ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 101, 2013-11-20 09:00

עמרם מצנע: בוקר טוב.

עמרם מצנע: אנחנו נפתח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.

עמרם מצנע: אני רוצה לומר כמה מילות הקדמה, ברשותכם.

עמרם מצנע: ראשית, די מצער אותי שלמפגשים האלו לא מגיעים חברי הכנסת היהודיים אלא אנחנו זוכים לנוכחות מסיבית של חברי הכנסתה הערביים כאילו הבעיה היא בעיה של הערבים.

עמרם מצנע: אני חושב שהבעיה היא שלנו, החברה הישראלית, בנושא בו אנחנו הולכים לדון בו.

עמרם מצנע: רק אתמול בכנס שדרות קיימנו ישיבת ועדת חינוך בכנס שדרות שהנושא שלה היה תקצוב דיפרנציאלי במערכת החינוך.

עמרם מצנע: מניסיוני, רגל אחת בירוחם ורגל אחת בחיפה, רואה בנושא הזה של סגירת פערים בתוך החברה הישראלית כנושא ממש מרכזי ולא רק כמס שפתיים וברור לי לחלוטין מניסיוני שמערכת החינוך, זה המקום בו נוצרים הפערים וזה המקום בו אפשר להתמודד עם הפערים בהתמודדות אמיתית, עמוקה והשפעתה לטווח ארוך ולא תיקונים כאלה ואחרים בשוליים.

עמרם מצנע: הנתון המרכזי שבו רק חמישים אחוזים מהמחזור המסיים את 12 שנות לימוד זכאי לתעודת בגרות – לאורך שנים ארוכות עם נטיות של אחוז אחד שמאלה או ימינה – ומתוך החמישים אחוזים הללו, לפי הנתונים שאני זוכר פחות או יותר, כ-25 עד 30 אחוזים זכאים לתעודת בגרות המאפשרת כניסה לאקדמיה.

עמרם מצנע: זה שורש הבעיה.

עמרם מצנע: היכולת שלנו לא רק חברתית ליצור צדק ושוויון הזדמנויות אלא מי שמדבר – ומדברים היום בעיקר במושגים כלכליים – על בכלל להצעיד את הכלכלה הישראלית קדימה.

עמרם מצנע: במציאות כזאת בה אחוז כל כך נמוך ממסיימי חוק לימוד חובה אחרי 12 שנים לא יכולים בכלל ללכת לאקדמיה, במציאות הזו ההידרדרות בכלכלה הישראלית, כמובן בחברה הישראלית, בלכידות החברתית, במכנה המשותף החברתי, היא בלתי ניתנת למניעה.

עמרם מצנע: אנחנו גם יודעים מכל הנתונים שנאספים שהפערים החברתיים, יש להם כתובת והן האוכלוסיות המוחלשות, הפריפריה הגיאוגרפית, הפריפריה החברתית והפריפריה המדירה, אני קורא לה.

עמרם מצנע: פעם קראתי לה מנטלית אבל אמרו לי שזאת מילה בעייתית.

עמרם מצנע: לכן אני קורא לה הפריפריה המדירה.

עמרם מצנע: את מי היא מדירה?

עמרם מצנע: היא מדירה את האוכלוסיות הערביות, פעם הן מדירות את עצמן ואני לא רוצה להיכנס למחלוקת הזאת.

עמרם מצנע: כמובן היא מדירה את האוכלוסיות החרדיות ועוד אוכלוסיות חלשות מאוד בחברה הישראלית שלא מרגישות מחוברות אל האתוס הזה של החברה הישראלית.

עמרם מצנע: אם רוצים להתבונן לטווח ארוך על החברה הישראלית ועל היכולת שלה להמשיך להתפתח, להמשיך להתקדם, לעמוד בפני הקשיים והמכשולים הגדולים שצפויים לנו עוד בעתיד, אנחנו חייבים לתת לעניין הזה תשובה.

עמרם מצנע: הבוקר אנחנו מתמקדים, כפי שזה גם מנוסח, בפלורליזם ושוויון הזדמנויות בהשכלה הגבוהה, באוכלוסיות הלא יהודיות, הערבים, הדרוזים, הצ'רקסים אבל בעיקר כמובן האוכלוסייה הערבית שהיא האוכלוסייה הגדולה והמקיפה ביותר במדינת ישראל.

עמרם מצנע: פניתי ל-ות"ת בראשותו של פרופסור טרכטנברג ולא רק שנעניתי ברצון אלא כבר קיימנו כמה פגישות עבודה מצומצמות והאמת היא שאנחנו נופלים על דלת לא רק פתוחה אלא פעורה ממש.

עמרם מצנע: ה-ות"ת עסק ועוסק ויביא בפנינו היום את הבעיה, את החסמים ואת התכניות כיצד להתמודד.

עמרם מצנע: אנחנו עוסקים היום בהשכלה גבוהה.

עמרם מצנע: צריך לזכור שההשכלה הגבוהה מקבלת את הצעירים בגמר 12 שנות לימוד.

עמרם מצנע: ההשפעה הגדולה ביותר על מי באמת יכול להיכנס בשוויון הזדמנות אל תוך מערכת ההשכלה הגבוהה היא בעצם באותן 12 שנים, בגן הילדים, ביסודי ובתיכון.

עמרם מצנע: אנחנו לא כל כך מטפלים בזה היום למרות שאני מניח שזה יעלה בצורה כזאת או אחרת.

עמרם מצנע: אנחנו עוסקים יותר בהנגשת ההשכלה הגבוהה לאוכלוסייה הזאת.

עמרם מצנע: אני בטוח בהכרה שזה דבר בעל חשיבות עליונה, בדרך וכמובן בזה שיש הרבה מאוד מה לעשות.

ג'מאל זחאלקה: יש לציין שזה דיון המשך וזה נדיר שעושים שני דיונים בנושא.

עמרם מצנע: נכון.

עמרם מצנע: זה דיון המשך.

עמרם מצנע: אני התחייבתי אחרי שקיימנו דיון לקיים דיוני המשך.

ג'מאל זחאלקה: זה היה דיון ביוזמתו.

עמרם מצנע: זה היה באמת דיון ביוזמה ואנחנו הרחבנו אותו.

עמרם מצנע: אני מניח שהדיון הזה גם לא יהיה סוף פסוק כי אנחנו גם נעקוב, גם נשמע, גם נשאל כי הנושא לא עומד להיפתר לא ביום ולא ביומיים.

עמרם מצנע: בהחלט הוועדה שמה על שולחנה מספר נושאים מאוד עקרוניים בהם אנחנו נטפל באופן רציף ולאו דווקא בגלל איזו כותרת כזו או אחרת בעיתון.

עמרם מצנע: פרופסור טרכטנברג, בבקשה.

מנואל טרכטנברג: בוקר טוב אדוני היושב ראש, חברי כנסת, גבירותיי ורבותיי.

מנואל טרכטנברג: אני מאוד שמח שיש לנו את ההזדמנות להציג בפניכם בצורה מסודרת ועניינית את התכנית להנגשת ההשכלה הגבוהה למגזר הערבי.

מנואל טרכטנברג: כפי שאמרת, אדוני היושב ראש, אנחנו עושים את זה לא מתוך מצב משברי שנזעקים לדון בנושא אלא מתוך ראייה מפוקחת שהנושא הזה הוא חשוב ודורש טיפול מתמשך ומעמיק.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה לתת כמה דברי הקדמה ואני אעביר את זכות הדיבור למירב שהיא מטפלת בנושא הזה.

עמרם מצנע: אולי עוד מילה.

עמרם מצנע: סדר הדיון יהיה שה-ות"ת יציג לאורך כחצי שעה את הנושא ואחר כך נפתח את הדיון שיימשך כשעה.

מנואל טרכטנברג: חולקה לכם המצגת.

מנואל טרכטנברג: קודם כל, ההקשר הכללי.

מנואל טרכטנברג: לפני שלוש וחצי שנים אנחנו גיבשנו תכנית רב שנתית להשכלה הגבוהה כולה והצבנו לפנינו שני יעדים מרכזיים ושניים בלבד.

מנואל טרכטנברג: הראשון, החזרת המצוינות האקדמית במחקר ובהוראה למרכז הבמה, לא עוד ההתרחבות הכמותית המהירה אלא מצוינות, והיעד השני הנגשת ההשכלה הגבוהה למגזר החרדי ולמגזר המיעוטים הערבי.

מנואל טרכטנברג: לא רק גובשה תכנית אלא גם השגנו תקציב רב שנתי עם כמה וכמה סעיפים מרכזיים מיועדים למטרות האלו - אני מציין את זה כי דבר כזה הוא נדיר – ואי אפשר להזיז בין סעיפים.

מנואל טרכטנברג: כלומר, מה שמיועד למטרה הזאת, ליעד הזה של הנגשת ההשכלה הגבוהה למגזר הערבי, אכן נשאר כך לאורך זמן ופרק זמן של שש שנים.

מנואל טרכטנברג: זה חסר תקדים בעניין של ייעוד הכסף הרב שנתי וגם בהיקפו, ואנחנו נראה את המספרים.

מנואל טרכטנברג: זה אומר משהו על המחויבות שלנו לנושא.

מנואל טרכטנברג: זאת אמירה אחת.

מנואל טרכטנברג: אמירה שנייה.

מנואל טרכטנברג: אמרנו שאנחנו לא נעשהmore of the same , יותר מאותו דבר.

מנואל טרכטנברג: הקדשנו קרוב לשנתיים ללימוד הנושא, להבין את החסמים ואת בעיות העומק ולגבש תכנית מערכתית כוללנית לנושא הזה.

מנואל טרכטנברג: הדגש הוא על המערכתי כוללני.

מנואל טרכטנברג: זה ברור לגמרי שהבעיה היא לא רק בהיבט זה או אחר בפסיכומטרי או בגיל או בבעיה גיאוגרפית אלא הבעיה היא כוללנית.

מנואל טרכטנברג: זה מתחיל בתיכון, זה נמשך גם לאחר תום לימודים והסבה מקצועית בתעסוקה.

מנואל טרכטנברג: מי שרוצה להצליח, צריך לטפל בכל הרצף.

מנואל טרכטנברג: זה מה שעשינו.

מנואל טרכטנברג: גיבשנו תכנית שמטפלת בקשת הרחבה של בעיות וחסמים שעומדים בפני האוכלוסייה הערבית.

מנואל טרכטנברג: הדבר הנוסף אותו אני רוצה לציין הוא שיש כמה אלפים טובים - אנחנו לא יודעים בדיוק כמה, אבל נניח בסביבות 8,000 – צעירים, ישראלים ערבים, שלומדים בחוץ לארץ בירדן ובמדינות אחרות.

מנואל טרכטנברג: זה אומר שהם רוצים וזה אומר שהם מסוגלים אבל בגלל חסמים מסוימים לא מצאו את מקומם במוסדות להשכלה גבוהה במדינת ישראל.

מנואל טרכטנברג: לכן זה ברור שהפוטנציאל קיים.

מנואל טרכטנברג: אם למישהו היה ספק, זאת הוכחה ניצחת לכך שהפוטנציאל קיים ועלינו חובת ההוכחה שאנחנו יכולים לייצר את הכלים כדי לקלוט אותם בתוך המוסדות שלנו.

מנואל טרכטנברג: זה מה שמנחה אותנו ואני רוצה לעבור למירב שביב שהיא האחראית על הובלת הנושא ומקדישה את רוב זמנה לכך.

מנואל טרכטנברג: בבקשה.

<מרב שביב: תודה.

<מרב שביב: בוקר טוב לכולם.

<מרב שביב: המצגת שתראו מבוססת על עבודה שעשינו, כמו שמנואל אמר, אותה הוצאנו בחוברת למי שרוצה והיא מופיעה גם באתר האינטרנט שלנו בחלק שמוקדש לחברה הערבית.

<מרב שביב: אנחנו נתחיל בסקירה של נתונים, חלקם כלליים אבל נתמקד בנתונים שקשורים למערכת ההשכלה הגבוהה בהקשר של החברה הערבית ונדבר על ניתוח של חסמים ובעיות שמיפינו כדי לגבש את המדיניות.

<מרב שביב: לבסוף כמובן נתמקד במדיניות שגיבשנו שהיא כל הזמן מתעדכנת ומיושמת בשלבים.

<מרב שביב: קודם כל, מבחינת תהליך העבודה.

<מרב שביב: בתחילת הדרך הקמנו צוות עבודה משותף.

<מרב שביב: זה לא דבר שגרתי ב-ות"ת כי בדרך כלל אנחנו עובדים בצורה של מחלקות מובנות.

<מרב שביב: כאן הצוות היה משותף גם לאגף התכנון שלנו וגם לאגף התקצוב.

<מרב שביב: אני רוצה לציין שלצוות הזה מאוחר יותר הצטרפו גם משרד ראש הממשלה, ויושב כאן רועי ועם היחידה שלו עבדנו בצורה הדוקה ולאורך כל הדרך, וגם משרד האוצר שכמובן ליווה אותנו מלכתחילה בגיבוש התכנית במסגרת התכנית הרב שנתית.

<מרב שביב: התחלנו בביצוע תהליך של למידה שהיה שיטתי וממושך.

<מרב שביב: הנחנו שאנחנו לא יודעים שום דבר למרות שהתפתח במשך השנים ידע ועבודה ב-ות"ת, אבל בכל זאת התחלנו מהתחלה במיפוי של נתונים, קראנו סקרים ומחקרים, בין היתר למשל את העבודה של מאג'ד אל חאג' משנת 2001.

<מרב שביב: מה שלקח באמת הרבה זמן והיה מאוד מאוד משמעותי לעבודה הזאת, אלה פגישות עבודה וסיורים שעשינו בשטח.

<מרב שביב: שמענו הן חברי סגל אקדמי, הן סטודנטים מהחברה הערבית, אנשים שמרכזים תכניות במוסדות ואני חושבת שזה היה החלק המאוד מאוד משמעותי שקרה במשך העבודה ואי אפשר לקבל אותו ממקורות אחרים.

<מרב שביב: בשנת תשע"ב גיבשנו דוח ביניים, השנים 2011-2012.

<מרב שביב: עדיין לא ידענו את הכול והחלטנו שאנחנו עושים ניסיון בנושא של מכינות קדם אקדמיות, שם היו לנו הרבה מאוד סימני שאלה - ואני אדבר על זה בהמשך – בין השאר שאלה של האם לעשות מכינות שהן ייעודיות לחברה הערבית או מעורבות, מה בדיוק הצרכים של סטודנטים במכינות, מה יביא סטודנטים ערבים למכינות וכולי.

<מרב שביב: גיבשנו פיילוט באותה שנה עם האוניברסיטה הפתוחה שגם עליו אנחנו נדבר בהמשך.

<מרב שביב: לאחר מכן, אחרי שעשינו למידה יותר שיטתית, גיבשנו הצעה למדיניות ושוב בשותפות עם האוצר.

<מרב שביב: יש לנו ועדת היגוי בראשות פרופסור פאס אל-עזייזה, ועדה קבועה משנת 2001 ב-ות"ת שכמובן התייעצנו אתה והבאנו את הצעת המדיניות לאישורה.

<מרב שביב: משם זה עבר לאישור של מליאת ות"ת בראשות פרופסור מנואל טרכטנברג.

<מרב שביב: עדיין לא הסתפקנו בגיבוש המדיניות אלא רצינו לבחון אותה שוב ולכן עשינו כנס עם המוסדות ורצינו לשמוע את חוות דעתם והערותיהם לתכנית.

