ועדת המשנה ללקחי הסופה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 3, 2014-01-07 10:00

דב חנין: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

דב חנין: אני מודה לכם על שהגעתם, חברות וחברים.

דב חנין: אני רוצה להציג בכמה מילים את עצמנו ואת מטרת עבודתנו וגם את תוכנית העבודה שלנו.

דב חנין: חברת הכנסת רינה פרנקל ואנוכי התבקשנו להיות צוות עבודה במסגרת עבודה משותפת של ועדת הפנים והגנת הסביבה ושל ועדת המשנה לענייני העורף של ועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

דב חנין: הצוות הזה הוא אחד משורה של צוותים שהוקמו בעקבות הסופה האחרונה שחווינו אותה, במטרה לנסות לנתח מה אנחנו יכולים ללמוד מהסופה הזאת, ואיך נכון להיערך לאירועים כאלה.

דב חנין: זו בעצם ישיבת העבודה הראשונה שלנו.

דב חנין: הכותרת: ישיבת עבודה, היא כותרת מדויקת מאוד.

דב חנין: אנחנו לא רואים את עצמנו ועדת חקירה.

דב חנין: לא באנו לחקור אף אחד.

דב חנין: אין פה נאשמים ואשמים.

דב חנין: יש פה סוגיות שחשוב לנו לנתח אותן, וכמובן, לנתח אותן במבט ביקורתי גם על העבר, גם על איפה היינו ומה קרה ומה היה בסדר ומה היה לא בסדר, אבל מטרתנו העיקרית היא לנסות להפיק לקחים לעתיד.

דב חנין: את הסופה הזאת עברנו.

דב חנין: ברוך השם, אמנם היו נזקים, אמנם היה סבל בציבור, אבל ללא נפגעים בנפש.

דב חנין: אנחנו רואים, למשל, מה קורה עכשיו בארצות הברית, שהיא מדינה שיותר מורגלת במצבי סופת שלגים וקור, ושם יש לא מעט נספים.

דב חנין: אנחנו אומרים את הדברים, כי המבט שלנו צריך להיות לא רק על מה שהיה – כמובן, אנחנו ננסה לנתח את מה שהיה, אבל הדגש שלנו, על מה צריך להיות, ואיפה היו החוליות החזקות שלנו, איפה היו החוליות החלשות, איפה אנחנו יכולים לזהות אולי כשלים, אולי נושאים שמחייבים שינוי בגישה.

דב חנין: הצוות הזה כאמור הוא אחד משורה של צוותים שהוקמו, שמחלקים ביניהם את תחומי האחריות.

דב חנין: אנחנו, למשל, לא עוסקים בתחום כיבוי האש במדינת ישראל או בתחום שירותי ההצלה.

דב חנין: זה תחום שמכוסה על-ידי קבוצה אחרת במסגרת העבודה.

דב חנין: התחום שאנחנו עוסקים בו הוא נושא התשתיות, חשמל, מים, תחבורה.

דב חנין: תחבורה – לא נדון בזה בישיבה הקרובה; זה יהיה בישיבה אחרת – כל תשתיות האנרגיה של מדינת ישראל, גז וכדומה.

דב חנין: אני רוצה להקדים להתייחסויות של הגורמים שהזמנו עוד אמירה מקדימה.

דב חנין: אני יודע שבהרבה מאוד מקומות נעשית היום עבודה של הפקת לקחים.

דב חנין: למשל, שמחתי לראות שבמשרד התיאום – שם מצוין – אנחנו יודעים שהתחילה עבודה מערכתית, ואנחנו מברכים על כך.

דב חנין: אנחנו גם נמתין לממצאים שלכם ולמסקנות המגובשות שלכם, כי חשוב שעבודה כזו נעשית במערכת הממשלתית, ולא צריכה להיות תחרות בין הכנסת לממשלה – הממשלה תעשה את הדברים בערוצים שלה, הכנסת עושה את העבודה בערוצים שלה.

דב חנין: כמובן, נסתייע בממצאים ובמסקנות שלכם.

דב חנין: משרד התיאום פנה אלינו אפילו בבקשה לדחות את הישיבה הזאת מתוך מטרה לאפשר להם להשלים בצורה מסודרת את העבודה שלהם.

דב חנין: לא יכולנו להיענות לבקשה הזאת - לא משום שהבקשה היא לא הגיונית; היא מאוד הגיונית, אבל אנחנו גם כן עובדים בלוחות זמנים בלתי-אפשריים.

דב חנין: אני מאוד מעריך את זה שהגעתם לכאן, גם כדי לשמוע את ההערות, את המחשבות, את התובנות של גורמים אחרים שנמצאים אתנו כאן מסביב לשולחן, ואולי הדברים יוכלו לעזור לכם גם בתובנות שאתם מגבשים במסגרת המשרד.

דב חנין: אני מודה לכם שאתם נמצאים אתנו כאן.

דב חנין: יש פה גורמים רבים שנמצאים כרגע מסביב לשולחן.

דב חנין: יש כמה גורמים שעדיין לא ישתתפו אתנו בישיבה הזאת.

דב חנין: מקורות יגיעו לישיבה הבאה.

<תמיר שניידרמן: אני מבקש, שאם מזמינים את מקורות, להזמין גם את רשות המים.

דב חנין: ודאי.

דב חנין: המשרד לביטחון פנים והמשרד להגנת העורף לא נמצאים כאן, וגם מרכז השלטון המקומי לא.

דב חנין: המועצה הישראלית לצרכנות גם לא נמצאים כאן.

דב חנין: את הישיבה הזאת נמקד יותר בסוגיית משק החשמל שלנו.

דב חנין: נשאל גם שאלות שמשיקות לתחומים אחרים.

דב חנין: חברת הכנסת פרנקל, ברגע שאת רוצה להגיד משהו, את מוזמנת כמובן.

דב חנין: הדיון פה הוא פתוח, ובכלל, ננהל אותו במתכונת פחות פורמלית.

דב חנין: זה צוות עבודה, זה לא ישיבה של חקירה או של בירור אלא ישיבה שהיא נועדה לסיעור מוחות משותף ולחשיבה משותפת על איפה אנחנו נמצאים ומה אנחנו רוצים.

דב חנין: חשוב להבין, כשאנחנו מדברים על הסופה ועל לקחיה, שהדבר הכי פשוט לעשות, אבל גם הכי מוטעה לעשות, זה להתייחס לקטסטרופה שתבוא אלינו חלילה בעוד שנתיים במונחים של מה שהיה.

דב חנין: אתם יודעים שניתוח מודלים של אקלים בארץ מראה לנו שבעקבות משבר האקלים מצבים של מצג אוויר קיצוניים יהיו הרבה יותר שכיחים במדינת ישראל ממה שידענו.

דב חנין: היינו מאוד מפונקים עם מזג אוויר ים תיכוני לאורך הרבה שנים, מאוד רך ונעים, עם חורף סביר ועם קיץ שאפשר לשרוד אותו, אבל המשבר האקלימי, שמתבטא בשינויים מאוד גדולים בדפוסי האקלים שלנו, ובמיוחד בעלייה מאוד דרמטית במצבי אקלים קיצוניים, ישפיע גם עלינו.

דב חנין: יש על כך לא מעט מודלים, ולכן בהחלט ייתכן שגם בעוד שנתיים או שלוש או ארבע תהיה לנו סופת שלגים וקור כמו שהיתה, למרות שבמאה ה-20 לא היו כמעט סופות כאלה.

דב חנין: במאה ה-21 הן יכולות להיות הרבה יותר שכיחות.

רינה פרנקל: גם ב-91' היה מזג אוויר דומה, וההתמודדות היתה דומה, אני חושבת.

רינה פרנקל: ודאי זה יכול לחזור בעוד כמה שנים.

רינה פרנקל: צריכים להיות מוכנים למזג אוויר מסוג זה.

רינה פרנקל: לא רק מוכנים, אלא כל המערכות צריכות לעבוד במצב שלא משנה איזה מזג אוויר – כנראה, יכולות להיות תקלות אלה ואחרות, אבל גם צריך להיות מוכן לתיקון תקלות, וגם המערכות צריכות להיות מוכנות לשינוי במזג אוויר.

דב חנין: כן.

דב חנין: אנחנו מדברים על מזג אוויר קר במיוחד, אבל צריך גם להיערך במציאות שלנו למצבים של מזג אוויר חם מאוד, למצבים של חום קיצוני, גלי חום כמו זה שהיה באירופה.

