא ישתתפו בפרויקט, ואז אולי הוא יעלה פחות.

סתיו שפיר: אני לא יודעת.

סתיו שפיר: מהפרסומות שאני רואה בטלוויזיה על הפרויקט, נראה שיש להם ציפיות מאוד גבוהות.

סתיו שפיר: אגב, גם את העלות של הפרסומות האלה הייתי רוצה לדעת אם אנחנו כבר מדברים על הסוגיה.

סתיו שפיר: לדעתי, אי-אפשר לאשר תקציב כזה בלי שאנחנו יודעים מה התקציב המלא, מה הנתח של התקציב הזה מהתקציב המלא.

סתיו שפיר: זה מגוחך.

ניסן סלומינסקי: אפשר.

סתיו שפיר: תבקש ממנו לחזור עם תשובות ונאשר בהמשך.

ניסן סלומינסקי: אפשר לאשר את זה ואפשר לבקש שיביא לנו תשובות כי הרי זו לא תהיה הפעם הראשונה או האחרונה שהם מבקשים תקציב.

ניסן סלומינסקי: אפשר גם לא לאשר.

סתיו שפיר: זו לא תהיה הפעם הראשונה או האחרונה שמאשרים תקציב בלי להבין אותו גם.

ניסן סלומינסקי: אל"ף, את מבינה אותו.

סתיו שפיר: אני לא מבינה אותו.

ניסן סלומינסקי: את מבינה, את רק לא יודעת את ההיקף כולו.

סתיו שפיר: אני לא מבינה אותו, אני לא יודעת מה ההיקף של התקציב, אני לא יודעת מה הוא מבקש, אני לא מבינה מה הנתח של הדבר הזה מתוך התקציב.

סתיו שפיר: אני לא מבינה אותו.

ניסן סלומינסקי: שוב, בואו ננסה.

ניסן סלומינסקי: יש דברים שאת לא יודעת ויש דברים שאת מבינה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מבינים על מה מדובר.

סתיו שפיר: אז אתה רוצה להסביר לי מה מדובר?

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: יש מערכת שאמורה להנפיק ולזהות את התעודות החכמות, בונים אותה.

ניסן סלומינסקי: היא תעלה X מיליוני שקלים.

סתיו שפיר: ומהו ה-X הזה?

ניסן סלומינסקי: אז אמרתי, זה אנחנו לא יודעים, אבל אנחנו יודעים על מה זה הולך, כן.

ניסן סלומינסקי: אז לא להגיד שאנחנו לא יודעים על מה זה הולך.

סתיו שפיר: אנחנו לא יודעים מה התכנון.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא יודעים את ההיקף כולו של הפרויקט, וזה לא הדבר היחיד שלא תמיד אנחנו יודעים.

סתיו שפיר: לא מכירים את היעדים, לא מכירים כלום.

סתיו שפיר: להגיד X זה להגיד אנחנו לא יודעים.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים, אם זה מפריע לך להצביע אני מבין אותך.

ניסן סלומינסקי: אני גם מבין את אלה שאומרים – אנחנו מבינים על מה זה הולך וזה בסדר מבחינתנו, ונבקש ממנו שלפעם הבאה ישלח לוועדה את ההיקף.

ניסן סלומינסקי: אם ההיקף יהיה X או Y, לחלק מהאנשים יכול להיות שזה לא ישנה.

ניסן סלומינסקי: מאחר שהם כבר השלימו עם הפרויקט הזה והצביעו בשבילו, וזו הצעת חוק שעברה, אז השלימו אתה, כל אחד לטוב ולרע.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נצביע, וכל אחד לפי הרגשתו, כמו שאומרים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד העברה מספר 98–99, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בעד – 4

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

סתיו שפיר: רוויזיה.

<טמיר כהן: פנייה מספר 100.

ניסן סלומינסקי: אין לי את פנייה 100.

<קריאה: פנייה 100 תוגש, בעזרת השם, בפעם הבאה.

<טמיר כהן: 100 זה בסבב הבא.

ניסן סלומינסקי: פנייה 101.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להזכיר שבפנייה הראשונה, 93–94, לא דנו כי לא היה מי שיציג אותה.

ניסן סלומינסקי: פנייה 101, יש מי שיציג אותה?