<מרב שביב: התחלנו ליישם את התכנית בתשע"ג בצורה מצומצמת, בעיקר בכל מה שקשור לתואר ראשון, לשנה א' בתואר ראשון.

<מרב שביב: השקנו את התכנית ביום עיון רחב שהתקיים במרץ השנה.

<מרב שביב: הרבה מאוד מהנוכחים כאן היו ביום העיון הזה וגם שמעו את המצגת.

<מרב שביב: אנחנו כל הזמן עושים השלמות, מעדכנים וממשיכים ליישם את התכנית.

<מרב שביב: נעבור לנתונים.

<מרב שביב: כמו שאתם יודעים, האוכלוסייה הערבית מונה כמיליון וחצי נפשות, מהווה כעשרים אחוזים מהאוכלוסייה של מדינת ישראל, אבל אם אנחנו מסתכלים על קבוצת הגיל הרלוונטית להשכלה גבוהה, אנחנו מדברים על שיעור גבוה יותר של כ-25 אחוזים.

<מרב שביב: האוכלוסייה הזאת צעירה יותר.

<מרב שביב: כחמישים אחוזים מהאוכלוסייה הם מתחת לגיל 19.

<מרב שביב: קצב הגידול שלה מהיר יחסית לאוכלוסייה היהודית.

<מרב שביב: לפי תחזיות של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2020 שיעור הערבים מכלל האוכלוסייה במדינת ישראל יגיע לכ-28 אחוזים, כשני מיליון נפשות.

<מרב שביב: ממוצע שנות הלימוד – אם אנחנו מסתכלים על מאפיינים סוציו כלכליים של האוכלוסייה – נמוכות מהאוכלוסייה היהודית, כ-11 שנות לימוד בממוצע לעומת 13.

<מרב שביב: שיעור התעסוקה נמוך יחסית, בעיקר בקרב נשים.

<מרב שביב: הממשלה, דרך אגב, קבעה יעדים להגדלה של שיעורי התעסוקה במיוחד בקרב שנים.

<מרב שביב: שיעור התעסוקה הוא של כ-25 אחוזים לעומת כ-66-67 אחוזים בקרב גברים ערבים שזה שיעור דומה לאוכלוסייה היהודית.

<מרב שביב: מרבית הנשים המועסקות הן בעלות השכלה גבוהה.

<מרב שביב: כלומר, אצל נשים ברור שההשכלה הגבוהה מקדמת תעסוקה.

<מרב שביב: יחד עם זאת עדיין אנחנו רואים תשואה נמוכה יחסית להשכלה הגבוהה וגם מי שלמד והשקיע, הקידום בשכר הוא יחסית נמוך לאוכלוסייה היהודית ויש פערי שכר ניכרים בין המגזרים.

<מרב שביב: הוספנו גם את השורה הזאת, את הנושא של אמצעי תחבורה, כי מרבית האוכלוסייה מתגוררת בפריפריה של מדינת ישראל והמחסור באמצעי תחבורה זמינים, מדובר קודם כל גם ברכבים פר נפש וגם בשירות של תחבורה ציבורית, מקשה גם על נגישות למוסדות להשכלה גבוהה וכמובן שגם על נגישות למקומות תעסוקה.

<מרב שביב: הנתונים האלה מביאים אותנו לשיעור גבוה יחסית של משקי בית עניים באוכלוסייה הערבית.

<מרב שביב: אנחנו מדברים על שיעור עוני של כחמישים אחוזים לעומת כ-15 אחוזים באוכלוסיית הרוב שאינה כוללת את החרדים.

<מרב שביב: מרבית הישובים הערביים נמצאים באשכולות הסוציו כלכליים הנמוכים ביותר.

<מרב שביב: אם אנחנו מסתכלים על סטודנטים ערבים שלומדים במוסדות להשכלה גבוהה, אנחנו מגיעים למשהו כמו ממוצע של דירוג של 3.3 מבחינת הדירוג של הסטודנטים שלומדים אצלנו במוסדות, שזה מאוד מאוד נמוך.

<מרב שביב: כמובן שנתוני האוכלוסייה הבדואית נמוכים ביותר בכל הפרמטרים.

<מרב שביב: כל הדבר הזה, יש לו השלכות גם חברתיות, כמובן שגם כלכליות, על התמ"ג וכולי.

<מרב שביב: ניכנס עכשיו להשכלה הגבוהה.

<מרב שביב: קודם כל, אנחנו רצינו לדעת מה הפוטנציאל, על מי אנחנו מדברים, מי הקבוצה שבכלל יש לה פוטנציאל להיכנס למערכת ההשכלה הגבוהה.

<מרב שביב: אנחנו מדברים קודם כל על בני קבוצת הגיל 17-18.

<מרב שביב: אתם רואים שבסך הכול אנחנו מדברים על כ-120 אלף נפשות, מתוכן אנחנו מסתכלים כמה בכלל לומדים בכיתה י"ב.

<מרב שביב: תסתכלו על ההשוואה בין האוכלוסייה הערבית לבין האוכלוסייה היהודית.

<מרב שביב: רק כ-63 אחוזים מהאוכלוסייה הערבית – מקבוצת הגיל 17-18 – לומדים בכיתה י"ב.

<מרב שביב: חלק מהם, דרך אגב, מה שלא נמצא בנתון הזה, תלמידים שלומדים בחינוך בפיקוח משרד התמ"ת אבל אלה לא רבים.

<מרב שביב: הרבה מאוד נושרים עד כיתה י"ב, בעיקר בכיתה ט'.

ג'מאל זחאלקה: להבהרה.

ג'מאל זחאלקה: הנתונים כוללים את ירושלים המזרחית?

<מרב שביב: אנחנו נבדוק ונגיד לך.

<מרב שביב: אני לא זוכרת.

<מרב שביב: אני חושבת שהם לא כוללים.

<קריאה: לא, הם לא כוללים.

ג'מאל זחאלקה: אני לא בטוח.

<מרב שביב: כי אין להם תעודת בגרות פורמלית.

<מרב שביב: לכן הנתונים כאן של זכאות לא כוללים אותם.

ג'מאל זחאלקה: הזכאות, לא.

ג'מאל זחאלקה: אני מדבר על למידה בכיתה י"ב.

<מרב שביב: אני כמעט בטוחה שלא, אבל אני אבדוק ואודיע לך.

<מרב שביב: אנחנו רואים שיעור נמוך של ניגשים לבחינות בגרות.

<מרב שביב: תסתכלו על שיעור הזכאים.

<מרב שביב: בסך הכול כשליש מקבוצת הגיל זכאים לתעודת בגרות לעומת כ-54 אחוזים בקרב האוכלוסייה היהודית.

<מרב שביב: אנחנו כבר עדים לפערים, לפוטנציאל הרבה יותר נמוך.

<מרב שביב: מדובר כאן בכ-10,000 תלמידים ומתוכם אלה שעומדים בדרישות הסף של האוניברסיטאות, מינימום של שלוש יחידות לימוד במתמטיקה, ארבע יחידות לימוד באנגלית ומקצוע מוגבר נוסף, רק כ-23 אחוזים לעומת כ-46 אחוזים במגזר היהודי.

<מרב שביב: מבחן הפסיכומטרי הוא סיפור נוסף בפני עצמו.

<מרב שביב: המבחן נערך בשפה הערבית הספרותית.

<מרב שביב: חלק מהנבחנים הערבים בוחרים להיבחן בשפה העברית אבל מי שנבחן בשפה הערבית, אנחנו רואים שיש פער בינו לבין הנבחנים בשפה העברית, פער שיטתי במשך הרבה מאוד שנים, בממוצע של מאה נקודות.

<מרב שביב: בקרב הבדואים הממוצע הזה הוא של כמאתיים נקודות.

<מרב שביב: הפערים הגדולים ביותר הם בחלק של האנגלית ובחלק המילולי ופחות בחלק הכמותי.

<מרב שביב: כידוע החברה הערבית נדרשת לארבע שפות – הערבית המדוברת, הערבית הספרותית, אנגלית ועברית – ולכן השליטה בשפה הערבית הספרותית היא לא מעמיקה כמו שפת הדיבור.

<מרב שביב: לכן הפערים נובעים, אנחנו מניחים, גם מהשליטה בשפה אבל גם יש טענות על פערים אחרים שאתם בטח מכירים אותם, פערים תרבותיים ואחרים.

<מרב שביב: אנחנו מסתכלים עכשיו על הנרשמים ללימודי תואר ראשון.

<מרב שביב: בסך הכול נרשמים כ-10,000 במכללות ובאוניברסיטאות האקדמיות, לא כולל האוניברסיטה הפתוחה והמכללות להכשרת עובדי הוראה.

<מרב שביב: אם נוסיף את המכללות להכשרת עובדי הוראה, אנחנו מגיעים לעוד כאלפיים.

<מרב שביב: התקבלו והתחילו ללמוד בשנת תשע"ב, אתם רואים את הנתון, כ-56 אחוזים מתוך הפוטנציאל הזה.

<מרב שביב: יש שיעור די גבוה אבל הוא דומה לאוכלוסייה היהודית של סטודנטים שהתקבלו אבל לא למדו.

<מרב שביב: אנחנו מניחים שחלק מהם בוחרים ללמוד בירדן, ברשות הפלשתינית או בכלל בחוץ לארץ וחלק כנראה שבכלל לא מתחילים ללמוד.

<מרב שביב: כ-29 אחוזים, כשליש, לא מתקבלים ללימודים לעומת כ-17 אחוזים בלבד במגזר היהודי.

<מרב שביב: חלק מהסיבות לאי קבלה הן מחסור באינפורמציה מלכתחילה על נתוני הקבלה ועל תחומי הלימוד עצמם וכולי.

<מרב שביב: מי אלה הסטודנטים הערבים במוסדות להשכלה גבוהה.

<מרב שביב: כ-12.5 אחוזים מכלל הסטודנטים הערבים-זה הנתון האחרון שיש לנו- הם סטודנטים ערבים לתואר ראשון, כמחצית משיעורם באוכלוסייה ושיעור נמוך יותר, כאמור, מהשיעור שלהם בקבוצת הגיל.

<מרב שביב: מבחינת המוסדות, כ-25 אחוזים לומדים במכללות לחינוך, כ-12 אחוזים באוניברסיטאות ורק כתשעה אחוזים במכללות האקדמיות וכשמונה אחוזים באוניברסיטה הפתוחה.

<מרב שביב: אתם יכולים לראות כאן את ההתפתחות לאורך שנים של שיעור הסטודנטים.

<מרב שביב: הכחול מראה תואר ראשון – 12.5 אחוזים, זה הנתון לתשע"ב של סטודנטים לתואר ראשון.

<מרב שביב: כתשעה אחוזים בתואר השני.

<מרב שביב: זה שיעור שעולה.

<מרב שביב: השיעורים עולים במשך השנים אבל לא בצורה מספיקה.

<מרב שביב: שיעור נמוך מאוד של 4.5 אחוזים בלבד בתואר השלישי.

<מרב שביב: תחומי לימוד.

<מרב שביב: אנחנו רואים במיוחד סטודנטים ערבים בתחומי הרפואה והפרה-רפואה, במיוחד ברוקחות, בסיעוד, ברפואה.

<מרב שביב: כמובן בחינוך.

<מרב שביב: הרבה מאוד נשים.

<מרב שביב: בתחומים מסוימים אנחנו לא רואים כמעט בכלל סטודנטים ערבים.

<מרב שביב: שיעור ההשתתפות הנמוך שלהם בולט במיוחד בהנדסות, בעסקים וניהול, בחקלאות למשל, והנה, כאן יש לכם את כל ההשוואה.

<מרב שביב: אלה סטודנטים ערבים וכאן הסטודנטים היהודים.

<מרב שביב: אתם רואים את ההתפלגות בתוך כל אחת מהקבוצות.

<מרב שביב: הנדסה ואדריכלות למשל, עשרה אחוזים מהסטודנטים הערבים לומדים לעומת כמעט פי שתיים באוכלוסייה היהודית.

<מרב שביב: בין היתר הדבר הזה נובע כנראה מהקושי במציאת תעסוקה.

<מרב שביב: לעומת זאת, מקצועות רפואה ועזר רפואיים, כ-13 אחוזים לעומת כחמישה אחוזים בלבד בקרב האוכלוסייה היהודית כאשר במיוחד בולט כאן נושא של רוקחות וסיעוד כאשר כחצי מהתחום הזה מתמקד ברוקחות ובסיעוד.

<מרב שביב: חינוך, שיעור מאוד מאוד גבוה, שוב, לעומת האוכלוסייה היהודית.

<מרב שביב: בוגרי תואר ראשון.

<מרב שביב: דיברנו על כך שהסטודנטים מהווים כ-12.5 אחוזים.

<מרב שביב: יחד עם זאת, אם אנחנו מסתכלים על הבוגרים, אנחנו מגיעים לתשעה וחצי אחוזים בלבד.

<מרב שביב: למה יש שיעור נמוך יותר?

ג'מאל זחאלקה: בוגרים לתואר ראשון.

<מרב שביב: לתואר ראשון, כן.

<מרב שביב: השיעור הנמוך הזה מגלם תופעה רחבה יחסית של נשירה ושל גרירת לימודים בתואר הראשון.

<מרב שביב: כלומר, גם מי שמתקבל, לא כולם מסיימים.

<מרב שביב: שיעור הנשירה במעבר משנה א' לשנה ב' הוא המשמעותי ביותר והוא עומד על כ-15 אחוזים לעומת כ-11 אחוזים בלבד במגזר היהודי.

<מרב שביב: אם אנחנו מסתכלים על הנשירה בכל התואר, הנשירה היא בערך פי שתיים, כשלושים אחוזים באוכלוסייה הערבית לעומת כעשרים אחוזים באוכלוסייה היהודית.

<מרב שביב: אלה שיעורים מאוד מאוד גבוהים.

<מרב שביב: רק כ-36 אחוזים מהסטודנטים מסיימים את הלימודים בזמן התקני, שלוש שנים או ארבע שנים לתואר ראשון, לעומת כ-53 אחוזים מהסטודנטים היהודים.

<מרב שביב: זה שקף שמסכם את הנתונים שראיתם.

<מרב שביב: זאת פירמידה שאם אנחנו לא נרחיב את הבסיס שלה, אנחנו לא נוכל להגיע ליותר סטודנטים לתארים מתקדמים.

<מרב שביב: אתם רואים כאן את התואר השני, PHD, סגל אקדמי שהוא שניים-שלושה אחוזים בלבד במוסדות המתוקצבים על ידי ות"ת שיש בהם סגל אקדמי ערבי.

<מרב שביב: כדי שכל הפירמידה הזאת תגדל, אנחנו חייבים להתחיל מלמטה.

<מרב שביב: יש כאן נתוני השוואה לאוכלוסייה היהודית והפערים כאן גדלים כל הזמן ולאורך כל הדרך.

<מרב שביב: מנואל הזכיר את הנושא של תופעת הלימודים בחוץ לארץ.

<מרב שביב: גם בקרב האוכלוסייה היהודית יש סטודנטים שלומדים בחוץ לארץ, אבל לא בהיקפים כמו שאנחנו רואים אותם בקרב האוכלוסייה הערבית.

<מרב שביב: בעשור האחרון מתעצמת המגמה של עלייה במספר הסטודנטים הערבים שלומדים במוסדות להשכלה גבוהה בחוץ לארץ, במיוחד בירדן וברשות הפלשתינית, במוסדות בג'נין, בחברון ועוד.

<מרב שביב: הנתונים הרשמיים שיש לנו מבוססים על מחקר שנעשה.