דב חנין: אני חושב שמדובר על 2003 – היה אז גל חום מאוד מסיבי וממושך באירופה, שגרם לשריפות ולמוות של הרבה מאוד אנשים כתוצאה מחום, מהתייבשות.

דב חנין: 10,000 אנשים, לפי המספרים המקובלים, מתו בצרפת – מדינה מתקדמת, מפותחת.

דב חנין: דבר כזה יכול להתרחש, וגם אליו צריך להיערך, אבל כשאנחנו מדברים על מצבי חירום סביבתיים במדינת ישראל, אנחנו לא מדברים רק על מצבי אקלים קיצוניים; אנחנו צריכים לחשוב, למשל, על איך המערכות שלנו מתמודדות, למשל, חס וחלילה, עם מצב של רעידת אדמה.

דב חנין: זה לא האסון שידענו; זה אסון שאולי נחווה אותו.

דב חנין: אומרים מדענים שהסיכוי להתרחשות רעידת אדמה בישראל בעשור הקרוב הוא גבוה.

דב חנין: איך המערכות שלנו ערוכות למצב כזה, זו שאלה.

דב חנין: אנחנו צריכים להיות ערוכים לקטסטרופות סביבתיות מסוגים אחרים.

דב חנין: נמצאים אתנו אנשי משרד התיאום.

דב חנין: אתם גם צריכים לומר לנו את מי, לדעתכם, כדאי להזמין לדיון שיתמקד בנושא של תקלות או אסונות בתחום של קידוחי נפט וגז.

דב חנין: אלה הגורמים המקצועיים.

דב חנין: כמו שהזמנו את חברת החשמל - יש לנו פה כתובת מאוד טבעית ומסודרת.

דב חנין: מי הגורמים שצריכים להיות מסביב לשולחן, ואותם אנחנו צריכים לשאול את השאלות.

דב חנין: אני לא יודע אם תהיינה להם התשובות, אבל לפחות הם יידעו שאלה השאלות שמטרידות אותנו.

דב חנין: הם יצטרכו לחשוב על השאלות האלה במסגרת ההיערכות שלהם והחשיבה שלהם קדימה.

דב חנין: המנעד של אסונות סביבתיים הוא מאוד רחב.

דב חנין: הבקשה שלנו גם בתחילת העבודה של הצוות הזה היתה מכל אחד מהגורמים כאן, לנסות לסמן מהם סוגי הסיכונים הסביבתיים הקיצוניים או התרחישים הסביבתיים הקיצוניים שאליהם אתם חושבים שבכלל צריך להיערך.

דב חנין: הרי יש דברים שאולי לא חשוב להקדיש להם משאבים וחשיבה.

דב חנין: לעומת זאת, יש היום סיכונים סביבתיים לא מעטים שאנו מבינים שיכולים להתרחש, וחשוב שנייצר אצלנו תורה מסודרת - אל"ף, איך מונעים, אם ניתן למנוע, ובי"ת, איך מתמודדים, אם לא הצלחנו למנוע, או אי-אפשר למנוע, והאירוע בכל זאת מתרחש.

דב חנין: המטרה של העבודה שלנו היא בסופו של דבר תרומה לתהליך של עבודה, שבו בכל הגורמים שנמצאים מסביב השולחן ועובדים אתנו – אנחנו נעבוד אתכם – נעשית חשיבה בשאלה, האם אנחנו עושים את כל מה שניתן באופן סביר, כדי למנוע את ההתרחשות המזיקה, התקלה, התאונה או הקטסטרופה האחרת.

דב חנין: ואם מדובר במשהו שאין ביכולתנו למנוע אותו, האם אנו יכולים, כמו סופה כזו או רעידת אדמה או משהו אחר שאינו בשליטתנו, האם אנחנו ערוכים באופן סביר, האם יש לנו תורת פעולה מספיק מעודכנת שנותנת לנו תשובה סבירה למה עושים אם הדבר הזה אכן קורה.

דב חנין: אלה הדברים שביקשנו להכין מראש לקראת הדיונים האלו.

דב חנין: נתחיל בהתייחסויות.

דב חנין: כמקובל אצלנו, נתחיל במשרדי הממשלה.

דב חנין: משרד התיאום, בבקשה.

<תמיר שניידרמן: שלום, אני סמנכ"ל חירום וביטחון במשרד.

<תמיר שניידרמן: ב-25 בדצמבר ריכז שר התשתיות הלאומיות, חבר הכנסת סילבן שלום, והמנכ"לית את כל גופי התשתיות, ואת הרשויות הייעודיות, כולל חברת חשמל, רשות המים והביוב, מקורות, נתגז, מינהל הדלק והגז והנהלת המשרד, והניע תהליך של בדיקה.

<תמיר שניידרמן: ההגדרה היתה לקיים תהליך של בדיקה פנימית בגופים, ולהגיש את הממצאים עד 15 בחודש.

<תמיר שניידרמן: מחר יש לנו פגישה עם מנכ"ל חברת חשמל, לד"ר יהודה ניב, ראש מינהל החשמל, לי ולצוות שלי עם אלי גליקמן.

<תמיר שניידרמן: שם נשמע ונעלה את הנושאים שאנחנו גם לקחנו בהם חלק וגם השתתפנו.

<תמיר שניידרמן: אנחנו שותפים, כך לפחות אני מרגיש, לחברת חשמל בתהליך, כי כשאנחנו גיבשנו את תפישת ההפעלה של המשרד וכתבנו את נוהל ההפעלה, המטרה שלנו היתה לבצע הסדרה, הנחיה, פיקוח על כל התשתיות, על כל הרשויות הייעודיות, שזה רשות עליונה לכוח חשמל, רשות המים והביוב, רשות הדלק והגפ"מ ורשות הגז הטבעי, שעדיין לא הוגדרה רשות ייעודית לשעת חירום, במטרה לאפשר רציפות תפקודית בשעת חירום.

<תמיר שניידרמן: באותו דיון הגדרנו מהם הנושאים שהגופים צריכים לבצע בבדיקה הפנימית שלהם, שזה שלב ההכנות, נהלים, תיאומים, רכש והצטיידות ותרגול, היערכות לאור תחזית מזג האוויר, תמונת מצב, גיבוש והפצה, פיקוד ושליטה, כולל מרכזי ההפעלה, תוכנית פעולה וביצוע, תחזית מזג אוויר, קשרי גומלין עם גופים בין-משרדיים – משרדי ממשלה כמו המשרד עצמו, משרד הבט"פ, משרד הגנת העורף, משרד הכלכלה, גופים מבצעיים, צה"ל, זה כולל את הפיקודים המרחביים ומשטרת ישראל, השלטון המקומי, קשר בין המינהל או הרשות וגופי התשתית שתחת אחריותו, הסברה ודוברות, יתירות, כוח אדם, שזה כולל מגויסי חוץ, מרותקי מל"ח ומספרי 2, אמצעים – רכבי 4 על 4 באמות הרמה, מפלסות, גנרטורים, תקשוב, שזה כולל תקשורת לווינית, ברק אטום זה אותה מערכת חירום לאומית.

<תמיר שניידרמן: אני התבקשתי לרכז את העבודה – לא רק של חברת חשמל; גם מול רשות המים ומקורות, גם מול רשות הגז הטבעי ונתגז, גם מול רשות הדלק והגפ"מ וחברות הדלק והגפ"מ שתחת אחריותה.

<תמיר שניידרמן: ביקשנו לדחות את הפגישה כדי לעשות את העבודה.

<תמיר שניידרמן: זו עבודה מסודרת.

<תמיר שניידרמן: הערה לפרוטוקול: עוד לא נגמר מצב החירום בחברת חשמל, וכבר כולם עשו ישיבות ודיונים – משרד הבט"פ, המשרד להגנת העורף.

<תמיר שניידרמן: אני לא בא אליכם בטענות – כולם ביקשו תחקירים ולקחים ביום שלישי בבוקר, והם עוד היו במצב חירום.

<תמיר שניידרמן: באמת הכוונה, לבצע לתהליך מוסדר.

<תמיר שניידרמן: כאמור יש לנו מחר פגישה אצל מנכ"ל חברת חשמל יחד עם ד"ר יהודה ניב, ראש מינהל החשמל, הצוות שלי אצל אלי.

<תמיר שניידרמן: אנחנו נשמע ונשמיע, ונגיש את זה לשר ולמנכ"לית.

<תמיר שניידרמן: הערה אחרונה.

<תמיר שניידרמן: אני והצוות שלי היינו מיום ששי בבוקר עד יום שלישי במרכז ניהול המערכת של חברת חשמל, כל תקופת הסופה, בכל הערכות המצב.