<טמיר כהן: לא.

ניסן סלומינסקי: פנייה 102.

<טמיר כהן: את זה עשינו עכשיו.

ניסן סלומינסקי: פניות 104–105.

<שלמה פשקוס: שלמה פשקוס, רפרנט מחקר ופיתוח באגף תקציבים.

<שלמה פשקוס: הפנייה הזאת נועדה להעביר 158 מיליון שקלים ללשכת המדען הראשי במשרד הכלכלה, כ-38 מיליון מתוכם זה לטובת יישום החלטת ממשלה לתוכנית לאומית לתחליפי נפט ו-120 מיליון מתוכם זה למימון מזומן לפרויקטים במחקר ופיתוח של המדען הראשי לפי אבני דרך לביצוע.

<שלמה פשקוס: המדען הראשי עובד בשיטה כמו שהרבה פרויקטים רב-שנתיים בממשלה עובדים, באמצעות הרשאה להתחייב.

<שלמה פשקוס: מאחר שפריסת המזומן היא על פני שלוש שנים, וקשה מאוד לצפות מראש מה יהיה קצב הביצוע של הפרויקטים, המדען הראשי עובד בהרשאה להתחייב, והמזומן ניתן לפי קצב הביצוע.

<שלמה פשקוס: לכן, צריך עוד 120 מיליון שקלים לתקציב המדען הראשי כדי לממש את הפרויקטים.

ניסן סלומינסקי: המדען הראשי זה אחד רק, נכון?

ניסן סלומינסקי: אין לכל משרד, אלא זה המדען הראשי.

<שלמה פשקוס: כמעט לכל משרד יש מדען ראשי, אבל יש חלוקת תפקידים.

<שלמה פשקוס: המדען הראשי במשרד הכלכלה, תפקידו לתמוך בפרויקטים של מחקר ופיתוח המבוצעים על-ידי התעשייה באופן כללי, או במלים אחרות לתמוך בעיקר בתעשייה עתירת הידע ובפרויקטים של מחקר ופיתוח בתעשיות מסורתיות.

<שלמה פשקוס: לעומת זאת, המדענים הראשיים של כל משרד – ויש כמעט לכל משרד מדען ראשי – התפקיד שלהם להיות אמונים על התחום הספציפי שבו המשרד מתעסק, ולפתח את המחקר והמדע בתחום הספציפי שבו המשרד מתעסק.

<שלמה פשקוס: המדען הראשי עם התקציב הגדול והיותר מוכר זה המדען הראשי במשרד הכלכלה.

ניסן סלומינסקי: יש כפיפות מסוימת?

<שלמה פשקוס: לא.

ניסן סלומינסקי: קשר?

ניסן סלומינסקי: יכול להיות ששניים יעבדו על אותו דבר?

<שלמה פשקוס: יש פורום מדענים ראשי.

<שלמה פשקוס: בראשות המדען הראשי של משרד המדע יש פורום מדענים ראשיים שנפגש אחת לתקופה – אני לא זוכר בדיוק כמה – ובעצם מתאם את הפעילות של המדענים הראשיים, אבל אין יחסי כפיפות ביניהם.

ניסן סלומינסקי: המדען הראשי זה דבר חשוב מאוד, אבל - - -

<שלמה פשקוס: כל מדען ראשי כפוף לשר שלו.

עפר שלח: אני רוצה לשאול על התוכנית הלאומית לפיתוח תחליפי נפט בתחבורה כי זה כבר סעיף שני שאנחנו דנים.

ניסן סלומינסקי: היה פעם בביטחון.

ניסן סלומינסקי: אתה העלית את זה.

עפר שלח: לפני כמה דקות הייתה לנו העברה מהביטחון, וכן הלאה.

עפר שלח: אתה יכול לתת סטטוס איפה הדבר הזה נמצא?

<שלמה פשקוס: אני אסקור בקצרה.

<שלמה פשקוס: הייתה החלטת ממשלה בשנת 2011.

<שלמה פשקוס: החלטת הממשלה הזאת היא עד 2020.

<שלמה פשקוס: כל שנה מתבצעת פעילות לטובת הדבר הזה.

<שלמה פשקוס: הדבר הזה מתבצע במספר רב של משרדים.