<מרב שביב: הוא מדבר על 2008 ואנחנו מניחים שהנתונים עכשיו הם הרבה יותר גבוהים אבל במסגרת המחקר הזה מדובר על כ-5,400 סטודנטים ערבים מישראל שלמדו בירדן ומדובר בסטודנטים בעלי נתוני כניסה גבוהים בממוצע לאוכלוסייה הערבית בישראל.

<מרב שביב: לומדים שם בעיקר רפואה ומקצועות פרה רפואיים.

<מרב שביב: המניעים העיקריים ללמוד שם הם תנאי הקבלה למוסדות בישראל, כולל מגבלת הגיל במקצועות האלה שנעשית על ידי המוסדות להשכלה גבוהה עצמם וקשיי הסתגלות בקמפוסים בישראל כמו שפה ותרבות, והקרבה הגיאוגרפית מהווה יתרון למדינות האלה.

<מרב שביב: הסטודנטים האלה היו שמחים אם הם יכלו ללמוד במדינת ישראל במוסדות שלנו ולכן הלימודים האלה נחשבים לברירת מחדל.

<מרב שביב: נדבר על החסמים.

<מרב שביב: מערכת החינוך הפורמלית היא זאת שמקנה את ארגז הכלים לסטודנטים.

<מרב שביב: אנחנו לא ננתח כרגע מה קורה במערכת החינוך הפורמלית אבל ברור לנו שהכלים שהיא מקנה לסטודנטים הערבים הם חסרים.

<מרב שביב: יש מחקרים ונתונים שמדברים גם על המחסור בתשומות במערכת הזאת וגם על שיטות הלימוד שלה.

<מרב שביב: כנראה שכל זה מביא אותם לכך שבסופו של דבר יש הרבה פחות זכאים לבגרות, יש קושי בבחינה הפסיכומטרית כמו שדיברנו עליה, יש פערי ידע בשפות כאשר השפות העברית והאנגלית הן שפות שנדרשות כבר בשנה הראשונה ללימודים לתואר הראשון.

<מרב שביב: מיומנויות למידה זה דבר מאוד מאוד בולט.

<מרב שביב: כשהסטודנטים מגיעים לאקדמיה, אנחנו עדים לכך ששיטות הלימוד הן מאוד מאוד שונות והם מתקשים להתאים את עצמם לשיטות של חשיבה ביקורתית, של עבודה עצמאית, של מחקר, שאילת שאלות וכולי וזה נובע משיטות הלמידה במערכת החינוך הפורמלית.

<מרב שביב: מידע, ייעוץ והכוון קדם אקדמיים.

<מרב שביב: אם באוכלוסייה היהודית יש חברים, אחים, משפחה שלומדים במערכת ההשכלה הגבוהה, כאן המידע הוא בעיקר מהחברה המאוד קרובה ולכן לפעמים אנחנו רואים תופעה שהולכים לתחומים מוכרים במיוחד בקרב החברה עצמה ואין מידע שיטתי, ייעוץ שיטתי והכוונה שיטתית לאקדמיה.

<מרב שביב: נושא של מכינות קדם אקדמיות.

<מרב שביב: אנחנו ציפינו במסגרת העבודה שלנו, לפני שראינו את הנתונים, שנמצא הרבה סטודנטים במכינות הקדם אקדמיות כי מי שיש לו קשיים, זה בדיוק המקום לקבל מענה ובעזרתן להתקבל למוסדות להשכלה גבוהה.

<מרב שביב: יחד עם זאת ראינו שיש שיעור מאוד נמוך - של שבעה אחוזים בלבד - של סטודנטים ערבים שלומדים במכינות הקדם אקדמיות.

<מרב שביב: ניתחנו את הנושא והדבר נובע ממספר גורמים.

<מרב שביב: אני לא אכנס לזה בצורה מעמיקה אבל בין היתר מדובר בסטיגמה של המכינות כנראה בקרב החברה הערבית, מדובר בחוסר התאמה של המסלולים של המכינות לחברה הערבית ומדובר בשנה אלטרנטיבית שעדיין גם אחריה רק כחמישים אחוזים מגיעים לאקדמיה והסיכוי שלהם לא גבוה והוא לא מובטח להגיע לאקדמיה כאשר בשנה הזאת הם יכולים לעבוד או לעשות דברים אחרים.

עמרם מצנע: את אומרת שלמרות שנחסכו מהם אותן שנתיים-שלוש שנות שירות חובה, עדיין יש הירתעות מללכת לשם בגלל השנה הנוספת הזאת שכאילו היא מבוזבזת.

<מרב שביב: עדיין זה מחיר שצריך לשלם כשלא ברור מה בסופו של דבר האפקטיביות שלו.

<מרב שביב: חסמים נוספים.

<מרב שביב: ההיבט התרבותי והחברתי הוא מאוד משמעותי וצריך להתייחס אליו.

<מרב שביב: המוסדות שלנו ממוקדים יותר בחלק האקדמי ובלימודים, אבל אי אפשר להתעלם מהגיל הצעיר של האוכלוסייה שמגיעה לעומת החברה היהודית, מהתרבות השונה, בעיקר נשים למשל שמגיעות ובפעם הראשונה יוצאות מהכפרים ומגיעות למפגש עם חברה מערבית עם לימודים אקדמיים, עם קמפוס שצריך להסתדר בו לבד, והדברים האלה צריכים לקבל מענה ממש בהתחלה, לפני ותוך כדי השנה הראשונה ללימודים האקדמיים.

<מרב שביב: נגישות פיזית בתחבורה ודיור.

<מרב שביב: שוב, אני אגע בזה רק בקצרה.

<מרב שביב: ישבנו עם משרד התחבורה והבנו שהנושא של תחבורה ציבורית הוא מאוד מאוד חסר, מבחינת השירות שלו, בכפרים או בישובים הערבים.

<מרב שביב: חלק ממנו נובע בגלל בעיות תשתיתיות וקשיים אחרים שקשורים לנושא של תחבורה ציבורית.

<מרב שביב: בכל מקרה, יש היום תכניות למשרד התחבורה והם עובדים בצורה מאוד מאוד שיטתית יחד עם משרד ראש הממשלה כדי להרחיב את השירות וכדי לאפשר נגישות פיזית למוסדות להשכלה גבוהה במיוחד.

<מרב שביב: נושא של דיור, גם הוא נושא שהבנו שיש בו קשיים מבחינת היכולת של סטודנטים למצוא דירות, לשכור דירות ובכלל לגור במעונות.

<מרב שביב: חלק מהנשים למשל לא תצאנה ותגורנה במעונות כשהן רחוקות מהבית.

<מרב שביב: חסם כלכלי, יש לו שני צדדים.

<מרב שביב: הצד הראשון הוא הצד שהזכרנו אותו קודם, המאפיינים הסוציו כלכליים של האוכלוסייה עצמה, הרקע הנמוך יותר יחסית שהם מגיעים ממנו והצד השני הוא מיעוט יחסי של מלגות קיום, מלגות שכר לימוד, שעומדות בפני האוכלוסייה הערבית יחסית לאוכלוסייה היהודית.

<מרב שביב: כל זה מביא לקשיים משמעותיים בדרך להיכנס ולממן את הלימודים האקדמיים ואת הקיום במהלכם.

<מרב שביב: קושי בהשתלבות בתעסוקה, כמובן משליך על כל מה שאנחנו דיברנו עליו אם כדאי או לא כדאי ללכת ללמוד ואם כן, איזה תחומי לימוד.

<מרב שביב: זה נובע הרבה מאוד מהשיקולים שקשורים בהשתלבות בתעסוקה מאוחר יותר.

<מרב שביב: ניגש למדיניות.

<מרב שביב: מנואל דיבר על התכנית עצמה ועל המטרות שלה.

<מרב שביב: אנחנו רוצים קודם כל להגדיל את האיכות של הקליטה של הסטודנטים הערביים ואנחנו חושבים שתנאי להגדלה כמותית – שאתם רואים אותה כאן בסוף – היא קודם כל העיבוי האיכותי הזה של הקליטה של הסטודנטים הערבים בתוך המוסדות להשכלה גבוהה.

<מרב שביב: אנחנו רוצים להגדיל את שיעור הבוגרים ולקצר את הזמן לסיום התואר.

<מרב שביב: אנחנו מעוניינים להרחיב את מגוון תחומי הלימוד לעומת המגוון המצומצם שקיים היום גם בקרב גברים וגם בקרב נשים, להגדיל שיעור סטודנטים בתארים מתקדמים כמובן כדי להגדיל את הסגל, ובסופו של דבר להגדיל את מספר הסטודנטים הערבים במערכת ההשכלה הגבוהה.

<מרב שביב: ההנחות שלנו.

<מרב שביב: אנחנו קודם כל מאמינים בשילוב ולא בבידול ואנחנו מתייחסים למערכת האקדמית הקיימת, למרות שניגע בסוף גם בתכניות נוספות עליהן אנחנו עובדים עכשיו שמדברות על מוסדות בישובים ערביים אבל קודם כל, עיקר התכנית שלנו נוגעת למערכת האקדמית הקיימת.

<מרב שביב: אנחנו מתייחסים לכל רצף מסגרות החיים של הצעיר החל משלב של בית ספר תיכון וכלה בתעסוקה או בסגל אקדמי.

<מרב שביב: הגישה שלנו היא כוללת והוליסטית כמו שאמר מנואל ומתייחסים לקשת רחבה עד כמה שניתן של חסמים ואנחנו היינו רוצים כל הזמן לתקן ולעדכן.

<מרב שביב: אנחנו לא יודעים הכול ואנחנו רוצים ללמוד ולתקן בהתאם ותוך התייעצות כמובן עם הקהילה הערבית.

<מרב שביב: אנחנו דורשים – וזה חלק מאוד מאוד חשוב בתכנית שלנו – את אחריות המוסדות כי בלי זה לא עשינו שום דבר.

<מרב שביב: במסגרת הזאת אנחנו דרשנו מכל אחד מהמוסדות למנות אחראי מוסדי ברמה הבכירה ביותר בכפיפות לנשיא או לרקטור, שיהיה אחראי על התכנית של האוכלוסייה הערבית.

<מרב שביב: כאן אתם רואים את כל הרצף, מבית הספר התיכון ועד לתארים מתקדמים בסגל אקדמי ואנחנו נעבור עכשיו אחד אחד ונדבר על התכניות העיקריות שיש לנו לכל אחד מהשלבים.

<מרב שביב: קודם כל, בית ספר תיכון.

<מרב שביב: השלב הזה כולל הסברה וחשיפה לאקדמיה במסגרת בתי הספר התיכוניים.

<מרב שביב: אנחנו עכשיו פרסמנו מכרז לגופים מפעילים לתכנית הזאת בשיתוף משרד החינוך ומשרד ראש הממשלה, שיש לנו אתם שיתוף פעולה מצוין.

<מרב שביב: התכנית הזאת אמורה לפעול בכיתות י"א-י"ב ולאפשר מידע, הכוון לבחירת תחום לימודים, סדנאות הכנה למכינות לאקדמיה וכולי.

<מרב שביב: במסגרת הזאת דרשנו שאתרי המוסדות גם יתורגמו לשפה הערבית עבור אותם מועמדים שרוצים לקבל אינפורמציה לפני הקבלה ללימודים.

<מרב שביב: בנוסף אנחנו עובדים על הרחבה של מרכזים - אני לא יודעת אם אתם מכירים - להרחבת הנגישות להשכלה גבוהה בפריפריה.

<מרב שביב: פרוסים היום בעיקר בחברה בקרב הישובים היהודים ואנחנו רוצים לפרוס אותם גם בישובים הערבים ולעשות את זה בשיתוף עם משרד התמ"ת.

<מרב שביב: משרד התמ"ת התחיל כבר, ויש החלטת ממשלה בנוגע למרכזי הכוון.

<מרב שביב: מרכזי ההכוון האלה כוללים גם שירותים של הכוון להשכלה גבוהה ואנחנו נעשה את זה בשיתוף פעולה אתם.

<מרב שביב: כל התכנית הזאת תלווה על ידי ועדת היגוי מיוחדת, כנראה ועדת משנה של ועדת ההיגוי של הישגים.

<מרב שביב: בשלב של קדם אקדמיה, אנחנו עושים פיילוט עם האוניברסיטה הפתוחה והוא כבר בעיצומו או בשלבי סיום אפילו.

<מרב שביב: האוניברסיטה הפתוחה לקחה ארבע קבוצות במקצועות שונים שמיועדות אך ורק לסטודנטים ערבים תוך מתן מעטפת בערבית ומעטפת נוספת שקשורה לתגבור שפתי, מיומנויות למידה וכולי, וזה במסגרת תכנית אפיקי מעבר של האוניברסיטה הפתוחה.

<מרב שביב: כלומר, אחרי הלימודים של כשנה באוניברסיטה הפתוחה, אפשר או להמשיך באוניברסיטה הפתוחה או באוניברסיטאות שנמצאות בהסדר עם האוניברסיטה הפתוחה.

<מרב שביב: נושא של מכינות.

<מרב שביב: הזכרתי זאת קודם.

<מרב שביב: כדי לפתור את הבעיות שיש במכינות הקדם אקדמיות, התחלנו לתת מעטפת שמתווספת על התקציב פר סטודנט שאנחנו נותנים במכינה.

<מרב שביב: המעטפת הזאת מאפשרת תגבור שפתי, שיעורי עזר, מעונות, הסעות, קורס פסיכומטרי אם קיים עדיין במכינות, רכז-יועץ קשר – יש הרבה מאוד בעיות אישיות ואחרות שצריך לטפל בהן – ואנחנו כבר עדים לגידול מאוד מאוד גדול במספר המכינות ובמספר הסטודנטים הערבים שנמצאים במכינות, כ-400 סטודנטים ערבים נוספים, שזה גידול של כחמישים אחוזים לעומת המצב שהיה בתשע"א או בתשע"ב.

<מרב שביב: נושא של מיתוג ושיווק.

<מרב שביב: נתנו תקציב חד פעמי כדי להביא למודעות של המוסדות את הצורך לחשוב איך מוכרים או איך מציגים את הנושא של המכינות הקדם אקדמיות לאוכלוסייה הערבית והחל מהשנה נעניק מלגות לעשרים אחוזים מהמסיימים של המכינות כאשר אותם מצטיינים יקבלו מלגה לשנה א', שכר לימוד מלא בשנה א', במוסדות האקדמיים.

<מרב שביב: כאן זה שוב תמריץ עבור האוכלוסייה להשתלב בתוך המכינות כדי להגיע למוסד להשכלה גבוהה.

<מרב שביב: התכנית העיקרית מתמקדת בתואר הראשון ובמיוחד בשנה א' והיא כוללת שני רכיבים עיקריים: הכנה מזורזת לאקדמיה במסגרת תכנית שקוראים לה צעד לפני כולם וחיזוק הקליטה באקדמיה, בעיקר בשנה א'.

<מרב שביב: התנאים המקדימים, תנאי הסף, הם תרגום אתר האינטרנט לשפה הערבית – רוב המוסדות כבר תרגמו את האתר וגם המועצה להשכלה גבוהה –

ג'מאל זחאלקה: יש החלטה, אבל יש תרגום?

ג'מאל זחאלקה: רבע תרגום באחד האתרים.

ג'מאל זחאלקה: הביצוע עדיין לא קיים.

ג'מאל זחאלקה: אני לא מדבר על המועצה להשכלה גבוהה אלא על האוניברסיטאות.

ג'מאל זחאלקה: נתתם להם כסף אבל הם לא תרגמו.

ג'מאל זחאלקה: בדקתי את הנושא.