<תמיר שניידרמן: השר כל יום היה נוכח, כל יום ביצע הערכת מצב עם יושב-ראש חברת חשמל, עם מנכ"ל חברת חשמל, עם הנהלת חברת חשמל.

<תמיר שניידרמן: אמרתי את זה גם לאלי גליקמן - היה לי כבוד להיות שם וללמוד, כי זה היה ניהול חירום אמתי לחברת תשתית בפריסה ארצית, ויש הרבה מה ללמוד מחברת חשמל.

<תמיר שניידרמן: תודה רבה.

דב חנין: תודה.

דב חנין: שתי שאלות: אחת, אתה סמנכ"ל חירום.

דב חנין: יש בתוך משרד התיאום אגף או מטה, או זה תפקיד אישי שלך?

<תמיר שניידרמן: לא.

<תמיר שניידרמן: יש לי יחידה שלמה.

<תמיר שניידרמן: המשרד – זו השקפת השר והמנכ"לית – גם תקנים, גם תקציבים וגם קשב.

רינה פרנקל: כמה תקנים באגף?

<תמיר שניידרמן: אנחנו שבעה עובדי מדינה.

<תמיר שניידרמן: יש לנו עוד מיקור חוץ.

<תמיר שניידרמן: לנושא החירום בנוסף אליי יש שני מנהלי תחומים, שני סגני אלופים, שיצאו לפנסיה וגייסנו אותם.

<תמיר שניידרמן: שניהם באו מפיקוד העורף, אחד היה סגן מפקד מחוז ירושלים, שמכירים היטב את ירושלים.

<תמיר שניידרמן: יש לי עוד מנהל תחום שמתעסק עם כל התשתיות הפרטיות, כי יש הפרטה מאוד גדולה של תשתיות.

<תמיר שניידרמן: גם על זה כדאי שנדבר בתוך התהליך - תחנות כוח פרטיות, שאם אנחנו כמדינה לא נדאג שהם יהיו ערוכים לחירום, אנחנו נמצא את עצמנו בבעיה בסוף.

<תמיר שניידרמן: יש הבדל, כשמנכ"ל חברת חשמל נותן הנחיה מלמעלה, ועד אחרון העובדים ההנחיה יורדת, לבין זה שיהיו לך 40-30 אחוז תחנות כוח פרטיות, שלכל אחד יש ההנהלה שלו, והם רואים את זה בהיבט של רווחיות.

<תמיר שניידרמן: כבר אמרו לי שאם אדרוש דרישות שלא היו בסגירה הפיננסית, ילכו אתי לבית משפט, כי אני דורש דברים שאסור לדרוש – למשל, בהיבט של דלק חליפי בשעת חירום.

<תמיר שניידרמן: אז יש לי יחידה ויש לי תקציבים ותקנים ותפישת הפעלה ונוהל הפעלה, ויש לנו חדרי מצב וטלפונים לווייניים וטלפונים מסווגים וחפ"ק רכוב.

<תמיר שניידרמן: כל הדברים הללו נעשו אחורה; זה לא שהתחלנו להתארגן עכשיו.

<תמיר שניידרמן: ברגע זה יש – וזה עוד סיבה שביקשנו לדחות – תרגיל טלפונים לווייניים שהמשרד ארגן ומוביל מול גורמי המשרד שמצוידים בטלפון לווייני מול משרדי הממשלה האחרים כמו המשרד להגנת העורף, משרד הבט"פ ומול התשתיות הייעודיות.

<תמיר שניידרמן: ברשויות יעשו תרגיל פנימי אצלם.

<תמיר שניידרמן: תרגיל כזה היה לי חודש לפני הסופה בחברת חשמל, שעשו תרגיל מוכנות לחורף, שכלל גם אירוע סייבר וגם אירוע טרור וגם מוכנות לחורף.

<תמיר שניידרמן: חלק מהתרגיל כלל גם תרגיל טלפונים לווייניים.

דב חנין: תודה.

דב חנין: עוד שאלה: מה לוחות הזמנים של התהליך הפנימי שלכם?

<תמיר שניידרמן: 15 בחודש הגופים צריכים להגיש את החומרים.

<תמיר שניידרמן: אני מעריך שתוך שבועיים נרכז את כל התשובות מכל הרשויות הייעודיות וגופי התשתית.

<תמיר שניידרמן: עד סוף החודש נגיש את זה לשר ולמנכ"ל.

<תמיר שניידרמן: קצר מאוד.

דב חנין: כלומר בשבוע הראשון של פברואר תוכלו לבוא לכנסת עם מסמך?

<תמיר שניידרמן: בין 10 ל-15 בפברואר, הייתי מבקש.

דב חנין: אי-אפשר יהיה לעמוד בלוח הזמנים שנקבע בכנסת.

דב חנין: בסביבות 10 בפברואר נרצה לקיים ישיבה נוספת, ולקבל את ממצאי משרד התיאום.

אורי מקלב: שאלת הבהרה: האם כל נושא התקשורת גם נמצא במערך החירום?

אורי מקלב: הם גם לא נמצאים פה.

אורי מקלב: זה קריטי מאוד.

אורי מקלב: הנושא של תקשורת הטלפונים היה קריטי בשלבים מסוימים בסופה.

אורי מקלב: היו נפילות של חברות סלולר.

אורי מקלב: כיום נפילה של סלולר בגלל סיבות כאלה ואחרות משתקת את מערך החירום.

אורי מקלב: לפעמים זו מערכת התקשורת היחידה שיש לאנשים.

אורי מקלב: אפשר להשיג אנשים לפעמים רק על-ידי מערכת כזו.

אורי מקלב: היום זה כמעט הלב של העניין, התקשורת.

אורי מקלב: אם זה לא נמצא במערכת החירום, ואנו לא יודעים את הבעיות שיש, ולא נלמד אותן, זה חסר מהעניין.

דב חנין: תודה.

דב חנין: מר שניידרמן, אני מודה לך על הסקירה שנתת על תהליך העבודה שיש אצלכם.

דב חנין: גברתי מזכירת הוועדה, יש סוגייה אחת שכבר הוצפה לנו, שהיא מורכבת ביותר, ושיכול להיות שהיא אפילו חורגת מהיכולות של משרד התשתיות לבדו לתת פתרון, וזו הסוגייה של איך ייראה משק החשמל בעקבות ההפרטה והשאלות שתתעורננה בעקבות העובדה שנכנסות לחברות פרטיות, שנכנסו לפי מתווה מסוים, והמדינה אומרת להם: אתם נכנסתם לפי מתווה מסוים, אבל אנחנו רוצים להיערך למצבי חירום.

דב חנין: אני אומר כוועדה של הכנסת – על דעת חבריי, אני מקווה: אנחנו חייבים להגדיר לעצמנו נקודת מוצא מאוד ברורה.

דב חנין: אם אנחנו רוצים להתייחס ברצינות למצב חירום, אנחנו צריכים להחליט שמצב חירום הוא משהו שדוחה הצדה שיקולי שגרה.

דב חנין: אם נגיד: לא, אי-אפשר, כי יש שיקולים פיננסיים, כי יש סגירה פיננסית וסיכומים כאלה ואחרים, אנחנו מראש מחליטים שלא נתמודד עם מצב החירום.

דב חנין: מצב חירום זה מצב שבו חיי בני אדם יכולים להיות בסכנה, בריאות של בני אדם יכולה להיות בסכנה, ולכן במצב כזה אנחנו בהחלט ניתן למשרד התשתיות, האנרגיה והמים, או בשמו המקוצר, משרד התיאום, את הגיבוי שלנו לכל דרישה שתבוא לחברות הפרטיות, ותגיד להם שבמצבי חירום תצטרך להיות היערכות חירום.

דב חנין: צריכות להיות תשובות למצבי חירום גם לחברות פרטיות, גם אם הן נכנסו מתוך מחשבה שהכול יפה ו-וורוד, ושום סופת שלגים לא תתרחש במדינת ישראל.

דב חנין: זו אמירה שאני מאוד שמח שהצפת את הנושא, כי חשוב לנו להבהיר את גישתנו כוועדה של הכנסת, ואתם גם יכולים להעביר אותה במסגרת הדיונים הפנימיים של המשרד.

דב חנין: יהיו לכם מצדנו תמיכה וכל גיבוי אפשרי, כולל תיקונים בחקיקה, אם יהיה צורך, כדי להבטיח שכל המערכות, כולל מערכות של חברות פרטיות שנכנסות עכשיו לתחום, מסוגלות לתת את המענה הדרוש בזמן חירום, גם אם זה יעלה להן יותר כסף.