<שלמה פשקוס: עכשיו אנחנו מדברים על כסף שעבר למשרד הכלכלה, הוא מתבצע במשרד הכלכלה על-ידי המדען הראשי, או מתבצע במשרד האנרגיה על-ידי המדען הראשי – בהמשך למה שהיושב-ראש דיבר – המדען הראשי של משרד האנרגיה.

<שלמה פשקוס: כרגע, למיטב ידיעתי, הפרויקטים של משרד הכלכלה יצאו לדרך.

<שלמה פשקוס: נתמכו שנה שעברה מספר חברות במספר פרויקטים בתחום.

<שלמה פשקוס: משרד האנרגיה היה פה אתמול, דיברו על התקציב הזה במשרד האנרגיה – גם כן תמכו במספר חברות ספציפית בתחום של מתקני חלוץ.

עפר שלח: ה-38 מיליון שקלים האלה, בעיקרון זה תמיכות לחברות שעוסקות בתחום?

<שלמה פשקוס: נכון.

<שלמה פשקוס: אלה פרויקטים שמאושרים תמיד בצורה משותפת על-ידי המינהלת שיושבת במשרד ראש הממשלה יחד עם המשרד המבצע.

<שלמה פשקוס: יש מינהלת שמתכללת את כל הדבר הזה במשרד ראש הממשלה.

ניסן סלומינסקי: וזה רק לתחבורה, תחליפי תחבורה?

<שלמה פשקוס: התוכנית הזאת היא תחליפי נפט לתחבורה בצורה ייעודית.

<שלמה פשקוס: בשנת 2011 החליטה הממשלה לשים את זה כדגל, למצוא מקור לתחליפי נפט.

ניסן סלומינסקי: גם פה וגם במשרד הביטחון עובדים על זה?

<שלמה פשקוס: מי שעושה את האינטגרציה של התחום הזה זה מינהלת התוכנית במשרד ראש הממשלה.

<שלמה פשקוס: היא מנהלת בעצם עם כל השותפים שלה בממשלה, ויש לה הרבה – משרד האנרגיה, משרד החקלאות, משרד הכלכלה, משרד הביטחון, משרד להגנת הסביבה – כל משרד עם הזווית שלו לתחום הזה עושה איזשהם פרויקטים.

<שלמה פשקוס: יש פה מה שנקרא איגום משאבים, הם מקבלים איזשהו תקציב תוספתי וגם מתקציב המשרד, המשרד שם לטובת העניין הזה, וזה מה שמייצר את כל גודל התוכנית.

ניסן סלומינסקי: וזה עושה שכל שכל אחד מתפצל וכל אחד עובד, במקום שיעבדו ביחד מוחות שיעבדו וינסו לפרוץ את זה ואחר כך כל אחד יעשה את ההשלכה?

ניסן סלומינסקי: זה הרבה יותר פשוט מאשר שכל אחד עובד מהתחלה עד הסוף בנפרד.

<שלמה פשקוס: מדובר על תוכנית מאוד גדולה ומדובר בהרבה מאוד רבדים.

<שלמה פשקוס: לא הזכרתי את האקדמיה, יש גם רבדים באקדמיה.

<שלמה פשקוס: תוקפים את התחום הזה מכל הרבדים שלו.

<שלמה פשקוס: שוב, מדובר בהחלטת ממשלה.

עפר שלח: דווקא בגלל שאנחנו מדברים על תחום התחבורה, כמה תחליפי נפט בכלל קונספטואלית יש?

עפר שלח: זה הרי לא אינסוף.

עפר שלח: השאלה של היושב-ראש נוגעת לזה שבאיזשהו מקום צריך להחליט אני מניח על שניים-שלושה כיוונים אלטרנטיביים שהולכים עליהם, וללכת עליהם.

עפר שלח: אנחנו לא יודעים בדיוק למה זה הלך, אבל נראה שזה מפוזר ביותר מדי מקומות.

<שלמה פשקוס: אני אומַר שהחלטת הממשלה בשנת 2011 הגדירה גם את השימושים.

<שלמה פשקוס: זה לא שיש פה הרבה מקום לתמרון למינהלת לשנות בין המשרדים.