ג'מאל זחאלקה: היה רק אתר אחד וגם הוא היה צולע.

<מרב שביב: עד ה-15 בדצמבר – מתקנים אותי – יש להם זמן להשלים ואחרי כן אנחנו נעקוב ונשמח לקבל הערות.

<מרב שביב: כולם מינו אנשי סגל בכירים כאחראים מוסדיים לנושא.

<מרב שביב: המטרה.

<מרב שביב: צמצום הקשיים במגע הראשונה עם האקדמיה.

<מרב שביב: זה לגבי צעד לפני כולם.

<מרב שביב: קודם כל, גם מי שמתקבל, אנחנו רוצים לתת לו קודם כל את ההגנה הזאת, את המטריה שלנו והכנה יותר צמודה בנוגע לשפה העברית, אוריינטציה אקדמית, איך מסתדרים בקמפוס וכולי, עבודה קצת עם ההורים בשלב הזה.

<מרב שביב: שלושה עד שמונה שבועות לפני פתיחת שנת הלימודים ועד פתיחת הסימסטר הראשון, אוכלוסיית היעד היא סטודנטים שהתקבלו ישירות לשנה א' וכאן אנחנו מגיעים כבר למודל החדש בשנה א' כשהמטרה שלו היא צמצום נשירה של סטודנטים, שיפור איכות הלימודים שלהם ובסופו של דבר גידול במספר הסטודנטים בתחומי לימוד מועדפים.

<מרב שביב: איך אנחנו עושים את זה.

<מרב שביב: אנחנו צריכים קודם כל תקציב ייעודי וזה מתאפשר בתכנית הרב שנתית, בחלק של המגזר הערבי.

<מרב שביב: בנינו מודל שמבוסס על תמיכה פר סטודנט כאשר התמריצים שם – ותכף נזכיר אותם קצת יותר בהרחבה – מתחשבים גם במצב הסוציו אקונומי, גם בתחומי הלימוד של הסטודנטים כדי לתמרץ למגוון רחב יותר של תחומים וגם מתמרצים את המוסדות להקטין את שיעור הנשירה במעבר לשנה ב'.

<מרב שביב: יש גמישות.

<מרב שביב: אנחנו לא מכתיבים אלא מאפשרים למוסדות לפתח ולהתאים תכניות ייעודיות ייחודיות.

חנין זועבי: איך אתם מגדירים תחומי לימוד מועדפים?

חנין זועבי: לפי מה?

חנין זועבי: לפי תעסוקה?

<מרב שביב: תכף ניכנס לזה.

<מרב שביב: קודם כל, אתם רואים כאן מקדם תעדוף המקצוע בתוך המודל והמרכיב הסוציו אקונומי.

<מרב שביב: המרכיב הסוציו אקונומי הוא יחסית פשוט כי יש לנו נתונים סוציו אקונומיים ואנחנו יכולים לאפשר תמיכה גדולה יותר בחלשים.

<מרב שביב: המקדם הזה, חשבנו עליו והוא היה באמת יותר מורכב להכנה.

<מרב שביב: בנינו אותו משלושה מרכיבים עיקריים.

<מרב שביב: קודם כל, פיזור תחומי.

<מרב שביב: השווינו את הפיזור לאוכלוסייה היהודית ובעצם מה שאנחנו נותנים זה עידוד.

<מרב שביב: ככל שיש פיזור תחומי יותר גדול, עדיין בלי להגיד איזה תחום מועדף או לא, ככל שהפיזור הוא יותר גדול, אנחנו נותנים עידוד יותר גדול.

<מרב שביב: הדבר השני הוא תחומי לימוד מועדפים וכאן עשינו עבודה שבהמשך נעדכן אותה אבל היא עבודה שמתבססת על נתונים של משרד התמ"ת של פוטנציאל תעסוקה במקצועות שונים עם התייחסות ספציפית לאוכלוסייה הערבית.

<מרב שביב: השווינו גם את הנתונים האלה לתחומי הלימוד שלומדים כבר היום.

<מרב שביב: למשל, תחום לימוד מועדף מבחינתנו הוא מקצועות ההנדסה.

<מרב שביב: בתוך ההנדסות יש גם שונות אבל בגדול, באופן כללי, מקצועות ההנדסה, מדעי המחשב.

חנין זועבי: מבדילים בין סטודנטים לבין סטודנטיות?

<מרב שביב: בוודאי.

<מרב שביב: בן שילמד חינוך, יקבל פחות מסטודנט שהולך ללמוד הנדסה.

חנין זועבי: אני שואלת לגבי סטודנטיות.

<מרב שביב: לא.

<מרב שביב: אין הבדל בין סטודנטים לסטודנטיות.

<ג'ורג' קנאזאע: מתי מתחילים להפעיל את זה?

<מרב שביב: כבר התחלנו בתשע"ג.

<מרב שביב: זאת השנה השנייה.

<מרב שביב: מרכיב קושי.

<מרב שביב: ככל שהתחום שאנחנו רואים שיעורי נשירה גבוהים יותר, תחומי ההנדסה הם קשים יותר למשל, אנחנו ניתן תמיכה גדולה יותר.

<מרב שביב: שנים ב' ו-ג', למרות שנושא של תעסוקה הוא לא באחריות המועצה להשכלה גבוהה, עדיין אנחנו רואים את הנושא הזה כחשוב מאוד ואפשר להתייחס אליו, במיוחד כשאנחנו עדיין יכולים להגיע לסטודנטים במסגרת המוסדות האקדמיים בשנים ב' ו-ג'.

<מרב שביב: אנחנו מתחילים השנה בסדנאות להשתלבות בשוק העבודה, חשיפה למעסיקים, הכנת קורות חיים וכולי.

<מרב שביב: המוסדות יקבלו מאתנו השתתפות עבור הטמעת מרכז קריירה במוסד.

<מרב שביב: היינו רוצים שזה יוטמע על ידם ויימשך לאורך כל השנים.

<מרב שביב: הטמעה מבוצעת.

<מרב שביב: אנחנו עושים את זה בשיתוף פעולה עם עמותת קו משווה.

<מרב שביב: זה מיזם משותף שלנו עם עמותת קו משווה שמתמחה בנושא.

<מרב שביב: אנחנו מקווים מאוד שזה יעזור.

<מרב שביב: זה כמובן לא יפתור את כל בעיות התעסוקה אבל תהיה קודם כל הכוונה ראשונית.

<מרב שביב: תארים מתקדמים וסגל.

<מרב שביב: היו לנו עד כה מלגות למצטיינים, לדוקטורנטים ומלגות לסגל.

<מרב שביב: דרך אגב, כשני שליש מהסגל הערבי שקיים במוסדות, מקורו מהמלגות האלה, ממלגות מעוף.

<מרב שביב: החל מהשנה הוספנו מלגות לתואר שני מחקרי לסטודנטים ערבים מצטיינים, מלגות לפוסט דוקטורנטים כשהנושא הזה של פוסט דוקטורנטים עוד ייבחן על ידינו בהמשך, מה הדרך הנכונה ביותר לעשות את המלגות האלה.

<מרב שביב: אתם רואים כאן את גובה המלגות.

<מרב שביב: אלה מלגות מאוד יקרות.

<מרב שביב: המספר של המלגאים הוא מצומצם יחסית כי מדובר על מצטיינים ולא תמיד יש לנו, כי אנחנו אפילו לא תמיד מגיעים למספרים האלה כי יש מחסור במועמדים.

<מרב שביב: אלה התקציבים.

<מרב שביב: תקציב התכנית.

<מרב שביב: האינטגרל של כל השנים, שש שנים, הוא כ-300 מיליון שקלים.

<מרב שביב: כאן אתם רואים את השנים תשע"ד, תשע"ה ותשע"ו ואת השימושים המתוכננים.

<מרב שביב: התקציב הזה כולל משהו כמו עשרה אחוזים ב-סטאדי סטייט ממקורות של משרד ראש הממשלה, משרד החינוך וגורמים פילנתרופיים.

<מרב שביב: תשעים אחוזים ממנו, מקורו בתכנית הרב שנתית של ות"ת.

<מרב שביב: כאן יש את הסעיפים השונים - תכניות מידע והכוון טרום אקדמי, מכינות, קליטה באקדמיה, כל התכניות שסקרנו עד עתה.

<מרב שביב: בשנה הראשונה נתנו תוספת של סטודנטים מכיוון שעדיין לא הייתה תכנית ולכן הגדלנו ורצינו להגדיל את מספר הסטודנטים הערבים במוסדות והענקנו בעיקר למכללות 900 מכסות.

<מרב שביב: לכן זה תקציב שנגרע בכל אחת מן השנים.

<מרב שביב: מחקר מלווה.

<מרב שביב: אנחנו נפעיל החל מהשנה מחקר מלווה שיטתי על התכנית.

<מרב שביב: הביצוע המצטבר עד עכשיו הוא כשישים מיליון שקלים.

<מרב שביב: המלצות למוסדות.

<מרב שביב: אלה המלצות ולא הכתבות.

<מרב שביב: אנחנו לא יכולים להכתיב כי המוסדות מתנהלים כאשר יש להם חופש אקדמי ומינהלי.

<מרב שביב: לכן ההמלצות שלנו הן לקלוט יותר ערבים בסגל האקדמי, לשלב בני מיעוטים במוסדות המנהלים, בוועדות, להגדיל את השילוב שלהם בסגל המינהלי של המוסד.

<מרב שביב: יש שיעור מאוד מאוד נמוך של ערבים בסגל המינהלי ורובם בדרגות מאוד נמוכות.

<מרב שביב: כמובן הרחבת הנגישות הפיזית לסטודנטים ערבים, דבר שהמוסדות יכולים לסייע ולטפל בו.

<מרב שביב: נושאים נוספים לטיפול.

<מרב שביב: מנואל, אולי אתה רוצה לדבר על זה?

מנואל טרכטנברג: בשמחה.

מנואל טרכטנברג: אמרנו קודם שפרט למלגות הצטיינות אין מלגות משמעותיות לתואר הראשון למגזר הערבי ועל כן החלטנו להקים קרן כזאת.

מנואל טרכטנברג: אני מאוד שמח לבשר – תכף נראה את המספרים – שגייסנו לעניין הזה לא רק גורמים אחרים בתוך הממשלה אלא גם את יהדות העולם, בפרט את יהדות ניו יורק ולונדון.

מנואל טרכטנברג: אני אישית נסעתי לשם למטרה הזאת, הצגתי את התכנית ומצאתי אוזן קשבת ואפילו התלהבות רבה.

מנואל טרכטנברג: הם נרתמים למשימה הזאת.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להגיד שמבחינתי יש כאן

מנואל טרכטנברג: מסר מאוד ברור שהחברה הישראלית היא אחת על כל מגזריה.

מנואל טרכטנברג: כשיהדות העולם תורמת למדינת ישראל, בעיני היא צריכה לתרום, לכל המגזרים.

מנואל טרכטנברג: אנחנו מדברים על כ-650 מלגות לשנה על פני תואר ראשון ואז זה מצטבר לאורך זמן.

מנואל טרכטנברג: גובה המלגה הוא 10,000 שקלים.

מנואל טרכטנברג: במגזר הכללי כמעט ואין מלגות בגובה כזה לתואר הראשון, ובטח לא בהיקפים האלה.

מנואל טרכטנברג: התקציב כולו הוא כ-18 מיליון שקלים.

מנואל טרכטנברג: המלגה הזאת מיועדת לסטודנטים בעלי מעמד סוציו כלכלי נמוך הלומדים בתחומים נדרשים או מועדפים, בעיקר בהנדסה וכדומה.

מנואל טרכטנברג: אנחנו לא מכוונים את זה דווקא למצטיינים.

מנואל טרכטנברג: המצטיינים ימצאו מימון, אבל מה קורה למסה שמגיעה להשכלה הגבוהה.

מנואל טרכטנברג: לעניין הזה הקמנו ועדת היגוי מאוד מכובדת.

מנואל טרכטנברג: הוועדה קובעת קריטריונים ופועלת לקידום הנושא.

חנין זועבי: אתה לא חושב שיש חשיבות לשנות את מדיניות המלגות שכבר קיימות?

חנין זועבי: כלומר, לא רק לגייס תרומות מבחוץ.

מנואל טרכטנברג: לא.

מנואל טרכטנברג: רוב הכסף הוא שלנו.

מנואל טרכטנברג: רוב הכסף הוא ממשלתי, הוא של ות"ת.

מנואל טרכטנברג: יש גם גיוס חיצוני.

חנין זועבי: אין מספיק מלגות לסטודנטים הערבים.

מנואל טרכטנברג: נכון.

חנין זועבי: אתה יודע למה, כי יש גם תנאים שהם לא שוויוניים כמו למשל שירות בצבא וזה מפלה.

חנין זועבי: צריך לשנות מדיניות בארץ.

חנין זועבי: מאוד חשוב לפנות ליהדות העולם אבל גם לפנות ליהדות המולדת הזאת.

<מרב שביב: נושאים נוספים בהם אנחנו עוסקים בימים אלה.

<מרב שביב: עשינו עבודה שיטתית וניתחנו את הצורך בהקמת מוסד נוסף.

<מרב שביב: הסתכלנו גם על הצפון וגם על הדרום וראינו שקודם כל בצפון, גם אם יש מוסדות שלנו, המוסדות האלה לא יוכלו לקלוט את החברה הערבית, את הסטודנטים הערבים שמתגוררים בצפון ולכן יש לגמרי הצדקה להקים שלוחה של מוסד.

<מרב שביב: אנחנו לא מקימים מוסדות נוספים ואוניברסיטאות נוספות אלא אנחנו רוצים לקדם הקמה של שלוחה של מוסד.

<מרב שביב: זה יכול להיות מוסד מחוץ לארץ, זה יכול להיות מוסד בארץ.

<מרב שביב: הנושא של טקסס שהרבה מאוד שמעו עליו עומד כרגע על הפרק.

<מרב שביב: הנושא הזה כרגע בטיפול.

<מרב שביב: במקביל, במסגרת העבודה הכללית של ות"ת להעביר אליה מכללות גדולות להכשרת עובדי הוראה, היינו רוצים גם מכללה נוספת ערבית להעביר ל-ות"ת ואנחנו עובדים כרגע עם מכללת סכנין במטרה שהיא תעבור לתקצוב ות"ת.

<מרב שביב: המענה לאוכלוסייה הבדואית בדרום קיים וכאן אנחנו עושים עבודה שעדיין לא הבשילה.

<מרב שביב: אנחנו יותר חושבים בכיוון של משהו כמו מכללה קהילתית כי הצורך הוא לתת הרבה מענה בסוג של חסרים אקדמיים ואחרים לפני שהסטודנטים הבדואים מגיעים או משתלבים במוסדות להשכלה גבוהה שלנו, אבל עדיין אנחנו לא רוצים מוסד נפרד.

<מרב שביב: היינו רוצים שבסופו של דבר הם ישתלבו במוסדות הקיימים.

<מרב שביב: נושא של תחבורה ציבורית.

<מרב שביב: האמת היא שאנחנו לא כל כך עובדים בנושא הזה.

<מרב שביב: זה נושא לטיפול ולמעקב יחד עם משרד התחבורה וזה בעיקר מטופל כרגע על ידי משרד התחבורה ומשרד ראש הממשלה.

<מרב שביב: אני רוצה להודות לצוות שעובד אתי לאורך כל הדרך על התכנית.

<מרב שביב: ארי סטון שיושב כאן ומטפל בחלק התכנוני, והחלק של הנתונים וארן זינר שיושב כאן ואחראי על היישום והליווי של התכנית באגף התקציבים ב-ות"ת.