דב חנין: תודה לך.

דב חנין: המשרד להגנת הסביבה.

דב חנין: אני רק רוצה להקדים ולומר שאני מודה לכם על המסמך המקיף שאתם כבר העברתם לידינו, שהוא ראשוני, אבל בהחלט ממפה את הסוגיות.

דב חנין: תודה על ההתגייסות המהירה והתחלת העבודה.

<גלעד בן ארי: תודה.

<גלעד בן ארי: אגף חירום הוקם כחלק מלקחי המדינה ממלחמת לבנון השנייה, הוקם לפני שנה וארבעה חודשים.

<גלעד בן ארי: המשרד נערך כחלק מההתוויה של המשרד להגנת העורף, שבונה את המסגרת הכללית להיערכות.

<גלעד בן ארי: ההיערכות שלנו עד כה היתה בהתאם להנחיות האלה, למצבי חירום, שזה מלחמה, רעידת אדמה ופנדמיה.

<גלעד בן ארי: במסגרת ההיערכות הזו אנחנו עובדים על-פי התרחיש הלאומי, על בניית המענה ורמות השירות הנדרשות.

<גלעד בן ארי: אנחנו בעיצומו של המהלך.

<גלעד בן ארי: אנחנו מתקדמים בו.

<גלעד בן ארי: אני מקווה שעד סוף 2014 נוכל להיות כבר עם רמות שירות ומענה מוכנות.

<גלעד בן ארי: מבחינת תשתיות פיזיות, אנו בונים עכשיו חדר מצב ארצי במטה בירושלים.

<גלעד בן ארי: יש לנו חדרי מצב בכל מחוזות המשרד, אנו משלימים את ההיערכות בהיבטים של סינון אב"כ, טלפוניה לוויינית – עכשיו רכשנו גל ראשון של מכשירים, ואנו מתרגלים עם משרד תיאום, יש לנו מערכות קשר שאנחנו מתחברים למערכת הרדיו הארצית, אני מקווה שבתחילת שנה זו נעשה את הרכישה.

<גלעד בן ארי: מבחינת תרגול, אנו מתרגלים את המשרד בתרגילים לאומיים – נקודת מפנה וכל תרגיל לאומי אחר שיש.

<גלעד בן ארי: נקודה שאני חושב שכדאי לתשומת לבכם, להוסיף את הרשויות המקומיות.

דב חנין: יש צוות מיוחד בכנסת שעובד מול השלטון המקומי, למרות שיהיה נציג של השלטון המקומי גם בצוות הזה.

<גלעד בן ארי: כדאי שיהיה.

<גלעד בן ארי: העבודה שלנו היא מול הרשויות המקומיות.

<גלעד בן ארי: בעצם כתבנו הנחיות לרשויות המקומיות, איך להיערך לחירום.

<גלעד בן ארי: הפצנו את זה.

<גלעד בן ארי: עשינו ימי עיון לכל הרשויות המקומיות.

<גלעד בן ארי: העניין הוא בהטמעה.

<גלעד בן ארי: זה יכול להיות קובץ שיושב על מדף, אבל אם לא עובדים רשות-רשות, ובונים את התוכנית, איך להיערך בכל ההיבטים – יש כשמונה היבטים שאנו עוסקים בהם, החל מפינוי פסולת אחרי רעידת אדמה, כולל ההיערכות שלפני עושה את ההבדל - רעש, קרינה, חומרים מסוכנים, זיהום קרקעות, ים וחופים וכדומה.

<גלעד בן ארי: הנקודה המרכזית היא ההטמעה ברשויות המקומיות.

רינה פרנקל: אתם בודקים איך הם מבצעים כל מה שכתבתם?

<גלעד בן ארי: חלקית.

רינה פרנקל: אין לכם משאבים לבדוק את זה יותר לעומק?

<גלעד בן ארי: חסרים משאבים לבדיקה לעומק.

רינה פרנקל: אם אתם מביאים הוראות לשטח, ובשטח לא מבצעים אותן, מה עשיתם בזה?

דב חנין: יש פה שתי שאלות – אחת, העלתה אותו חברת הכנסת פרנקל – אם אין לכם היום משאבים כדי לבצע בקרה שוטפת על מה שהרשויות המקומיות עושות או לא עושות, למעשה, ייתכן שאתם מייצרים תורה טובה של פעולה, אבל השלטון המקומי לא תמיד מבצע אותה, ואז אנחנו נמצאים בבעיה מאוד גדולה.

דב חנין: זו בעיה אחת.

דב חנין: בעיה שנייה, אנחנו פה נפגשנו לקראת הדיונים האלה עם ראשי רשויות, נציגי השלטון המקומי.

דב חנין: נתקלנו בתמונה מאוד בעייתית.

דב חנין: מדינת ישראל, כך אומרים לנו ראשי הרשויות, לא יודעת להגדיר מצב חירום שאינו מלחמה.

דב חנין: אם יש מלחמה, יש אזעקה – נכנסים לפעולה הגורמים, הצבא, משרד הביטחון, פיקוד העורף, המשרד להגנת העורף וכדומה, ויש תורת הפעלה, שגם אותה צריך לבדוק, אם היא בסדר.

דב חנין: אבל אם זה לא מלחמה, המדינה לא יודעת להגדיר את המצב שבו אנחנו במצב חירום לאומי, ואז הרשות המקומית אמורה לתת תשובות לבעיות שהיא בכלל לא מסוגלת לתת אותן.

דב חנין: אין לה לא הידע המקצועי, לא הכלים, לא המשאבים, לא התקציב, לא הראייה הרוחבית.

דב חנין: ואז אנחנו מגיעים למצב – אני אומר את הדברים מפי ראשי הרשויות; ישב פה ראש עיריית ירושלים.

דב חנין: עיריית ירושלים היא עירייה גדולה עם הרבה משאבים ויכולות.

דב חנין: לעומת זאת, עירייה שנמצאת בפריפריה, או בפריפריה החברתית, אין לה כסף, אין לה משאבים, אין לה מנגנון – היא נשארת בחוץ, כי עיריית ירושלים או עיריית תל-אביב-יפו יודעת להפעיל מנגנונים וכוחות, ועיריות אחרות - לא.

דב חנין: לכן אחד הלקחים שלנו כבר בשלב המקדמי הוא הצורך להגדיר.

דב חנין: פה נצטרך שכל משרד יידע להגדיר את זה מהזווית שלו, מהזווית של הנושאים שהוא מטפל בהם.

דב חנין: המשרד להגנת הסביבה ידע להציף מהזווית הסביבתית, המשרד של התיאום יידע להציף את זה מזוויות של אנרגיה, מים ותשתיות אחרות.

דב חנין: מהם המצבים שבהם המדינה מגדירה מצב חירום לאומי, ואיך המדינה נכנסת לתמונה במצב הזה?

דב חנין: ואז היא גם עוקפת את השלטון המקומי, ובאופן ישיר מבצעת דברים שונים.

<גלעד בן ארי: זה גם רשום בנייר העמדה - בגלל שלא הוכרז מצב חירום הופעלו בצורה מעט מאולתרת מרכזי שליטה ארציים.

<גלעד בן ארי: היינו מנותקים מההפעלה הזאת.

<גלעד בן ארי: אני מניח שאם המצב היה נמשך קצת יותר, היינו מתחברים לזה.

<גלעד בן ארי: זה לקח שהעלינו אותו גם ברמה של הממשלה עצמה.

<גלעד בן ארי: המשרד עצמו מפעיל מערך תגובה לאירועי סביבה 24 שעות ביממה.

<גלעד בן ארי: המשכנו להפעיל אותו גם בסופה.

<גלעד בן ארי: פה אנחנו יכולים לתת סיוע ישיר לרשויות, כשהן צריכות, במגבלת שאנחנו מסוגלים לתת.

<גלעד בן ארי: מעבר לזה אתה צודק - חסרים לרשויות המקומיות המשאבים.

<גלעד בן ארי: חייבים להכריז על מצב חירום כמה שיותר מהר כמצב חירום כדי לפתוח את הברזים הנכונים ולהפעיל את הפק"לים הנכונים, אחרת כשמאלתרים, יש פספוסים בחיבורים.

דב חנין: אבקש מכם בהמשך לדיון הזה, להעביר אלינו שני מסמכים: אחד, מהם הצרכים של המשרד להגנת הסביבה לא בחירום; בשוטף, כדי לוודא שאתם בשגרה מסוגלים לפקח באופן שנראה לכם סביר אחר השלטון המקומי והרשויות האחרות.