<שלמה פשקוס: החלטת הממשלה מגדירה, כל משרד יבצע, וגם את תחום העיסוק שבו המשרד יבצע את זה.

עפר שלח: למשל, הכלכלה.

<שלמה פשקוס: משרד הכלכלה הוא היחיד, בגלל האופי של המדען הראשי, שזה תמיכות רוחביות בחברות – בגלל שהמדען הראשי, תחום העיסוק שלו, תמיכות רוחביות בחברות.

ניסן סלומינסקי: אז גם הוא יכול לתמוך באותן חברות שמשרד הביטחון או משרד התחבורה תומכים?

ניסן סלומינסקי: הם תומכים ענפית וזה תומך רוחבית?

<קריאה: כמו בהתנחלויות.

ניסן סלומינסקי: כמו בישיבות.

<שלמה פשקוס: למיטב הבנתי, אין כפל תמיכות.

<שלמה פשקוס: כחברה, אתה לא יכול גם ליהנות ממשרד האנרגיה וגם ליהנות ממשרד הכלכלה, אתה לא יכול לקבל כפל.

ניסן סלומינסקי: אני מתערב אתך שנמצא.

אלעזר שטרן: אתה יכול לתת דוגמאות?

<שלמה פשקוס: כן.

<שלמה פשקוס: בואו ניתן דוגמה של מאגד Teps.

אלעזר שטרן: פצלי שמן זה בתוך תחום כזה?

עפר שלח: זה לא תחליף נפט לתחבורה.

עפר שלח: זה תחליף לנפט.

עפר שלח: אגב, פצלי שמן זה לא באיכות שמתאימה לתחבורה, אבל זה לא תחליף נפט לתחבורה.

<שלמה פשקוס: כל תחום הגז הוא גם תחליף נפט.

עפר שלח: בסדר, אבל לא פצלי שמן.

<שלמה פשקוס: אני אתן דוגמה את מאגד Teps.

<שלמה פשקוס: זהו מאגד של מספר חברות שפועלות לנסות לפתור את הבעיה.

<שלמה פשקוס: אנחנו יודעים שרכבים שמונעים על-ידי אנרגיה חשמלית, יש להם בעיה של טווח.

<שלמה פשקוס: יש להם בעיה מאוד מאוד גדולה של טווח, ויש מאגד שהוא מספר חברות שעוסקות בלפתור את השאלה איך אפשר להאריך את הטווח של המנועים שמונעים על-ידי רכב חשמלי.

<שלמה פשקוס: זה מאגד שמתוקצב בתוכנית של כמה שנים, בסך הכול אם אינני טועה כ-20 מיליון שקלים על פני כמה שנים החברות מתוקצבות כדי להרים את השיתוף הזה של מחקר ופיתוח כדי לנסות למצוא פתרון לבעיה.

ניסן סלומינסקי: לדוגמה, חברה כמו בטר פלייס?

<שלמה פשקוס: חברת בטר פלייס, להבנתי, היא יותר חברה שהתמחתה בצד התפעולי של זה.

<שלמה פשקוס: אנחנו מדברים פה על חברות שמתמחות בצד הפיתוחי והמחקרי.

ניסן סלומינסקי: מה היקף כל הפרויקט הזה?

<שלמה פשקוס: היקף כל התוכנית, מבחינת מקורות תוספתיים, מה שנקרא – 57 מיליון שקלים, ומבחינת מקורות המשרדים, סך היקף התוכנית עם החלקים שהמשרדים שמים הוא כ-133 מיליון שקלים בשנה, עד 2020.

<שלמה פשקוס: ב-2016–2017 זה טיפה גדל, אבל 133 מיליון שקלים 2013 עד 2015, זה קצת גדל בהמשך.

ניסן סלומינסקי: מי אנחנו, כמו שנאמר.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את פנייה מספר 104–105, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: הבקשה אושרה, אפילו אפשר להגיד פה אחד.

ניסן סלומינסקי: אם תוכל להעביר לוועדה.

<טמיר כהן: פירוט מלא, מפורט, של כל הפרטים.

<שלמה פשקוס: של התוכנית.

<טמיר כהן: כן.

<שלמה פשקוס: אין בעיה.

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 108–109.