<מרב שביב: תודה.

עמרם מצנע: תודה רבה למרב שביב ולצוות.

עמרם מצנע: אין ספק שניכרת עבודה רצינית ומעמיקה.

עמרם מצנע: לא רק סיסמאות אלא גם בסוף תקציבים ותכניות.

עמרם מצנע: בדיון שיתקיים נשאל לגבי החלקים החסרים ולא לגבי החלקים שמסתיימים והוצגו בפנינו.

עמרם מצנע: כמובן שהמבחן, כפי שאנחנו נוהגים לומר, יהיה מבחן התוצאה.

עמרם מצנע: מה שבטוח הוא שהנתונים שמוצגים בפעם המי יודע כמה מצביעים על בעיה שורשית, עמוקה מאוד, שאני מניח שכדי להתמודד אתה יידרש זמן, אנרגיות ובאמת תשומת לב וכוונה אמיתית.

עמרם מצנע: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה כבוד היושב ראש.

ג'מאל זחאלקה: זה הדיון השני שאנחנו מקיימים בנושא.

ג'מאל זחאלקה: את הדיון הראשון אני יזמתי על נגישות להשכלה הגבוהה בעקבות הדוח של ות"ת שהיה דוח מקיף, מעניין, נעשתה בו עבודה רבה וגם עבודת ההמשך נראית כמאוד רצינית.

ג'מאל זחאלקה: נראה שיש טיפול רציני בבעיה.

ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה עכשיו להרחיב ולהיכנס לעומקם של דברים אלא לומר כמה דברים במעוף הציפור.

ג'מאל זחאלקה: לפני מספר שנים ראיתי תמונה של בוגרי הפקולטה לרפואה בבגדד בשנת 1943.

ג'מאל זחאלקה: מחצית הבוגרים היו יהודים למרות שהאוכלוסייה היהודית בעירק מנתה אז חמישה אחוזים.

ג'מאל זחאלקה: השאיפה שלנו היא לא להגיע רק למספר שווה אלא בהינתן שהציבור הערבי בארץ אין לו מסלולי קידום זולת ההשכלה הגבוהה, כלומר, אין לך מסלול.

ג'מאל זחאלקה: צעיר ערבי היום לא יכול להיות קצין בצבא ולא יכול להיות טייס או שגריר והכול חסום בפניו למעט הפתח היחידי למוביליזציה שזה החינוך הגבוה.

ג'מאל זחאלקה: לכן הייתי מצפה שיהיו יותר רופאים ערבים ולא 22 אחוזים אלא שלושים וארבעים אחוזים.

עמרם מצנע: תבוא לחדר מיון ברמב"ם.

עמרם מצנע: הסיכוי שתטופל על ידי רופא ערבי הוא בערך שבעים אחוזים.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע.

ג'מאל זחאלקה: בסדר גמור.

ג'מאל זחאלקה: המאפיין של הציבור הערבי, זה ציבור עובד בכל התחומים ומוכן ללמוד בכל התחומים.

ג'מאל זחאלקה: אין מחסומים.

ג'מאל זחאלקה: פעם היה מחסום של בנות אבל היום יש יותר בנות באוניברסיטה.

ג'מאל זחאלקה: כשלמדתי היו 15 אחוזי בנות והיום יש 55 אחוזים באוניברסיטאות ובהשכלה הגבוהה בכלל יותר משישים אחוזים.

<קריאה: 67 אחוזים.

ג'מאל זחאלקה: זה נתון מדהים.

ג'מאל זחאלקה: נתון היסוד שאני מסתכל עליו, אם אנחנו רוצים לטפל בנושא, אלה הם אותם 23 אחוזים בעלי תעודת בגרות שיכולה להכניס אותם לאוניברסיטה, לעומת 46 אחוזים בציבור היהודי.

ג'מאל זחאלקה: אומרים שמכאן מתחילים.

ג'מאל זחאלקה: גם ה-23 אחוזים האלה, יש להם חסמים רבים.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, אנחנו מתחילים מ-23 אחוזים ואחר כך החסמים הם רבים.

ג'מאל זחאלקה: אני מסתכל על האוניברסיטה ושואל למה כמו הערים העתיקות בימי הביניים, יש שער אחד לעיר?

ג'מאל זחאלקה: למה לאוניברסיטה יש רק דלת אחת דרכה אפשר להיכנס?

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך לפתוח מספר דלתות באופן הכי מקצועי בעולם.

ג'מאל זחאלקה: אני נגד כל פשרה בלימודים.

ג'מאל זחאלקה: אני נגד.

ג'מאל זחאלקה: אני בעד רמה גבוהה וצריך להעלות עוד יותר את הרמה.

ג'מאל זחאלקה: אני בא מהאקדמיה ואני יודע מה זה.

ג'מאל זחאלקה: זה מאוד חשוב.

ג'מאל זחאלקה: אבל צריך לתת הזדמנות.

ג'מאל זחאלקה: יש הרבה הזדמנויות מדוכאות בגלל המצב הסוציו אקונומי.

ג'מאל זחאלקה: אתה יודע למשל – אני רוצה לזרוק כמה רעיונות לטיפול – שציונים זה לא דבר אבסולוטי ואתה בא לאוניברסיטה, יושב בשער, ואתה שואל מה הציון.

ג'מאל זחאלקה: איך אתה יכול להתייחס לנושא הזה לסטודנט שבא מערערה בנגב עם מצב סוציו אקונומי אחד לעומת מי שבא בהרצליה?

ג'מאל זחאלקה: אתה שואל מה ממוצע הבגרות שלו.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו יודעים, ונעשו מחקרים ונעשו ניסיונות בארץ, שאותם עשרה אחוזים מצטיינים, יש להם אותה יכולת להצליח.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה היא התנאים.

ג'מאל זחאלקה: לא שהסטודנט חלש או אין לו יכולות אלא בית הספר חלש.

ג'מאל זחאלקה: את זה צריך לעקוף, את מערכת האפליה הקיימת.

ג'מאל זחאלקה: את זה האוניברסיטה צריכה לעשות.

ג'מאל זחאלקה: אתה דיברת על שמירה על מצוינות.

ג'מאל זחאלקה: מצוין שאתה מדבר על זה, אבל אתה דיברת גם על רגישות חברתית.

ג'מאל זחאלקה: את זה צריך לעשות.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, להשתמש באותה מצוינות שיש באוניברסיטה כדי לקבוע תנאי קבלה יותר צודקים.

ג'מאל זחאלקה: לפעמים שוויון לא צודק.

ג'מאל זחאלקה: לפעמים הדבר הכי לא צודק זה השוויון, כמו שהתורכים עשו לכורדים שאומרים להם שהם בכלל תורכים, כמוהם ויש שוויון מלא.

ג'מאל זחאלקה: מחר זה מוחק אותם.

ג'מאל זחאלקה: השוויון שאתה מציע בשער האוניברסיטה של תנאי קבלה שוויוניים לכולם, זה הדבר הכי מפלה שקיים ואת זה צריך לעקוף.

ג'מאל זחאלקה: יש דרכים לעקוף זאת.

ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה להיכנס אבל אני יכול להציע לך עשרים הצעות.

ג'מאל זחאלקה: אתה יודע למשל על אותו ניסיון מצליח מאוד שנעשה באוניברסיטת תל אביב, בפקולטה למשפטים, שם קיבלו תלמידים שהם לא היו מתקבלים לשום מקצוע באוניברסיטה אבל הם תלמידים טובים בבית הספר שלהם וההצלחה הייתה אדירה.

ג'מאל זחאלקה: הם היו יותר טובים מהממוצע של הסטודנטים.

ג'מאל זחאלקה: צריך לעשות דיון רציני בנושא הזה ולראות איפה טועים.

ג'מאל זחאלקה: אותם סטודנטים לפי התנאים הקיימים לא היו מתקבלים, קיבלתם בשנה האחרונה חמישה אחוזים והם הצליחו טוב מאוד.

ג'מאל זחאלקה: אחר כך קיבלתם עשרה אחוזים ואחר כך עשרים אחוזים ואלה אותם סטודנטים שלא היו מתקבלים בכלל לאוניברסיטה כי אפילו אין להם בגרות כמו שצריך, אבל אתם קיבלתם אותם כניסיון.

ג'מאל זחאלקה: קיבלתם אותם על סמך דבר אחד, על סמך זה שהם הסטודנטים הכי טובים בבתי הספר שלהם וההצלחה הייתה אדירה.

ג'מאל זחאלקה: זה היה בשנים האחרונות וההצלחה אדירה.

ג'מאל זחאלקה: בבקשה, נעמיד את הקריטריון הזה.

ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע איך לנסח אותו ואיך לכמת אותו, והלא הרי כמותי כאן.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו הפכנו לדיגיטלים.

ג'מאל זחאלקה: הכול כמותי.

ג'מאל זחאלקה: אי אפשר להגיד משפט כי שואלים מה הכמות.

ג'מאל זחאלקה: תהפוך לי את זה למספרים ולדיגיטלי.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לפתוח מספר שערים באוניברסיטה, שזה הדבר החשוב ביותר.

ג'מאל זחאלקה: יותר שערים לאוניברסיטה.

ג'מאל זחאלקה: הדבר השני הוא לטפל בנושא העלוב הזה של אותם 23 אחוזים והאוניברסיטאות צריכות להציע – לא להתערב – תכניות לבתי הספר, למשרד החינוך, כדי לשפר את ההישגים שהאוניברסיטה רוצה בהם.

ג'מאל זחאלקה: עוד דבר אחד אותו אני רוצה להעלות והוא נוגע לנשירה.

ג'מאל זחאלקה: אני מכיר טוב מאוד את נושא הנשירה ואפילו מקרוב.

ג'מאל זחאלקה: אני רק רוצה להסב את תשומת לבכם לדבר אחד.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מטפלים בשם השוויון – גם זה בשם השוויון – ואומרים שעושים בחינת מיצב, מטפלים בשלושה מקצועות ראשיים – מתמטיקה, שפת אם ואנגלית – אבל אצלנו השפה השנייה היא לא אנגלית.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לך כבוגר תואר ראשון, שני ושלישי באוניברסיטה שהמשקל של האנגלית בלימודים שלי היה אולי עשרה אחוזים ומשקל העברית היה תשעים אחוזים.

ג'מאל זחאלקה: לגבי עברית לא שואלים אותי, אם אני טוב בעברית.

ג'מאל זחאלקה: אחת הבעיות של הסטודנטים, במיוחד במדעי הרוח, היא להבין את אותה שפת סתרים של מבוא לסוציולוגיה.

ג'מאל זחאלקה: אני הייתי צריך להסביר לסטודנטים.

ג'מאל זחאלקה: הם לא מבינים כלום.

ג'מאל זחאלקה: אני הייתי צריך לעזור לסטודנטים למרות שאני בא מרוקחות כדי שיבינו מה כתוב שם.

ג'מאל זחאלקה: אי אפשר להבין.

ג'מאל זחאלקה: התרומה שלי לדיון הזה היא ההצעה לפתוח את נושא הקבלה לאוניברסיטה, לעשות אותו יותר שוויוני במהות ולא בצורה ולעשות אותו צודק יותר.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: מסעוד גנאים.

מסעוד גנאים: תודה אדוני היושב ראש.

מסעוד גנאים: תחילה אני מברך את האורחים ואת כל נציגי המכללות.

מסעוד גנאים: אהלן וסהלן.

מסעוד גנאים: זאת פעם ראשונה שאני שומע דוח שהוא באמת מראה עבודה רצינית.

מסעוד גנאים: הדוח נעשה באופן רציני ולא באיזשהו משרד ממוזג כשמנחיתים את הדוח הזה אלא באמת התייעצו עם אנשים רציניים שיודעים מה המציאות ומה קורה בקרב החברה הערבית לגבי ההשכלה הגבוהה.

מסעוד גנאים: כל הכבוד, אבל בסוף המבחן הוא מבחן העשייה ומבחן התוצאה, ואתם תמצאו בנו כחברי כנסת ערבים, כל הגורמים שבאמת מעוניינים לקדם את ההשכלה הגבוהה הערבית, שותפים ועוזרים בכל מה שתרצו.

מסעוד גנאים: יש לי שתיים-שלוש הערות.

מסעוד גנאים: לגבי ההשכלה הגבוהה, אי אפשר להתחיל מההשכלה הגבוהה.

מסעוד גנאים: זה כמו אותו בן אדם ההוא ששאלו אותו מתי הוא למד איך לחנך את הילדים שלו והוא אמר שהרבה זמן לפני שהתחתן.

מסעוד גנאים: העניין מתחיל שם, בגן, ביסודי, בתיכון.

מסעוד גנאים: חבר הכנסת זחאלקה דיבר על הציונים.

מסעוד גנאים: הכמות מתחילה שם.

מסעוד גנאים: ההערכה תמיד היא הערכה כמותית.

מסעוד גנאים: זאת שרשרת אחת שמתחילה מהגן, עוברת ליסודי, לחטיבה, לתיכון ואחר כך גם באקדמיה.

מסעוד גנאים: כמה אתה, כמה ציון אתה.

מסעוד גנאים: דיברנו על כך שצריך שיטות הערכה אחרות.

מסעוד גנאים: החינוך כולו, מה המטרה שלו?

מסעוד גנאים: המטרה שלו היא לשים את הבוגר באיזה מפעל או באיזה משרד?

מסעוד גנאים: התעסוקה היא חשובה מאוד, חשוב היכן הוא הולך לעבוד, אבל בסוף האם המטרה היא שגם האוניברסיטה תהיה כמו בית הספר, כאילו בית חרושת לתעודות ולציונים, שבסוף היא תוציא לנו את העובד או את הפקיד?

מסעוד גנאים: רק את זה היא צריכה לעשות?

מסעוד גנאים: היא לא מקום שמכין את האדם לחיים כדי שיגלה את היכולות שלו ואת מה שהוא יודע על עצמו ועל העולם?

מסעוד גנאים: צריכות להיות דרכי הערכה אחרות חוץ מהציונים.

מסעוד גנאים: אני חושב שאחת הבעיות היא החינוך לקריירה שהיום קוראים לו הכוון מקצועי או ההדרכה המקצועית.

מסעוד גנאים: זה חסר מאוד בבתי הספר הערביים.

מסעוד גנאים: אני יודע שיש איזו תכנית למשרד החינוך ואני מקווה שמר עבדאללה חטיב ידבר עליה קצת וזאת תכנית חשובה מאוד.

מסעוד גנאים: לפני ימים התקיים מבחן משרד הבריאות ברפואה.

מסעוד גנאים: רוב בוגרי האוניברסיטאות שלמדו בירדן הצליחו מהמבחן הראשון.

מסעוד גנאים: סטודנטים כאלה שיש להם את היכולות האלה לעבור את המבחן, לא מתקבלים בישראל.

מסעוד גנאים: תנאי הקבלה באוניברסיטאות בישראל לא רואים אותם כבעלי יכולת ללמוד כאן רפואה.

מסעוד גנאים: אם כן, איך שם הם מצליחים?

מסעוד גנאים: איך בפעם ראשונה הם מצליחים לעבור את המבחן של משרד הבריאות?

מסעוד גנאים: אני מקווה שיהיה שינוי.

מסעוד גנאים: כולנו יודעים שבאוניברסיטה – גם אני למדתי באוניברסיטה – אנחנו לא דיסק שממלאים אותנו רק באינפורמציה.

מסעוד גנאים: אלה חיים שמעצבים את דמותו של הבוגר והלימוד האקדמאי הוא מנוף לשינוי ולקדמה.