<רותם ארנרייך: למשרד להגנת הסביבה אין הסמכות המחייבת לגבי הרשויות המקומיות.

אורי מקלב: השאלה, אם זה לא הזמן עכשיו ליצור סמכות בחקיקה או בכל מה שדרוש לכך, כדי שתוכלו לפקח.

אורי מקלב: הנחיות שאתם נותנים לרשות המקומית בלי שאתם יכולים לפקח – אולי זה העת, יש לכם המצע כדי לקדם חקיקה, אם אתם מעוניינים.

אורי מקלב: נראה לי שאתם לא כל כך מעוניינים.

<גלעד בן ארי: מעוניינים מאוד, אבל זה לא ברמה הספציפית של המשרד שלנו.

<גלעד בן ארי: ברמה הארצית מי שמרכז גם את ההנחיות שלנו זה המשרד להגנת העורף.

אורי מקלב: יכולים להיות כשלים בנושא הגנת הסביבה, דברים שיכולים להיפגע ויכולים להתפזר .

אורי מקלב: אנחנו במערכת ההגנה של שעת חירום יכולים לעצור את זה.

אורי מקלב: יש דברים, שמענו עכשיו על סחף של זיהום גדול שקרה בעקבות גשמים, שלא היינו רגילים.

אורי מקלב: יכול להיות שאם היתה תוכנית עבודה, והיתה סמכות בעניין, היינו גורמים לכך שהייתם יכולים לאכוף, ואז לא היו קורים דברים שבשעת חירום אנחנו חושבים שזה לא נורא.

אורי מקלב: הפעלת מערכת חירום שלמה היא באמת יקרה, אבל דווקא במדינת ישראל באיומים שיש לה, לא רק באירועי מזג אוויר, אולי מתקפת טילים מצומצמת, שיכולה לגרום לכך שצריך להפעיל מערכת חירום במקום מסוים ולא בכל היקפו, והפוך – אולי זה חלק מהמסקנות, להקים מזה עוד מערכת חירום שנותנת מענה יותר קטן, פחות משאבים.

רינה פרנקל: כל מערכת מים וביוב, למשל, אם טיפלו בזה בזמן וכמו שצריך, בזמן החירום אין - זה לא קורה.

רינה פרנקל: אם היה גיזום עצים לא היו קורים הרבה דברים שקרו לחברת חשמל.

רינה פרנקל: אם כל הדברים הללו יהיו מטופלים בזמן וכמו שצריך, בזמן אמת ולא רק בזמן חירום, אנחנו נגיע למצב הרבה יותר טוב ממה שהגענו.

<גלעד בן ארי: אתם צודקים.

<גלעד בן ארי: כדי לחדד – אנחנו, כמו כל המשרדים, מעבירים את ההנחיות שלנו למשרד להגנת העורף, והוא מוציא את זה לרשויות המקומיות.

<גלעד בן ארי: באמת חסר החיבור כהנחיה מחייבת.

<גלעד בן ארי: אנחנו מעבירים את זה ברמת המלצות וסטנדרט, אבל זה לא משהו שאפשר לאכוף אותו.

<גלעד בן ארי: זה נכון לכולם.

דב חנין: קודם כל, תודה על דבריך.

דב חנין: כבר מהדברים הללו אנחנו יכולים ללמוד כמה דברים: ראשית, אני ביקשתי מכם רשימת צרכים שלכם, מבחינת לוגיסטיקה – תקנים, כוח אדם – מה חסר כדי שתוכלו לדעת שאתם מבצעים את תפקידכם מבחינת הלוגיסטיקה של המערכת.

דב חנין: בהמשך לדבריה של רותם, אנחנו בהחלט מוכנים להידרש גם לשאלה של סמכויות.

דב חנין: אנחנו מעוניינים, שאם יש הנחיות בנושאים חשובים, שהן תהיינה מחייבות – מה חסר בתחום הזה.

דב חנין: אז אם יש צורך בתיקוני חקיקה כדי שההנחיות שלכם תהיינה מחייבות, מצוין.

דב חנין: אנחנו בהחלט מוכנים לבחון את זה.

דב חנין: אם יש צורך בשיפור התיאום בין המשרד שלכם לבין המשרד להגנת העורף, משרד התיאום, במשרדים אחרים שהם רלוונטיים, אם יש משהו שהכנסת יכולה לסייע בו – נשמח לעשות גם את זה.

<גלעד בן ארי: זה נכון מאוד.

<גלעד בן ארי: הבעיה של הרשויות המקומיות – אתם מכירים את זה:

<גלעד בן ארי: אנחנו חושבים שאנחנו יודעים מה צריך, ונכתוב את זה בהנחיות, אבל בסוף זה מגיע לתקציבים, וכשהם לא יוכלו לרכוש את הדברים הללו, ורן יכול לתאר טוב ממני מה קורה בתלמ"ת של התוכנית להיערכות לזיהום ים.

דב חנין: אנחנו ערים לזה שמדובר פה בתקציבים.

דב חנין: בסופו של דבר חשוב שתציפו את תמונת הצרכים מהזויות שלכם בצורה ברורה.

דב חנין: בסוף זה מגיע לכנסת – תקציבים, סדרי עדיפויות.

דב חנין: המדינה צריכה להחליט במה היא משקיעה.

דב חנין: אתם, מבחינתנו, אחראים לומר מה צריך כדי שהתחום הזה יהיה במצב סביר.

דב חנין: אם המדינה אחר כך תחליט שזה לא חשוב לה, זו לא בעיה שלכם, כי אתם ביקשתם.

דב חנין: חשוב שמהזווית שלכם הדברים יהיו מאוד ברורים.

דב חנין: אני רוצה להתעכב על העניין החשוב מאוד שהעלה אותו חבר הכנסת מקלב.

דב חנין: אנחנו נמצאים היום במצב מאוד בינארי: או מדינת ישראל היא במצב חירום, ואז יש לזה המון השלכות - כולל השלכות כלכליות – אנשים יכולים לא להגיע למקומות עבודה ועדיין לקבל תגמולים, זה מצב חירום קיצוני, או אנחנו בשגרה.

דב חנין: מבחינה מהותית, הבינאריות הזו אינה נכונה.

דב חנין: אנחנו צריכים להגדיר, כפי שאמר חבר הכנסת מקלב, מצבי ביניים, שהם מצבים שבהם צריך היערכות מסוימת, צריך סמכויות מסוימות, צריך אפילו ריכוז של מאמץ בידי המדינה, משרדי הממשלה, המטות המקצועיים.

דב חנין: ועדיין הם לא אומרים שכל המשק – יכול להיות מוגבל לאזורים מסוימים, יכול להיות מוגבל מבחינת היקף המשמעות שלו והתחולה שלו.

דב חנין: אתם מפקיעים סמכויות מסוימות, אבל לא הופכים את כל המדינה על פיה.

דב חנין: היום אנחנו נמצאים במצב, בגלל הבינאריות שקיימת, שהמדינה מאוד נזהרת להכריז על מצב כמצב חירום, ואז בעצם המערכות אמורות להמשיך לתפקד כאילו הן בשגרה למרות שהן לא בשגרה.

דב חנין: זו טעות.

דב חנין: אנחנו חייבים להתמודד עם הבינאריות הזאת.

דב חנין: גברתי מזכירת הוועדה, נקדם בנושא הזה הצעת חוק שתנסה להגדיר את מצבי הביניים האלה.

דב חנין: אבל אנחנו צריכים את עזרתכם – אנחנו צריכים להבין מכם מה המצבים שבהם אתם חושבים שאתם צריכים סמכויות נוספות, שהן לא מגדר השגרה, והן עדיין לא צריכות להפוך את כל המשק הישראלי על פיו.

דב חנין: זו בקשתנו לקראת הדיון הבא.

רינה פרנקל: אבל אני חושבת שהסמכויות קיימות.

רינה פרנקל: המשרד מספיק סמכותי כדי להטיל סמכויות כלפי מטה, אז אם למשל מעבירים סמכות, גם יכולים לדרוש מכל רשות מקומית את הביצוע ואת העברת הביצוע.

רינה פרנקל: הם יכולים לבקש כל פעם דיווח – מה נעשה ומה לא נעשה.

דב חנין: בשגרה זה מצוין, אבל יושב פה ראש עיריית ירושלים, ואומר: קרתה סופה, הכול התמוטט, ומי אמור לטפל בזה?