<שלמה פשקוס: זו העברה של שבעה מיליון שקלים מסעיף 38 לסעיף 36, העברה במסגרת העברות העודפים.

<שלמה פשקוס: מדובר בהעברה שהיא במסגרת העברות העודפים, שעברו לסעיף לא נכון בגלל תהליך חריש עמוק.

סתיו שפיר: עברו לסעיף לא נכון?

סתיו שפיר: מה זאת אומרת?

<שלמה פשקוס: כמו שהיה כבר בפניות קודמות לוועדה, במסגרת תהליך חריש עמוק עברו תקנות תקציביות מסעיף לסעיף.

<שלמה פשקוס: לפי חוק יסודות התקציב, עודף חייב להיכנס לאותה תוכנית שבה הוא נוצר, ולכן חלק מהעודפים צריכים לעבור עכשיו בין סעיפים בגלל שהתקנות הרלוונטיות עברו מסעיף לסעיף.

<שלמה פשקוס: במקרה הזה מדובר על התפעול של לשכת המדען הראשי.

<שלמה פשקוס: הבודקים המקצועיים שבעצם בודקים את כל אותם פרויקטים שדיברנו עליהם קודם, אותה תקנה ישבה בסעיף 38 שהיא תקנת התמיכות.

<שלמה פשקוס: במסגרת חריש עמוק הוחלט שזה לא נכון.

ניסן סלומינסקי: ההעברה המהותית, כבר עשינו אותה.

ניסן סלומינסקי: עכשיו זה רק שינוי.

<שלמה פשקוס: נכון.

ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור פנייה מספר 108–109, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

אלעזר שטרן: אני הגשתי שאלה די ארוכה על זה.

<שלמה פשקוס: די עניתי, אני חושב.

<שלמה פשקוס: השתדלתי לענות גם כן ארוכות.

אלעזר שטרן: לא ענית למה התקציב עובר לסעיף תפעול ולא של המדען הראשי.

<שלמה פשקוס: במסגרת חריש עמוק הוחלט לגבי סעיף 38, שזה סעיף התמיכות של המדען הראשי ושל יתר התמיכות של משרד הכלכלה, להוציא ממנו את קצת תקנות התפעול שהיו בו ולהעביר לסעיף 36, שזה סעיף התפעול של משרד הכלכלה.

<שלמה פשקוס: משרד הכלכלה, יש לו כמה סעיפים – 36 זה סעיף התפעול של משרד הכלכלה, ויתר הסעיפים אלה סעיפי התמיכות של משרד הכלכלה.

<שלמה פשקוס: סעיף 38 זה סעיף התמיכות של לשכת המדען הראשי.

<שלמה פשקוס: בעבר, תקנה של הבודקים המקצועיים – זה אותם מומחים שהמדען הראשי מעסיק כדי לבדוק כל פרויקט במחקר ופיתוח – ישבה בסעיף 38.

אלעזר שטרן: והיום היא ב-36?

<שלמה פשקוס: עכשיו היא עברה בחריש עמוק ל-36 כי הוחלט שיותר נכון לאחד אותה, לשים אותה יחד עם כל תקנות התפעול של המשרד.

ניסן סלומינסקי: נחזור שוב על ההצבעה כי אלעזר נכנס בדיוק לתוך ההצבעה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את פנייה 108–109, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: הפנייה אושרה.

ניסן סלומינסקי: שוב, האם יש מישהו לפנייה 93–94?

ניסן סלומינסקי: אין.

ניסן סלומינסקי: סיימנו את הנושא של העברות תקציביות לשבוע זה.

ניסן סלומינסקי: אני מזכיר לחברינו שעד 15:00 - - -

<טמיר כהן: יכולים מ-14:00 אפילו.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, לא לשכוח לקחת את ההעברות הכספיות שאמורות להיות לשבוע הבא ביום שלישי, לקחת את זה היום עד 15:00.

ניסן סלומינסקי: דרך אגב, ביום שלישי בשבוע הבא זה הבחירות המוניציפליות, לא יהיו לנו ישיבות.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאת ההעברות הכספיות נעשה ביום אחר, אולי יום רביעי.

ניסן סלומינסקי: נודיע, סדר-היום יהיה קצת שונה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה, הישיבה נעולה.