מסעוד גנאים: אני מקווה שבאמת מה ששמענו, מה שאנחנו רואים בדוח, אכן יתבצע ונראה אותו במציאות.

מסעוד גנאים: תודה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: חברת הכנסת חנין זועבי.

חנין זועבי: בוקר טוב לכולם.

חנין זועבי: אני חושבת שהדיון הוא מאוד רציני וגם העבודה שנעשית כאן היא מאוד מעמיקה ורצינית.

חנין זועבי: אני הייתי מחדדת נקודה אחת שהיא מאוד חשובה לנו וזה הממשק בין ההשכלה הגבוהה לבין תעסוקה כאחד הקריטריונים לסטודנטיות ערביות.

חנין זועבי: חבר הכנסת זחאלקה אמר שההשכלה הגבוהה היא המסלול היחידי להתקדמות שלנו וזה עוד יותר תקף לגבי הנשים הערביות.

חנין זועבי: או שאת בבית, או שאת נכנסת לחיים דרך דלת אחת שהיא דרך האוניברסיטה והאקדמיה.

חנין זועבי: חשוב לי הממשק הזה בין תעסוקה להשכלה ותחומי לימוד מועדפים ועידוד תעסוקה.

חנין זועבי: לכן שאלתי אם יש הבדל בין תחומי תעסוקה לסטודנטיות נשים לבין תחומי תעסוקה לסטודנטים גברים.

חנין זועבי: אם אתה עוקב אחרי תחומי הלימוד המועדפים לסטודנטים, הם אומרים לי שזה סיעוד ופרה רפואי כי יש אפשרות להשתלב בתעסוקה ודווקא בתחומים האלה תנאי הקבלה הם מאוד לא שוויוניים.

חנין זועבי: דורשים גיל 21 ולגבי הרבה נשים בגלל הדרישה לגיל הזה, הן מחליטות להישאר בבית.

חנין זועבי: הן רוצות ללמוד את התחום הזה כי יש תעסוקה ואכן זה אחד התנאים הראשונים ללימודים.

חנין זועבי: מה את רוצה ללמוד?

חנין זועבי: משהו שאני גם יכולה לעסוק בו.

חנין זועבי: לכן אני חושבת שהנקודה הזאת, לעסוק יותר בעידוד השכלה גבוהה, לא רק על ידי חסמים של ההשכלה הגבוהה אלא גם על ידי חסמים לתעסוקה.

חנין זועבי: כלומר, גם חסמי התעסוקה הם חסמים להשכלה גבוהה ולא רק החסמים שלפני ההשכלה הגבוהה.

חנין זועבי: גם החסמים שאחרי ההשכלה הגבוהה הם חסמים להשכלה הגבוהה וזאת התעסוקה.

חנין זועבי: אני חושבת שצריך לקיים דיון בנושא כי רק עשרים אחוזים מהנשים הערביות מועסקות, 22 אחוזים, ואנחנו לא רוצים גם השכלה גבוהה עם תסכול.

חנין זועבי: אנחנו לא רוצים רק הזדמנויות להשכלה גבוהה אלא גם הזדמנויות לחיים ואם ההשכלה הגבוהה לא נותנת לנו הזדמנות למימוש עצמי ולתעסוקה ולחיים, אז גם הנשים לא רוצות את ההשכלה הגבוהה הזאת.

חנין זועבי: לכן אני חושבת שבחלק הזה של תנאי הקבלה – אני חוזרת על הנקודה כי זה מה שרציתי לומר - אולי להתחיל בתחום מסוים שיש בו את המכשול הכי גדול שהוא הפרה רפואי והסיעוד.

חנין זועבי: זה יותר תקף לגבי נשים ערביות.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: כדי לאזן, השכלה גבוהה, נכון שבסוף היא צריכה להוביל גם לתעסוקה ולמקצוע שמפרנס בכבוד, אבל השכלה גבוהה היום בעולם כולו, וגם אצלנו, היא בכלל בסיס לחינוך פלורליסטי, שלם ועיצוב.

עמרם מצנע: אחד החסמים שראינו בעבודה שנעשתה על דיי הצוות הוא דווקא חסם שבאוכלוסייה הערבית מתייחסים להשכלה הגבוהה קודם כל או בראש וראשונה כעבודה.

עמרם מצנע: לכן גם חלק לא הולכים לשם, בגלל מה שנקרא בזבוז הזמן.

עמרם מצנע: לכן אני חושב שצריך לאזן את הנקודה הזאת.

עמרם מצנע: אני חושב שג'מאל זחאלקה דיבר על זה וגם מסעוד גנאים וגם את, אבל צריך לאזן את זה.

עמרם מצנע: ניכר מאוד בנתונים שאנחנו רואים שבאמת באוכלוסייה הערבית זה יותר מוכוון תעסוקה מאשר באוכלוסייה הכללית.

עמרם מצנע: כדי לפרוץ את תקרת הזכוכית הזאת, צריך גם לשנות את הדיסק בראש שאומר השכלה גבוהה זה הפרק החשוב, המשלים והשלם של בניית האישיות ואחר כך יציאתה אל המרחב.

עמרם מצנע: כמובן שבסוף מחפשים תעסוקה.

עמרם מצנע: רציתי רק להעיר לגבי האיזון שיש בזה.

עמרם מצנע: רועי אסף ממשרד ראש הממשלה.

<רועי אסף: שלום, תודה רבה.

<רועי אסף: קודם כל אני רוצה לומר שאנחנו במשרד ראש הממשלה מלווים את התהליך הזה כבר מספר שנים, מתחילתו.

<רועי אסף: זה מאוד יפה, פרופסור טרכטנברג, לראות תכנית שהשלד הראשוני שלה הוכן לפני שלוש שנים.

<רועי אסף: נעשה כאן מחקר יסודי מאוד על ידי מרב וצוותה וביצוע.

<רועי אסף: התכנית תוקצבה.

<רועי אסף: נעשה מחקר מאוד יסודי - פרופסור עזייזה הוא יושב ראש הוועדה – והתייעצו עם כל הגורמים ובסופו של דבר נוצר ביצוע ויש גמישות.

<רועי אסף: אם כל שנה יש הערות מהשטח, יש גמישות בתכנית ויש גם השלמות כמו קרן המלגות ודברים כאלה.

<רועי אסף: לכן אני רוצה מאוד לשבח את המועצה להשכלה גבוהה ואת ה-ות"ת על העבודה המעולה שנעשתה כאן.

<רועי אסף: מעולה.

<רועי אסף: אני רוצה להתחבר מאוד למה שאמרו חברי הכנסת.

<רועי אסף: זה נכון שהאוניברסיטה מכינה גם לדברים אחרים מלבד שוק התעסוקה.

<רועי אסף: אני רוצה לציין שני מספרים.

<רועי אסף: האחוז של נשים ערביות עובדות מגיל 18, לא מגיל 15, הוא 27 אחוזים ואחוז נשים ערביות אקדמאיות עובדות הוא 77 אחוזים.

עמרם מצנע: מתוך הנשים האקדמאיות, 77 אחוזים עובדות.

<רועי אסף: נכון.

<קריאה: אבל הרבה מהן לא עובדות בתחום אותו למדו.

<רועי אסף: נכון.

<רועי אסף: אלה הנתונים מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ואנחנו יכולים לשלוח אותם לחברי הכנסת.

<רועי אסף: למה אני מתחבר כל כך לנקודות עליהן דיברו חברי הכנסת.

<רועי אסף: אני חושב שהמועצה להשכלה גבוהה טיפלה כרגע בחלק העליון של הגיל הכרונולוגי של הילד שגדל לתוך החיים.

<רועי אסף: החלק העליון, אין לו השכלה גבוהה.

<רועי אסף: 88 אחוזים אין להם תואר אקדמי.

<רועי אסף: ידידי שיושב ממשרד החינוך, עבדאללה חטיב, חלק גדול מהכשלים – ולפי דעתי זה תפקיד הוועדה, אדוני היושב ראש, הוא לעבוד על התפרים.

<רועי אסף: החסם להשכלה גבוהה, כמו שציינו חברי הכנסת, הנשירה בכיתה ט', חוסר איזון בין בתי ספר פרטיים לבתי ספר ממשלתיים וכן הלאה וכל מיני נקודות כאלה שהן מאוד מאוד חשובות, ולאחר מכן כן חשוב לנו בממשלה השילוב התעסוקתי והחיבור עם כל התכניות הממשלתיות של משרד ראש הממשלה, של משרד הכלכלה ומרכזי הכוון תעסוקתי כדי שייווצר הרצף הזה לתוך עולם התעסוקה ומי שיהיה אחרי כן פרופסור באוניברסיטה, זה מעולה וזה נפלא אבל בשביל זה אתה צריך להגדיל את המשולש שמרב הראתה קודם.

<רועי אסף: אתה חייב להגדיל את המשולש ולהכניס יותר.

ג'מאל זחאלקה: אם לא, הוא יהפוך לחבר כנסת.

עמרם מצנע: תאר לך שניתן לכל השרים בממשלה תקציב שיש בו רק סכום אחד והוא לא מחולק לסעיפים, כמו שזה ב-ות"ת ובמועצה להשכלה גבוהה.

עמרם מצנע: תאר לך איזה הישג יהיה מבחינת היכולת לדלג על הבירוקרטיה.

עמרם מצנע: תאר לך שה-ות"ת היה צריך לעבור את ועדת הכספים בהעברת שקל מסעיף לסעיף.

עמרם מצנע: זה סתם, רק להאיר תשומת לב בעניין הזה שמדברים עליו שנים ולא עושים בו כלום.

<רועי אסף: להערה הזאת.

<רועי אסף: ישבנו עם פרופסור טרכטנברג, עם פרופסור ברוורמן ועם דוקטור אודי ניסן שהיה ראש אגף תקציבים וזה תוכנן כדי שאי אפשר יהיה להזיז את התקציב מסעיף לסעיף.

עמרם מצנע: לא, שאפשר להזיז.

<רועי אסף: הנקודה האחרונה בה אני רוצה לסיים, דווקא במשהו שהוא יותר היתולי.

<רועי אסף: יש קריקטורה מאוד מפורסמת שרואים פיל, קוף, פינגווין ועוד מספר חיות ועומד פקיד ממשלתי על הדוכן ואומר: כולם חייבים לטפס על העץ כי זה מבחן כזה.

עמרם מצנע: תכף אני אראה לך את התמונה.

<רועי אסף: לכן אני חושב שיש הרבה בדברים של חברי הכנסת לגבי הפתיחה של הדלתות הנוספות ובפירוש ללא הפחתה של האיכות האקדמית.

<רועי אסף: מה שאמר פרופסור טרכטנברג ואמרה מרב, המצוינות היא הדבר החשוב ביותר למדינה.

ג'מאל זחאלקה: יש מצוינות בפריפריה.

ג'מאל זחאלקה: בני עניים, צריך להיזהר מהם.

עמרם מצנע: מהם תצא תורה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: אתה רוצה להוסיף משהו?

<עבדאללה חטיב: כן.

<עבדאללה חטיב: אני רוצה להתייחס לנושא של שיתוף הפעולה בין המועצה להשכלה גבוהה לבין משרד ראש הממשלה לבין משרד החינוך.

<עבדאללה חטיב: הוקם צוות בראשות המועצה להשכלה גבוהה שמטרתו הנגשת ההשכלה הגבוהה בקרב האוכלוסייה הערבית.

עמרם מצנע: רק רגע.

עמרם מצנע: הנה, זאת התמונה עליה דיברת.

<רועי אסף: נכון.

עמרם מצנע: יש לי אותה במשרד.

עמרם מצנע: יש עוד תמונה שאומרת: שוויון, אין פירושו צדק.

עמרם מצנע: כולם שווים ויכולים להסתכל, אבל הקטנים לא רואים כלום ולכן נותנים להם הגבהה.

<עבדאללה חטיב: אני רוצה להתייחס למספר סוגיות.

<עבדאללה חטיב: קודם כל, כאשר אנחנו מדברים על ההשכלה הגבוהה, צריך להרחיב את הבסיס כפי שזה בא לידי ביטוי בדוח שהוגש על ידי המועצה להשכלה גבוהה.

<עבדאללה חטיב: אני רוצה להגיד לכבוד היושב ראש שקיימת הטרוגניות רבה בחברה הערבית.

<עבדאללה חטיב: כלומר, אי אפשר להשוות בין אחוז הזכאות לתלמידים שהם גרים בדרום לבין אחוז הזכאות לתלמידים בחברה הערבית.

<עבדאללה חטיב: כיום הנתון לגבי תשע"ב, אני יכול לומר לך שאחוז הזכאים לתעודת בגרות בקרב האוכלוסייה הערבית, שמוגדרת ערבית, כ-52 אחוזים כאשר מתוכם שמונים אחוזים עומדים בתנאי הסף לקבלה לאוניברסיטה.

<עבדאללה חטיב: יש מגמה של עלייה בשנים האחרונות והמשרד משקיע רבות בנושא של אחוז הזכאות כי אנחנו רואים בזה בסיס.

ג'מאל זחאלקה: אני מתנגד לכך שתחלק את האוכלוסייה הערבית.

<עבדאללה חטיב: אני לא מחלק.

ג'מאל זחאלקה: אני בעד פילוח, אבל אל תגיד שיש אוכלוסייה ערבית לבד ויש בדואים ויש אחרים.

<עבדאללה חטיב: אמרתי שיש הטרוגניות רבה בקרב האוכלוסייה הערבית.

ג'מאל זחאלקה: בסדר, הטרוגניות, אבל אל תנתח אותה.

ג'מאל זחאלקה: יש לך את המכלול ואחר כך נעשה פילוחים.

<עבדאללה חטיב: צריך לתת תשומת לב גם לאוכלוסייה הבדואית שנמצאת בדרום ואני חושב שזה גם נושא שדורש טיפול.

<עבדאללה חטיב: הנושא של החסמים.

<עבדאללה חטיב: אנחנו יודעים שקיימים חסמים במסגרת האוניברסיטאות.

<עבדאללה חטיב: הנושא של הפסיכומטרי שמהווה גם הוא חסם.

<עבדאללה חטיב: הוגדר כאן שכ-8,000 תלמידים מהמגזר הערבי לומדים בירדן או לומדים באוניברסיטה האמריקאית בג'נין, עיקר התלמידים האלה יש להם בעיה בנושא של הפסיכומטרי ולכן אנחנו מבקשים לפתוח את שערי האוניברסיטה בהמשך לבקשתם של חברי הכנסת אבל אנחנו עכשיו הובלנו מהלך, בשנתיים האחרונות, של הקמת מרכזי פסיכומטרי במסגרת בתי הספר התיכוניים במגזר הערבי ובשנת הלימודים תשע"ג אנחנו נפתח כשבעים מרכזים של פסיכומטרי במסגרת בתי הספר התיכוניים בחברה הערבית.

<עבדאללה חטיב: הסוגיה השלישית, הנושא של חינוך לחיי קריירה.

<עבדאללה חטיב: אנחנו שמים לב לבעיה של היעדר הכוונה בקרב התלמידים מהמגזר הערבי, החל מכיתות ט' ועד האוניברסיטה, ולכן קיים עכשיו מיזם שהוא מיזם משותף עם המועצה להשכלה גבוהה ועם משרד ראש הממשלה, ואנחנו מרחיבים את הפרויקט הזה לכל בתי הספר במגזר הערבי במשך שלוש שנים.