דב חנין: מצד אחד, מדינת ישראל לא רוצה להכריז על זה כמצב חירום, כי יש לזה השלכות מאוד גדולות מבחינה משפטית – אנשים יכולים לא להגיע לעבודה, מיליון דברים יכולים לקרות – המדינה לא רוצה את זה.

דב חנין: מצד שני, מה קורה?

דב חנין: הכול התבצע בצורה לא פורמלית.

דב חנין: מספר לנו פה שב-24:00 מרים טלפון לרמטכ"ל.

דב חנין: זה צורה של עבודה?

אורי מקלב: מבקש ממנו טובה.

דב חנין: הרמטכ"ל במקרה היה ער, אבל אם לא היה ער?

דב חנין: אם היה עסוק במשהו אחר?

דב חנין: מה היה קורה אז?

דב חנין: בקיצור, זו לא צורה מערכתית נכונה של התנהלות.

דב חנין: גם ראש עיריית צפת, אני לא בטוח שיש לו הטלפון הפרטי בבית של הרמטכ"ל.

דב חנין: לכן אנחנו צריכים לבנות פה תורה של מצבי ביניים, ולהגדיר אותה בחקיקה, ואנחנו צריכים פה את העזרה שלכם.

דב חנין: קודם כל תודה לשני משרדי הממשלה.

דב חנין: נבקש מכם עוד חומרים בהמשך הדרך, לקראת הישיבה הבאה.

דב חנין: שני משרדים, גברתי מזכירת הוועדה, לא נמצאים כאן, והם חשובים מאוד לדיון גם כן – המשרד לביטחון פנים והמשרד להגנת העורף.

דב חנין: אני מבקש לברר אתם, למה הם לא הגיעו, ולהזמין אותם לישיבות הבאות, ולהסביר להם שהם חיוניים לנו מסביב לשולחן הזה, וגם לעדכן אותם בזה שאנחנו רוצים להגיש הצעת חוק מטעם הוועדה על מצבי ביניים, מצבי חירום חלקיים, אולי נמצא לשם שם נכון יותר, ונרצה את העמדות המקצועיות שלהם – מה נכון, מה ראוי, מה חסר להם.

<תמיר שניידרמן: אירוע חירום בשגרה, אנחנו קוראים לזה.

דב חנין: בדיוק.

דב חנין: מה קורה במצב אירוע חירום בשגרה – איך המדינה נערכת ומה התשובות שהיא נותנת – המשרד לביטחון פנים והמשרד להגנת העורף.

דב חנין: מים – אנחנו נקיים אתם ישיבה נפרדת.

אורי מקלב: המים והחשמל – אני חושב שחלק מאי-אספקת המים שהוי, זה בגלל החשמל.

אורי מקלב: ולא רק זה, שחברת החשמל לא יכולה להגיע למקומות האלה.

אורי מקלב: אחד קשור בשני.

אורי מקלב: לפעמים זו היתה בעיה של 300 מטר, שהרשות המקומית לא נתנה את המענה.

אורי מקלב: חברת החשמל עמדה עם כל הכלים שיש לה ולא יכלה להיכנס לכל ישוב, כי לא היה מי שיפרוץ לה את הדרך.

אורי מקלב: היא ערוכה עם הכלים בשבילה, איך היא מתפקדת ומתגברת על תקלה אבל לא כדי להגיע למקום.

אורי מקלב: זה הרשות, והיא לא עשתה את זה.

דב חנין: תודה.

דב חנין: יש כמה נושאים שלא נספיק לעסוק בהם בישיבה הראשונה הזאת.

דב חנין: אנחנו לא נספיק בדיון הזה להתעסק בשאלות של תחבורה – אני אומר את זה בצער.

דב חנין: גם משרד התחבורה לא נמצא אתנו, ולא הזמנו אותו לישיבה הראשונית הזאת.

דב חנין: גם לא נעסוק הפעם בכל השאלה של תקלות גז ונפט, אסונות מתחום אחר.

דב חנין: זה נושא שנעסוק בו, ונשמח להתייחסות בו, מר עמיר וגם מר וירצבורגר, נשמח לניירות מפורטים שלכם בתחום הזה, אבל לא נספיק לעשות זאת בישיבה הזאת.

דב חנין: במרכז הישיבה שלנו היום נמצא תחום החשמל.

דב חנין: לפני שאני מעביר את רשות הדיבור לנציגי הנהלת חברת החשמל ולנציגי ועד העובדים שנמצאים אתנו, אני רוצה להקדים ולומר גם אני כמה מילים מאוד חמות קודם כל לעובדים.

דב חנין: אני ראיתי במו עיניי עובדים של חברת החשמל.

דב חנין: איני יודע למה, ואיך זה קרה – עובדים שהפכו להיות מטרה להתקפות ואפילו השמצות בישראל, ואתה רואה עובדים שנמצאים בשטח בתנאים לא תנאים.

דב חנין: לדעתי, מסכנים גם את חייהם.

דב חנין: מטפסים על כל מיני עמודים לא במצבים של מזג אוויר רגיל.

דב חנין: אני חושב שקודם כל, לפני שאנחנו נכנסים לניתוח ודיון כלשהם, אני רוצה לנצל את ההזדמנות בשם הכנסת, להביע הרבה תודה והערכה לעובדים, למסירות, להתגייסות, לכל אנשי המקצוע בחברת החשמל שפעלו ועבדו שעות כימים.

דב חנין: אני מניח שגם אתם מנתחים את האירועים, גם אתם רואים איפה היו חולשות ואיפה היו קשיים, אבל לפני הכול חשוב לומר שהיתה פה התגייסות יוצאת דופן, מאוד מרשימה, כדי להתמודד עם מצב שמבחינת רובנו היה בלתי-צפוי.

דב חנין: אנחנו נמצאים בסך הכול בתחום החשמל במצב נוח, מסיבה פשוטה – יש לנו כתובת אחת מרכזית לדבר אתה, עדיין.

דב חנין: אולי בעתיד זה ישתנה.

דב חנין: לעומת מה שאנחנו נמצאים בתחום התחבורה, שאיבדנו קצת אפילו בעצמנו את הידיים בין כל הגורמים וחברות האוטובוסים הפרטיות שקיימות – זה יער מאוד מפותל, שנמצא בו את הדרך בסופו של דבר, אבל צריך יהיה לכנס דיון באולם הרבה יותר גדול בכנסת כדי לכנס את כל הגורמים הרלוונטיים לעניין מסביב לשולחן אחד - בתחום החשמל יש לנו גורם מרכזי אחד גדול, משמעותי.

דב חנין: מבחינה זו יש לנו יתרון בקיומה של חברת החשמל כגוף מרכזי, שיודע להסתכל במבט רוחבי על משק החשמל בישראל.

דב חנין: מהבחינה הזאת אנחנו יכולים לברך על זה שיש לנו בחברת החשמל עובדים שהם מאורגנים ובעלי אחריות ובעלי מסירות ובעלי קשר למקום עבודתם.

דב חנין: תחושה שמקום עבודתם והם זה לא שני דברים נפרדים; מקום העבודה הוא מקום הפרנסה, אבל הוא גם המקום שנותן את הכבוד ואת המעמד, ולכן אנשים מוכנים להתגייס ולעשות מעבר לספר.

דב חנין: אני חושב שמה שהעובדים עשו בזמן הסופה לא כתוב בשום ספר תקלות שאני מכיר.

דב חנין: אנשים עושו את מה שצריך.

דב חנין: מבחינה זו, אנחנו מבורכים בזה שיש לנו גם חברת החשמל וגם ועד עובדי חברת החשמל.

דב חנין: אשמח לשמוע מה ההערכות שלכם, מה הממצאים שלכם.

<אלי גליקמן: בוקר טוב.

<אלי גליקמן: אתחיל בתיאור קצר של האירועים, ולאחר מכן אעבור ללקחים.

<אלי גליקמן: למעשה, החברה נערכה מאפריל 2013 לקראת החורף - לא ידענו שיהיה אירוע כה קיצוני, אבל ההיערכות שלנו החלה בסיום החורף הקודם עם ניתוח הלקחים של החורף הקודם.

<אלי גליקמן: באופן ספציפי, החל מיום שני 9.12 נערכנו בהתאם להתרעות מזג אוויר, קיום חיתוכי מצב וקיום ישיבות מספר פעמים ביום בהתאם להתרעות כדי לדון ולרכז כוחות, כולל הפניית כוחות למקומות קדמיים דוגמת קריית ארבע או אזורים שעלולים להיות חסומים למעבר, אבל בצורה של ניסיון, כמו שהיה לנו בעבר, מאירועים שהיו בעבר, שהיו יחסית אירועי שלג קלים.

<אלי גליקמן: התחזית, שבחנו אותה מספר פעמים ביום, דיברה על כך שביום שלישי, רביעי, הלילה הזה, באותו שבוע, צפויות רוחות של 90 עד 100 קמ"ש.

<אלי גליקמן: זה דבר שמדאיג אותנו ביותר בגלל הנזקים שעלולים להיות ברוחות כאלה לכבלי החשמל.

<אלי גליקמן: מזג אוויר יחסית קשה.

<אלי גליקמן: ביום רביעי בבוקר הרוח היתה חלשה משמעותית מהצפוי, ובהערכות שלנו של יום רביעי עלה שמדברים על גל קור, אבל כנראה, זה לא יהיה בעוצמה שצפינו בתחילת השבוע.

<אלי גליקמן: לכן המשכנו בהיערכות, אבל עם תשומת לב שזה לא הולך להיות כל כך נורא.

<אלי גליקמן: האירוע התפתח בלילה בין חמישי לששי בצורה קשה.

<אלי גליקמן: אנתח את הדברים ואת הגורמים – ראשית, בתחום ייצור החשמל.

<אלי גליקמן: שברנו שיא ביקוש של כל הזמנים אי פעם בחורף מבחינת ייצור החשמל.

<אלי גליקמן: החברה עמדה באספקת כל הביקושים לחשמל לכל הצריכה לרחבי הארץ ללא בעיה.

<אלי גליקמן: יש לזכור שגם בחברה אנחנו נערכים, מהניסיון שלנו לחורף, ומסיימים שיפוצים של תחנות ייצור שאנחנו מוציאים אותן בקיץ לשיפוצים, בין הקיץ לחורף.

<אלי גליקמן: במקרה הזה הורף התחיל – מכוונים בדרך כלל לינואר, לפברואר.

<אלי גליקמן: פה הוא התחיל ב-12 בדצמבר, פחות או יותר.

<אלי גליקמן: קצת הקדים.

<אלי גליקמן: בתחום ההולכה והחלוקה, שזה מרכז העיסוק שלנו בסופה הזאת, תמונת המצב בשיאה הגיעה לכ-60 אלף לקוחות מופסקים מחשמל.

<אלי גליקמן: מבחינת ישובים מנותקים, השיא היה בשבת בבוקר – 103 ישובים מנותקים.

<אלי גליקמן: הלילה בין חמישי לששי היה קיצוני, אבל חלק מהאפקטים הגיעו כשהעצים נשאו משקל רב של שלג וקרסו.

<אלי גליקמן: חלקם גם אחרי שהסערה פסקה, אחרי תיקונים קרסו כל כבלי חשמל.

<אלי גליקמן: נתייחס לזה גם בלקחים.

<אלי גליקמן: הגענו לשיא של ישובים מנותקים, כאמור 103, שריכוז המאמץ המרכזי שלנו הוא בצפון הארץ, באזור צפת, ומועצה מקומית מרום הגליל.

אורי מקלב: כמה בתי אב זה?

<אלי גליקמן: 60 אלף זה סך הכול.

<אלי גליקמן: בסך הכול 103 ישובים מנותקים.

<אלי גליקמן: היו ישובים נוספים בצפון כמו בית ג'אן ואחרים, שלא במועצה המקומית.

<אלי גליקמן: אזור רמת הגולן.

<אלי גליקמן: באזור ירושלים והישובים שמובילים לירושלים כמו מבשרת ציון, אבו גוש, עין רפא, ישובים כאלה, וישובים נוספים באזור עוטף ירושלים, יהודה ושומרון.

דב חנין: אגב, בשטחים איך מערכת החשמל בנויה?

דב חנין: יש ההתנחלויות הישראליות שאתם מספקים חשמל, והכפרים הפלסטינים זה אתם?

<אלי גליקמן: ראשית, אנחנו מספקים לכל הישובים היהודיים את החשמל.

<אלי גליקמן: על חלק מכבלי החשמל שעוברים מסופק גם חשמל שיוצא לכפרים פלסטינים.

<אלי גליקמן: את האספקה לכפרים האלה, ברובה מספקת או הרשות הפלסטינית או החברה המזרח ירושלמית.

<אלי גליקמן: העסק הזה מתחלק לכל ישוב בפני עצמו.

דב חנין: מדובר באותה מערכת הולכה?

<אלי גליקמן: הולכה זה - - - עליון, ככל שיורדים ומתקרבים לישובים זה נקרא מערכת החלוקה במתח גבוה, ובתוך הישוב - מתח נמוך.

<אלי גליקמן: כשמתקרבים לישובים זה מתח גבוה, באזורים האלה, וככל שמתקרבים בתוך הישוב זה מתח נמוך.

<אלי גליקמן: בסך הכול היו לנו כ-150 קווי מתח גבוה.

<אלי גליקמן: מערכת ההולכה, המתח היותר גבוה, עמדה היטב בסופה.

<אלי גליקמן: מערכת המתח הגבוה – יש לזכור שמדובר בחוטים שגבוהים בדרך כלל מגובה העצים.

<אלי גליקמן: יש נקודות מסוימות שיש בעיות – למשל, מי שיצא לו לנסוע בזמן הסופה בנחל עמוד ראה עצים בני 50 ו-100 שנה שהם שבורים, עצים רציניים שבורים באמצע.

<אלי גליקמן: עשרות, מאות, אולי אלפי עצים.

<אלי גליקמן: הסערה שברה אותם.

<אלי גליקמן: זה משקל עצום של עץ כזה שנופל.

<אלי גליקמן: מתח גבוה – כ-150 קווים.

<אלי גליקמן: מתח עליון – כ-18 קווים בסך הכול.

<אלי גליקמן: תשע תחנות משנה מופסקות לסירוגין.

<אלי גליקמן: בסך הכול ריכזנו מאמץ של מעל 2,000 עובדים שעבדו בשטח בתיקון הקווים בכל הישובים וקווי המתח.

<אלי גליקמן: הבעיה העיקרית שנתקלנו בה – אני עדיין בתיאור העובדות ולא בלקחים – היא בעיית נגישות קשה ביותר, כי גם כשהיו לנו הכוחות, וגם כשריכזנו אותם, בעיקר בכבישים שמגיעים לירושלים, כביש של שלושה מסלולים, שהוא חסום – לא רק בשלג אלא במכוניות שתקועות לרוחב הכביש.

<אלי גליקמן: רחובות בתוך ירושלים, שמספיק רכב שיצא מחניה והחליק, יש לנו שיירה של חמישה-ששה רכבים, משאיות, רכבים כבדים, מנופים.

<אלי גליקמן: אנחנו תקועים לפעמים שעתים-שלוש על רכב אחד קטן, שגם העירייה וגם המשטרה לא יכולות לפנות אותו שעות, וכל הכוחות שנביא לא יכולים להגיע לאזור הבעיה.

<אלי גליקמן: זו בעיה שנתקלנו בה ימים רבים, שעות מבוזבזות, בעיקר שעות היום, שהן מצומצמות, ויש לנו צוותים, ואנחנו לא יכולים להגיע לבעיה.

<אלי גליקמן: זו בעיה קשה.

<אלי גליקמן: אני עצמי דיברתי בעיריית ירושלים על רכבי גרר.

<אלי גליקמן: אמרתי: קחו מעיריית תל-אביב רכבי גרר.

<אלי גליקמן: זו הבעיה המרכזית.

<אלי גליקמן: אנחנו לא יכולים לעזור לכם אם לא תעזרו לנו.

<אלי גליקמן: אנחנו לא יכולים להגיע לשום מקום.

דב חנין: זו שאלה שיש עליה ויכוח גם בוועדה.

דב חנין: יש גישה שאומרת שכל גורם צריך שיהיו לו היכולות באופן עצמאי, ואז חברת החשמל, יש לה היכולות, לעיריית ירושלים יש היכולות.

דב חנין: ברמת ניהול מערכות המשמעות של הגישה הזו היא עלויות פנטסטיות של אמצעים שיהיו שלוש-ארבע פעמים למה שמדינת ישראל באמת צריכה, כי לכל אחד יהיה את שלו.

דב חנין: זו גם אחת השאלות שמפנה אותנו לשאלה שהפניתי קודם למשרדי הממשלה, של אותם מצבי חירום בשגרה, שבהם יש יכולת לאגום משאבים ולהעמיד אותם לרשות הבעיה – לא משנה מאיפה הם באים.