<עבדאללה חטיב: אם בשנה שעברה עבדנו עם קו משווה ומכללת סכנין הקימה גם את מרכז אפק, אנחנו לשנה הזאת נרחיב את הפרויקט הזה לכמאה קבוצות במסגרת בתי הספר הערביים ותוך שלוש שנים הוא יגיע לכל בתי הספר במגזר הערבי.

<עבדאללה חטיב: הנושא של שפה עברית.

<עבדאללה חטיב: אני חושב שהיום הגיע הזמן לטפל בנושא של השפה העברית בקרב תלמידי המגזר הערבי.

<עבדאללה חטיב: אנחנו היום מזהים חסם בפני התלמידים במגזר הערבי.

עמרם מצנע: אחד המהלכים שצריך לעשות זה להתחיל ללמוד עברית בכיתה א'.

<עבדאללה חטיב: היושב ראש, נשקלת האופציה הזאת אבל עיקר הבעיה בשפה היא הבעה בעל פה ואיכות ההוראה.

<עבדאללה חטיב: היום אנחנו עובדים בשני מסלולים.

<עבדאללה חטיב: אנחנו עובדים במסלולים של השבחת ההוראה במיוחד בנושא של השפה העברית וגם סוגיה שהיא חשובה מאוד היא שילוב מורים מהמגזר היהודי במסגרת בתי הספר התיכוניים במגזר הערבי.

<עבדאללה חטיב: אנחנו זיהינו בעיה ואחת הבעיות המרכזיות היא שהתלמידים במגזר הערבי לא חשופים לשפה העברית ולכן איכות השפה שלהם ירודה.

<עבדאללה חטיב: זה אחד הצעדים שנשקלים.

עמרם מצנע: תודה רבה.

מסעוד גנאים: אם אפשר להתייחס לעניין של המלגות.

עמרם מצנע: רגע, אנחנו מתקדמים ואני רוצה לתת ליותר אנשים לדבר.

עמרם מצנע: מכללת סכנין, בבקשה.

<נזיה בדארנה: אדוני היושב ראש, אני מודה על הדיון, מברך על היוזמה לקיים אותו ומברך על העבודה היפה, המקצועית והמעמיקה של פרופסור טרכטנברג, מרב והצוות.

<נזיה בדארנה: אנחנו היינו בדיונים אצלם ונבדקנו גם לרוחב וגם לעומק.

<נזיה בדארנה: אנחנו מברכים על כך.

<נזיה בדארנה: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות.

<נזיה בדארנה: האחת, לחזק את הנתונים שלא הובלטו במיוחד לגבי אחוז הלומדים בחוץ לארץ.

<נזיה בדארנה: דוח שהוגש לכנסת, מספרו 281, בינואר 2012 מדבר על נתונים יותר גבוהים מאלו שהוצגו כאן.

<נזיה בדארנה: אנחנו היום נמצאים במצב בו מעל חמישים אחוזים מהסטודנטים הערבים במדינת ישראל לומדים בחוץ לארץ.

<נזיה בדארנה: הנתון הזה מחייב זירוז התהליכים שהוזכרו קודם לכן.

<נזיה בדארנה: הנקודה השנייה.

<נזיה בדארנה: לא צוינה החשיבות של הצעירות והאימהות שמעדיפות ללמוד בקרבת הבית ולכן מכללת סכנין מהווה פתרון אידיאלי להקמת אותו מוסד או תקצוב נוסף על ידי ות"ת ויכולה לתת את הפתרון הן הגיאוגרפי והן האקדמי.

<נזיה בדארנה: המכללה מעניקה כעת תואר ראשון ותואר שני במספר תחומים.

חנין זועבי: לפעמים יש נשים שרוצות להתרחק מהבית.

<נזיה בדארנה: לפעמים.

<נזיה בדארנה: אני מדבר על הרוב.

חנין זועבי: אני מציעה שהן ידברו בשמן הן.

חנין זועבי: הן רוצות להתרחק מהבית ולהתקדם.

חנין זועבי: אני חושבת שאתה טועה.

חנין זועבי: כאישה אני אומרת את זה.

<נזיה בדארנה: אני דיברתי על מרבית הסטודנטים.

עמרם מצנע: יש כאלה שרוצות להתרחק ויש כאלה שלא רוצות.

עמרם מצנע: יש גם כאלה שלא נותנים להן, כנראה אנחנו הגברים.

חנין זועבי: כן.

עמרם מצנע: אחד הכיוונים של הדוח שהוצג כאן הוא לתת למכללת סכנין, שהיא מכללת הוראה, מעמד ב-ות"ת.

עמרם מצנע: איפה אתם עומדים בזה?

עמרם מצנע: הרי צריך לעשות כל מיני הכנות כדי להתאים להיכנס ולהיות מכללה ות"תית.

עמרם מצנע: איפה אתם נמצאים, אם בכלל התחלתם בתהליך?

<נזיה בדארנה: כמובן שהתחלנו.

<נזיה בדארנה: תאמין לי שלמרות העיניים הכחולות שלי, כנראה שם לא מתחשבים בזה אלא להפך, הבדיקה היא מעמיקה.

<נזיה בדארנה: מדובר על סגל בעלי דרגות גבוהות של מרצה ומעלה, על אחוז שהוא מעל חמישים אחוזים, על מספרי סטודנטים ועל צעירים.

עמרם מצנע: על גודל כיתות.

<נזיה בדארנה: כן.

עמרם מצנע: יש לך הערכה מתי תוכלו לעמוד בתנאים האלה?

<נזיה בדארנה: אנחנו כבר מוכנים.

<נזיה בדארנה: הנתון היחידי שהיה חסר היה של מספר הסטודנטים ויש אפשרות להעמיד את המכללה בתנאים מיוחדים.

<נזיה בדארנה: מבחינת תשתיות פיזיות ופדגוגיות, התשתית קיימת ולאחרונה אפילו קיבלנו תרומה אתה אנחנו יכולים לפתח כבר מהשנה הבאה ולהיות במצב בו אנחנו יכולים להתפתח.

עמרם מצנע: תודה.

<יאסר עואד: אני ממכללת סכנין.

<יאסר עואד: שתי הערות לגבי התעסוקה והבוגרים.

<יאסר עואד: גם אני עבדתי עם רועי ועם מרב וישבנו רבות לגבי כל ההתאמה.

<יאסר עואד: אין ספק שמה שאנחנו עושים זאת לא רק השכלה אלא אנחנו גם מזהים את הצרכים של האוכלוסייה הערבית בממשק הזה בין הבוגרים לבין התעסוקה.

<יאסר עואד: לכן אנחנו הקמנו את המרכז, עליו דיבר עבדאללה חטיב ואנחנו גם נתנו את השירות של ההכוון התעסוקתי והלימודי בכיתות ט', י', י"א ו-י"ב בפיילוט שלנו, בקרב 5,000 תלמידים, והממצאים פשוט מדהימים במחקר המלווה.

<יאסר עואד: הדבר השני שעשינו היה תכנית המצוינים.

<יאסר עואד: אנחנו מפעילים את תכנית המצוינים בקרב נשים ערביות, בוגרות כיתות י"א ו-י"ב.

<יאסר עואד: זאת תכנית של משרד ראש הממשלה והמועצה להשכלה גבוהה ואנחנו מלווים אותם כבר שנה.

<יאסר עואד: אנחנו נלווה אותם חמש שנים החל מטרום הכניסה לאוניברסיטה עד כניסה לאוניברסיטה במקצועות מועדפים ולאחר מכן גם השמה בשוק העבודה.

<יאסר עואד: כל הדבר הזה, הרצף הזה, אנחנו עושים אותו ויודעים לעשות אותו ויש לנו תשתיות לעשות את הרצף הזה.

<יאסר עואד: אני מקווה שהתכניות האלו כמובן משתלבות היטב בעבודה של מרב ושל רועי ושל משרד החינוך עם עבדאללה חטיב.

<יאסר עואד: תודה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: עורך דין פואד סולטני, יושב ראש ועד ההורים הארצי של המגזר הערבי.

<פואד סולטאני: אני אדבר בקצרה על שתי נקודות שבעיני הן חשובות.

<פואד סולטאני: קודם כל, אני מברך על הדיון.

<פואד סולטאני: זה צעד מאוד חשוב ואנחנו מודים לכם בשם ההורים הערבים.

<פואד סולטאני: לדעתנו הבעיה מתחילה בכיתה א' וממשיכה בכיתות הבאות.

<פואד סולטאני: כמי שמלווה - יחד עם הסגן שלי אחמד, הצוות וועד ההורים – את בתי הספר, אנחנו רואים שהבעיות מתחילות בבית הספר וממשיכות כמובן עד כיתה י"ב, אם זה בתשתיות, אם זה במחסור בכיתות, אם זה ברמת המורים, המנהלים והשיטה בה הם מתמנים.

<פואד סולטאני: אנחנו עוקבים אחרי כל מה שקורה.

<פואד סולטאני: זה מסתיים בחוסר הכוונה של התלמידים בבית ספר תיכון.

<פואד סולטאני: זאת אומרת, השנה הבת שלי סיימה כיתה י"ב וכבר שנתיים אני מנדנד ושואל אותה מה היא מתכוונת לעשות ומה היא רוצה לעשות, אבל היא עדיין לא יודעת.

<פואד סולטאני: עכשיו היא אומרת לי שהיא רוצה לנוח שנה כי היא רוצה לחשוב ולבדוק.

<פואד סולטאני: זה קורה כמעט לכולם.

עמרם מצנע: שתעשה שירות אזרחי.

עמרם מצנע: אז היא תנצל את השנה הזאת הכי טוב.

<פואד סולטאני: בעניין הזה אנחנו נגד שירות.

<קריאה: לעבוד ולחסוך משתלם יותר.

עמרם מצנע: בראייה ארוכת טווח, אני לא בטוח.

<פואד סולטאני: אני רוצה לשים דגש על העניין הזה של הכוונה בבתי ספר התיכוניים, הכוונה שכיום חסרה.

<פואד סולטאני: לא מאתרים את התלמידים ואת היכולות שלהם כבר בבית ספר תיכון.

<פואד סולטאני: הנקודה השנייה אליה אני רוצה שתשימו לב.

<פואד סולטאני: אנחנו כהורים מוציאים כסף רב על הילדים שלנו שלומדים בחוץ לארץ, ואני אחד מהם.

<פואד סולטאני: הבן שלי שלומד רפואת שיניים בפולין עולה לי עשרים אלף יורו בשנה.

<פואד סולטאני: זה המינימום שיכול לעלות לסטודנט שלומד באוניברסיטה בחוץ לארץ.

<פואד סולטאני: צריך לשים לב שאצל שכנינו הירדנים יש כ-8,000 סטודנטים ערבים שרובם לומדים רוקחות.

<פואד סולטאני: עם כל מה שקורה, אני חושב שאנחנו הולכים לקראת מצב של אבטלת אותם סטודנטים.

עמרם מצנע: לכל תרופה יהיה רוקח.

<פואד סולטאני: כן.

<פואד סולטאני: לכן צריך לקחת את כל הדברים האלה בחשבון כאשר אנחנו דנים על האקדמיה ועל הנגישות של הערבים בישראל לאקדמיה.

עמרם מצנע: אנחנו לקראת סיכומים, כך שלא כולם יוכלו לדבר.

עמרם מצנע: אני רוצה לשמוע את נציג התאחדות הסטודנטים הארצית.

<רסול סעדה: אדוני, אורחים נכבדים, ליווינו את תכנית הנגשת ההשכלה הגבוהה מתחילתה, גם בנייר העמדה שהגשנו בשנת 2010 וגם בהקמת הוועדה.

<רסול סעדה: אני גם משמש כחבר ועדת ההיגוי להנגשת ההשכלה הגבוהה לאוכלוסייה הערבית ולאחרונה גם חבר הוועדה של קרן המלגות.

<רסול סעדה: אנחנו שמחים מאוד על ההישגים בשלוש השנים האחרונות, הישגים שמורגשים גם בשטח.

<רסול סעדה: אנחנו חייבים לומר זאת כי מהבדיקה שלנו בשטח עם הסטודנטים, התכנית אכן מגיעה למטה.

<רסול סעדה: החלק שלנו מאוד חשוב לראות ביצוע ואכיפה של התכנית ולא רק העברת תקציבים.

<רסול סעדה: אני רוצה לדבר על שתי נקודות.

<רסול סעדה: נקודה ראשונה היא שאנחנו עדיין לא במצב האופטימלי ולכן חלק מההנגשה הוא עניין הנגשת המוסדות וזה גם סגל מינהלי, וכאן הקריאה היא אל המוסדות, זה גם שילוב יותר עובדי הוראה, גם אם זה סגל זוטר בתוך המוסדות האקדמיים, וגם הנגשת המוסדות מבחינה תרבותית וחברתית לסטודנטים הערביים שזה חלק אותו אנחנו מנסים לקדם יחד עם אגודות הסטודנטים אבל גם לתת במה לסטודנטים הערביים מבחינה תרבותית וחברתית.

<רסול סעדה: הניסיון מראה שמוסד שבו לסטודנטים הערבים יש מרחב חברתי ותרבותי, הם מרגישים יותר שייכים ויותר מגיעים לשם.

<רסול סעדה: אני שוב רוצה להדגיש גם את נושא תנאי הקבלה.

<רסול סעדה: אין מה לעשות, נושא תנאי הקבלה הוא הנושא הקשה ביותר אתו מתמודד הצעיר הערבי.

<רסול סעדה: התכנית הזאת היא תכנית טובה מאוד למי שהצליחו לעבור את כל החסמים ואת כל הקשיים ולהגיע לאקדמיה, אבל הרוב המוחץ, כמו שראינו, אינו יכול.

<רסול סעדה: אולי הם מהווים פוטנציאל אבל לא בציונים.

<רסול סעדה: לכן עניין ההנגשה האמיתית, בסופו של יום זאת החלטה להשקעה עמוקה במערכת החינוך היסודית והתיכונית הערבית.

<רסול סעדה: אנחנו עומדים מול תכנית בת חמש או שש שנים עם תקציב צבוע ואני חושש שברגע שהתקציב הזה יסתיים, אותו תהליך נפלא שעשינו לאורך כל הדרך ייפסק כי משום מה לא יהיו עוד תקציבים.

<רסול סעדה: לכן חשוב מאוד לחשוב איך אנחנו מטמיעים את התהליך הזה בתוך המוסדות להשכלה גבוהה כך שהוא ימשיך לשנים הקרובות עד שנגיע למצב יותר טוב מבחינת ייצוג הסטודנטים הערביים במערכת ההשכלה הגבוהה.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: אמנון, קרן אברהם, משפט אחד.

<אמנון בארי סוליציאנו: אני חושב שאי אפשר להשלים את הדיון בלי להעיר בזרקור את מה שקורה באוכלוסייה הערבית של הנגב, הבדואים של הנגב.

<אמנון בארי סוליציאנו: במשפט אחד הוזכרה העובדה שהערבים הבדואים כמעט בכל פרמטר נמצאים במקום יותר חלש.

<אמנון בארי סוליציאנו: יש הצעה על הפרק להקים מוסד אקדמי, שלוחה של אוניברסיטת בן גוריון ברהט.

<אמנון בארי סוליציאנו: רהט, אני מזכיר לכולם, עיר שבתוך עשר שנים יגורו בה 90-95 אלף אנשים ובכל סטנדרט עיר שמחייבת שיהיה בה מוסד אקדמי.

<אמנון בארי סוליציאנו: כבר היום הרבה מאוד מצעירי רהט יוצאים לחוץ לארץ כדי ללמוד, כולל לרשות הפלשתינית וכולל לירדן.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: אני מתנצל אבל אנחנו צריכים לסיים.

עמרם מצנע: אני אתן משפטים בודדים.

<סאמי סעדי: אני מארגון צופן בנצרת.

<סאמי סעדי: אני רוצה להדגיש את הנקודה של ההכוון התעסוקתי.

<סאמי סעדי: עניין התעשייה חסר כאן מאוד.

<סאמי סעדי: אני חושב שכל העניין הזה של חיבור האקדמיה לתעשייה והחשיפה לתעשייה, אנחנו מדברים על עשרה אחוזים מדעים ואנחנו צריכים להגיע לעשרים ושלושים אחוזים כי צריך לראות – ושמעתי את ראש עיריית יקנעם ורוצה לקחת אותו כדוגמה – איך התעשייה יכולה למנף ישוב מסוים, כי אז גם החינוך ימונף, אז גם התעשייה תמונף, אז גם המצב הסוציו אקונומי ימונף.

<סאמי סעדי: לנו בצופן יש דוגמה מאוד טובה בעניין הזה.

<סאמי סעדי: אנחנו עושים את זה במשך שלוש-ארבע השנים האחרונות ויש הצלחות מרובות בנושא הזה.

<סאמי סעדי: חשוב מאוד להתמקד בנקודה הזאת ולשים עליה יותר פוקוס.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: גברת חכים.

עמרם מצנע: מנהלת בית ספר לשעבר.

עמרם מצנע: משפט וחצי.

<עביר חכים: זה קשה.

<עביר חכים: נושא כל כך גדול.

עמרם מצנע: תני משפט ארוך בלי נקודה.

<עביר חכים: הצעות פרקטיות, בנוסף למה שמוצע בתכנית של פרופסור טרכטנברג.

<עביר חכים: קודם כל, אני מבקשת להוסיף שעת לימודים במערכת השעות של תלמידי כיתות י' עד י"ב בהן יינתן הכוון מקצועי.

<עביר חכים: שעה שבועית.

<עביר חכים: אני מציעה שיהיה בעל תפקיד, אחד שתפקידו יהיה להכין את היועצים והיועצות בבתי הספר התיכוניים והוא יתמקד בנושא ההכוון המקצועי.

<עביר חכים: התכנית תהיה כאילו זאת תכנית מעט – מעט אלכוהול, מעט סמים, מעט נשירה.

<עביר חכים: זה מונע הרבה דברים אחרים בחברה.

<עביר חכים: אני רוצה להציע עוד הצעה והיא השותפות המלאה.

<עביר חכים: אנחנו לא שותפים.

<עביר חכים: אנחנו ותמידי השטח לא שותפים.

<עביר חכים: התלמידים המצטיינים וגם התלמידים שהם לא מצטיינים בתיכון.

<עביר חכים: אני חושבת שצריך לשתף אותם בכל הנושא ובכל הבעיות והחסמים שהם מרגישים וזה לפני שאנחנו בונים את התכנית שלנו.

<עביר חכים: אני רוצה לצטט אותך, אדוני היושב ראש.

<עביר חכים: אתה אמרת משפט שלי מאוד חשוב ואני מאמינה בו.

<עביר חכים: אמרת שאם יש כוונה אמיתית, אבל השאלה האם יש כוונה אמיתית?

עמרם מצנע: מדברי הדוברים ששמעתי בדיון הזה, גם מאנשי ות"ת, יש כוונה.

<עביר חכים: אם משווים בין ירדן לבין ישראל לבין התלמידים המצטיינים שלא נושרים אלא ממשיכים ויש להם ציונים, יש להם הצלחות ויש להם הכול, לשייכות שלנו יש בעיה, להרגשת השוויון שלנו יש בעיה, בהזדמנויות שלנו יש בעיה.

<עביר חכים: אם יש לך שני מהנדסים, אחד ערבי ואחד יהודי, אתה לוקח את היהודי קודם כל.

עמרם מצנע: אני במקרה אקח את הערבי אבל את צודקת לגבי אחרים.

עמרם מצנע: כשאני הייתי צריך לבחור גזבר לעיריית חיפה, בכלל לא היססתי ובחרתי את הטוב ביניהם וזה ג'קי רחים.

<תאאר אבו ראס: עמותת סיכוי.

<תאאר אבו ראס: יש גם צורך שאנחנו נדבר וגם ה-ות"ת באופן כללי על ייצוג הולם של ערבים בדרג מקבלי ההחלטות באוניברסיטה.

<תאאר אבו ראס: סטודנטים זה אמנם הלבה והדבר הכי חשוב, אבל יש גם את מה שמחוץ ללבה וזה דרג מקבלי ההחלטות.

עמרם מצנע: אלה התארים הגבורים.

<תאאר אבו ראס: ודאי.

עמרם מצנע: באוניברסיטה הפרופסורים מקבלים החלטות.

<תאאר אבו ראס: לא רק הפרופסורים.

<תאאר אבו ראס: אלה בעצם חברי מועצת הנאמנים והוועד המנהל.

<תאאר אבו ראס: בשני הגופים האלה אחוז הערבים – אנחנו בעמותת סיכוי עשינו מחקר שיתפרסם בדצמבר הקרוב – עומד על פחות משני אחוזים.

עמרם מצנע: שלח לנו את הדוח.

<ג'ורג' קנאזאע: הדיון מקיף והתכנית שהוצגה כאן היא באמת יפה מאוד.

<ג'ורג' קנאזאע: כמובן המבחן הוא ביישום.

<ג'ורג' קנאזאע: נקווה שהכול יתגשם.

<ג'ורג' קנאזאע: כמה הערות כלליות.

עמרם מצנע: אבל בבקשה, קצר.

<ג'ורג' קנאזאע: כן.

<ג'ורג' קנאזאע: התלמידים שלומדים בירדן מזרימים לשם מאות מיליוני שקלים.

<ג'ורג' קנאזאע: בסכום כזה אנחנו יכולים לבנות הרבה דברים כאן.

<ג'ורג' קנאזאע: לכן צריך להחזיר אותם בהקדם.

<ג'ורג' קנאזאע: עניין השפות.

<ג'ורג' קנאזאע: אני יודע מה קורה בבתי הספר היסודיים והתיכוניים, שם התלמידים לא שולטים גם בשפת האם שלהם, גם בעברית וגם באנגלית ועכשיו צירפו את השפה הדיגיטלית שמשתלטת על הכול.

<ג'ורג' קנאזאע: צריך לקחת בעירבון מוגבל את אחוז הזכאות לבגרות, כלומר האם זה משקף שליטה וידיעה מבוססת או שזה לפעמים לא כל כך מדויק.

<ג'ורג' קנאזאע: אני רוצה לרדת מגלובליזציה.

עמרם מצנע: ממגדל השן האקדמי לשטח.

<ג'ורג' קנאזאע: בנצרת הוקם בהכרת המועצה להשכלה גבוהה מוסד אקדמי שייתן תעודת BA ו-BSC.

<ג'ורג' קנאזאע: יש לנו שני חוגים – תקשורת וכימיה.

<ג'ורג' קנאזאע: המוסד הזה הוכנס לאחרונה להקפאה ומלפני כמה חודשים אנחנו לא מתקדמים קדימה.

<ג'ורג' קנאזאע: העניין העקרוני, מה שקורה עכשיו זה שבוגרי החוג לכימיה, אחרי שסיימו שלוש שנים של לימודים, עברו את כל המבחנים באופן הטוב ביותר, עכשיו המוסד איננו מוסמך להעניק להם תואר.

<ג'ורג' קנאזאע: אלה שרצו ללמוד לתואר שני בטכניון, הדרך נחסמה בפניהם כי אין להם לא תעודה ולא זכאות.

<ג'ורג' קנאזאע: האם יש פתרון לדבר הזה?

<ג'ורג' קנאזאע: האם אפשר לקבל הסמכה זמנית?

<ג'ורג' קנאזאע: כמובן שבנוסף לזה יש לנו בעיות דומות לאלה שכבר הועלו כאן.

עמרם מצנע: הנושא מוכר לנו לכולנו.

<ג'ורג' קנאזאע: אני מקווה שנקבל תשובה כי חבל שהסטודנטים ימשיכו לסבול.

<ג'ורג' קנאזאע: אלה שרצו ללמוד, כבר הפסידו שנה.

עמרם מצנע: מנואל טרכטנברג.

עמרם מצנע: כמה מילות סיכום.

<קריאה: יש נושא שלא הוזכר.

עמרם מצנע: אני מאוד מצטער.

עמרם מצנע: אנחנו עומדים לסיים את הישיבה.

מנואל טרכטנברג: קודם כל, תודה רבה על ההערות.

מנואל טרכטנברג: לשם כך אנחנו באים לכאן.

מנואל טרכטנברג: לא רק כדי לספר מה אנחנו עושים אלא גם כדי לשמוע תגובות ואנחנו לוקחים אותן מאוד לתשומת לבנו.

מנואל טרכטנברג: אני לא אעבור על הדברים כי אין זמן.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה לציין שניים-שלושה דברים.

מנואל טרכטנברג: אני בהחלט מקבל את הגישה ששוויון פורמלי יכול להיות ההפך, בפרקטיקה, בהינתן הטרוגניות של האוכלוסייה ואנחנו אכן פועלים כך.

מנואל טרכטנברג: כלומר, הכלים שאנחנו מקנים לסטודנט הערבי או למועמדים, הם כלים וצריך להרחיב את היריעה באשר לקונספט הזה ששוויון אמיתי כרוך בדיפרנציאציה של כלים.

מנואל טרכטנברג: אמירה שנייה היא למחויבות לטווח ארוך וזה הועלה על ידי נציג הסטודנטים.

מנואל טרכטנברג: אין טעם בתכנית כזאת אלא אם כן יש מחויבות לטווח ארוך.

מנואל טרכטנברג: התהליכים האלה הם תהליכים ארוכי טווח.

מנואל טרכטנברג: אין פתרונות של זבנג וגמרנו.

מנואל טרכטנברג: לא רק שהם ארוכי טווח אלא שצריך כל הזמן ללמוד מהניסיון.

מנואל טרכטנברג: אין לנו מתכון פלא כאן.

מנואל טרכטנברג: אנחנו מול תופעה חשובה ביותר לחברה הישראלית ואף אחד לא נולד כאן עם הידע הקודם איך לטפל בה.

מנואל טרכטנברג: לכן המחויבות, אני יכול להגיד לך מבחינת ה-ות"ת והמועצה להשכלה גבוהה, קיימת.

מנואל טרכטנברג: אני לא יכול לדבר בשם הממשלה, מה שיקרה אחרי התכנית הרב שנתית, אבל זה בין היתר תפקידו של המוסד הזה, של הכנסת, לדאוג לך שאכן אחרי התכנית הרב שנתית הזאת תבוא עוד תכנית ארוכת טווח, לא כל שנה ושנה, ותמשיך עם הדבר הזה.

מנואל טרכטנברג: מילה אחרונה.

מנואל טרכטנברג: השכלה גבוהה, אפשר להסתכל עליה בכל מיני צורות, בצורה אינסטרומנטלית, כאמצעי למוביליות, כאמצעי לתעסוקה וכדומה אבל אני מסתכל על זה גם אחרת.

מנואל טרכטנברג: אין במדינה מקוטעת כשלנו עוד הרבה מרחבים בהם יכולים לבוא יחדיו כל חלקי חברה ישראלית וכל מה שקובע שם זה לא הצבע, לא הדת, לא המוצא ולא הגיל אלא מה שיש לך בין שתי האוזניים והרצון שלך לחתור לאמת המדעית.

מנואל טרכטנברג: ביוונית יש מושג מאוד יפה – אגורה.

מנואל טרכטנברג: אגורה זה ה-פבליק ספייס, המרחב הציבורי.

מנואל טרכטנברג: שם אתה נבחן כפי שאתה ולא מאיפה אתה בא.

מנואל טרכטנברג: אני חושב שאנחנו צריכים לחזק את ההשכלה הגבוהה גם לצורך זה שהיא במקום הראשון לעתיד מדינת ישראל.

מנואל טרכטנברג: תודה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: אני מתנצל בפני אלה שלא הצליחו לדבר אבל אפשר גם לכתוב לנו וכפי שאמרתי, זה לא דיון אחרון בנושא.

עמרם מצנע: גם אני רשמתי לעצמי כמה דברים.

עמרם מצנע: אנחנו נקיים פעילות מיוחדת עם משרד החינוך בנושא החינוך במגזר הערבי, מה שנקרא חינוך חובה - כלומר, בתי הספר היסודיים והתיכוניים – כי בעצם ראינו ששם נמצאת תקרת הזכוכית העיקרית ודובר על זה רבות.

ג'מאל זחאלקה: אני מציע שנקיים דיון מיוחד בזה, דיון המשך.

ג'מאל זחאלקה: בוא ניקח את הפרויקט הזה לכאן.

ג'מאל זחאלקה: אני מדבר על קיום דיון על תנאי הקבלה ספציפית.

עמרם מצנע: כן.

עמרם מצנע: תנאי קבלה הוא נושא יותר רחב, יותר בעייתי והוא מקיף לא רק את האוכלוסייה הערבית אלא הוא מקיף בכלל עם סיפור המיקום של הפסיכומטרי וציוני הבגרות שנמצא גם כן בדיונים.

מנואל טרכטנברג: יש לציין שהשר שי פירון מאוד מאוד מודע לכך.

עמרם מצנע: כן.

עמרם מצנע: אני יודע.

עמרם מצנע: הם מכינים את הנושא והוא בטח יגיע לשולחן שלנו.

ג'מאל זחאלקה: שייתנו לנו דוח לפני קבלת החלטות.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שכדאי שנשמע אותם לפני שהם מחליטים ולא אחרי ההחלטות.

עמרם מצנע: אני משתדל אבל לא תמיד אני מצליח.

עמרם מצנע: דרך אגב, כבר קיימנו דיון בבגרות, עוד לפני שקיבלו החלטות.

עמרם מצנע: הנושא של המכינות הקדם אקדמיות, לדעתי נקודה חשובה מאוד מאוד.

עמרם מצנע: מי שלא יודע, דרך המכינות הקדם האקדמיות אפשר גם לדלג בכללים שונים על נושא הבגרות.

עמרם מצנע: לכן יש לזה חשיבות כשלעצמו.

עמרם מצנע: מוסדות השכלה גבוהה.

עמרם מצנע: דובר על מכללת סכנין ובהחלט הנושא של המכללה בנצרת גם כן נושא שאנחנו ננסה ביחד - יש שם כל מיני מורכבויות – לעזור ולקדם.

עמרם מצנע: אני חושב שזה חשוב.

עמרם מצנע: לא כולם אוהבים את המונח הזה אבל אני חושב שמכללות מוכרות שנותנות תארים – שוב, סכנין וגם מכללה נוספת – שהשפה העיקרית בה מלמדים היא השפה הערבית, יש בזה חשיבות עצומה, בין השאר כדי להתחרות עם ההולכים לירדן.

עמרם מצנע: דבר נוסף שאני רוצה להדגיש, והוא נאמר אצלכם, זה להטיל אחריות וחובה על המוסדות עצמם.

עמרם מצנע: לפעמים תחת המטריה של חופש אקדמי לא ממלאים באופן שלם ומתוך כוונה טובה את הנהלים ואת הכללים שאתם קובעים מלמעלה.

עמרם מצנע: לבסוף, שוב אני רוצה להודות למרב ולצוות ולכל מי שלקח בכך חלק.

עמרם מצנע: בהחלט תחושה טובה.

עמרם מצנע: תודה רבה.