<תמיר שניידרמן: הערה לפרוטוקול, ברשותך: כלקח מתרגילים קודמים, ביצענו פרויקט של איגום משאבים.

<תמיר שניידרמן: לקחנו את כל הרשויות הייעודיות שלנו, את כל גופי התשתית, כולל חברת חשמל, מקורות, נתגז ובתי הזיקוק, ויש לנו רשימה של איגום משאבים.

<תמיר שניידרמן: זה לא עונה על מה שאתה אומר, שצריך להיות מפלסות בחברת חשמל – על זה יש לי דעה ארת, אבל מה שקיים בחברת חשמל ומה שיהיה קיים במקורות ובכל חברת הדלק, יש לי רשימה של איגום משאבים.

<תמיר שניידרמן: העברתי את זה עכשיו כטיוטה לתשתיות להתייחסות.

דב חנין: המצב הקיים כיום מאפשר לך את אותה רשימה שיש לך, להגיד: טוב, אני מפעיל אותה?

<תמיר שניידרמן: אם עכשיו יהיה לי אירוע במקורות- - -

<אלי גליקמן: זו לא השאלה.

אורי מקלב: מה שאמר היושב-ראש – מענה כוללני.

אורי מקלב: הבאנו את הדוגמות, גם בוועדת הכלכלה, וכאן באווירה יותר עניינית ומקצועית - דוגמה של מקומות ישוב שהיו מנותקים מחשמל וממילא גם ממים – חברת החשמל רצתה לתת את המענה.

אורי מקלב: עמדה עם הכלים הכי טובים והכי משוכללים שיש לה.

אורי מקלב: עמדה בפתח הישוב ולא יכלה להגיע לאותה תחנת כוח או אותו מקום שהיתה צריכה להגיע, כי המועצה לא פילסה לה.

אורי מקלב: היא באה פעם אחת, פעמיים, וכך היה יכול להיות יותר מ-48 שעות שלא היה חשמל, כי היתה צריכה להגיע לאותה מערכת החשמל שנמצאת 300 מטר מתחילת הישוב.

אורי מקלב: אני גם לא חושב שזה אמצעים כספיים גבוהים מאוד.

אורי מקלב: נניח שחברת החשמל היום, כהפקת לקחים, יוצאת למכרז לאותן חברות שיש להן מפלסות בשעת חירום.

אורי מקלב: היא לא צריכה לקנות את המפלסות האלה.

אורי מקלב: קח את ברזאני שיש לו כך וכך טרקטורים שעומדים במצב של מזג אוויר כזה, הם לא עובדים בשטח.

אורי מקלב: הוא יכול לתת מענה לזמן חירום לחברת החשמל – חברת החשמל מזעיקה אותה: אני צריכה מפלסת אחת, טרקטור אחד שייכנס בהר שמואל בכניסה לירושלים, ב-443, ייכנס 300 מטר וייתן מענה.

אורי מקלב: זה היה ישוב שהיה נצור ומנותק במשך יותר משלוש יממות.

אורי מקלב: היו עוד דוגמאות, כמו במיצד, שחברת החשמל רצתה לתת את המענה, והיא היתה תלויה בידי הרשות, והרשות לא נתנה מענה.

אורי מקלב: אז עכשיו נאשים אותה, אבל חברת החשמל עם קצת יותר הרחבה היתה יכולה לתת מענה, אבל אמרה: אנחנו לא מפלסים דרך אלא אנחנו נותנים מענה מקצועי ותיקונים.

רינה פרנקל: ציינתי את זה גם בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, שחייבים לא לרכוש ציוד מכני, אלא להשתמש בו ולעשות הסכמים עם חברות קיימות, ואז לא תהיה בעיה להגיע למקומות שאין גישה אליהם בכלל.

אורי מקלב: אני מסכים שהעלות היא לא גבוהה.

דב חנין: לא הגעת בתחילת הדיון, אז רק אומר לך – אנחנו בתהליך חצי לא פורמלי.

דב חנין: מנסים לחשוב יחד, לכן כולנו פה משוחחים.

דב חנין: מנסים לחשוב על הבעיות.

דב חנין: שלא תיעלב מזה שאנחנו קוטעים את דבריך.

דב חנין: אנחנו מכבדים אותך – חשוב לי לומר את זה.

דב חנין: יש פה שתי שאלות שמתעוררות: אחת של אמצעים לוגיסטיים שצריכים או לא צריכים להיות בידיכם במתכונת כזו או אחרת, כדי שתוכלו לעשות את מה שאתם צריכים לעשות.

דב חנין: שאלה שנייה היא שאלת סמכויות – האם יש לכם כל הסמכות?

דב חנין: נניח שכלי רכב עומדים בכניסה לישוב.

דב חנין: לחברת החשמל יש סמכות לפנות כלי רכב?

דב חנין: לא.

דב חנין: הרשות המקומית במצבים כאלה נמצאת בקריסה – יש לה מיליון בעיות.

דב חנין: הסיפור האחרון שמעניין אותה הוא להזיז כלי רכב - כך ראינו מהנתונים שלמדנו אותם כבר.

דב חנין: איך מייצרים את המצב שבו מאפשרים לכם את הכלים לעשות את מה שאתם צריכים?

דב חנין: יש גורם שיודע לתכלל את כל הצרכים, הוא מבין שחברת החשמל צריכה להגיע למקום, וכדי שהיא תגיע למקום יש לו הסמכות ויש לו גם האמצעים, או לכם יש האמצעים ולו יש הסמכות כדי לאפשר לכם לעשות את עבודתכם – זו השאלה.

דב חנין: שלום, המשרד להגנת העורף.

דב חנין: אכניס אותך לקונטקסט של הדיון - אנחנו מנסים להגדיר מצבים שהם מחוץ למערכת הבינארית שמדינת ישראל יודעת כיום להתייחס אליה של או מצב חירום, שכל המדינה נכנסת למוד אחר לחלוטין, או מצב שגרה שבו לא קורה שום דבר, אבל המצבים שלנו הם מצבי אמצע.

דב חנין: בהם צריך נוהל חירום כלשהו, אבל לא להכניס את כל המדינה לחירום.

דב חנין: מר גליקמן, בבקשה, תמשיך.

<אלי גליקמן: השאלה היא כאמור קודם כל חוקית וסמכותית, ושנית, זו שאלה פיננסית.

<אלי גליקמן: מבחינה חוקית, כשיש רכב תקוע ברחוב ירושלים צר, לי אין סמכות להזיז את הרכב הזה.

<אלי גליקמן: ייגרם לו נזק – אנחנו מכירים את כותרות העיתונים.

<אלי גליקמן: יום אחרי הסערה כולם ישכחו שהיתה סערה, והתלונות יגיעו, ובאיזו סמכות נגענו ברכב.

<אלי גליקמן: זה אחת.

<אלי גליקמן: והשאלה, לכמה גופים במדינה אתם נותנים את הסמכות הזו.

<אלי גליקמן: זו גם שאלה שתצטרכו לענות עליה.

רינה פרנקל: אני חושבת שהגנת העורף זה משרד שצריך לקחת אחריות לא בתקופה של מלחמה חלילה אלא במצבי חירום בכלל.

רינה פרנקל: צריך להיות גוף אחד שיטפל במצבי חירום שקורים במדינה.

רינה פרנקל: צריך להיות משרד אחד שמאחד את כל המשרדים, ופועל מול כל המשרדים.

רינה פרנקל: לו אמורה להיות סמכות לעבוד מול כל משרד ומשרד.

<אלי גליקמן: נושא שני הוא עניין פיננסי.

<אלי גליקמן: חברת החשמל, יש טענות, ואתם רואים את זה בתקשורת, שהיא חברה גדולה מדי, וצריך לצמצם אותה וצריך להתייעל.

<אלי גליקמן: הייתי בשניים או שלושה דיונים בכנסת בשבועיים האחרונים בנושא הסופה האחרונה, והתבטאתי פעם אחת על סכום שעלולה הסערה הזאת לעלות, וכשיצאתי מפה קיבלתי על הראש, על איזה סכומים אני מדבר בכלל, כי החברה צריכה להתייעל, והרצון שלי להעלות תעריפים בכלל לא נכון.

<אלי גליקמן: בסופו של דבר צריך לקחת את מכלול הדברים, לראות שאין הכפלות או כפילויות אצל גורמים שונים, ולתת סמכות לגורמים.

<אלי גליקמן: יש גם לזכור, שאם אתם זוכרים, מרכז הסופה היה ביום חמישי-שש.

<אלי גליקמן: בשני-שלישי התחילו לפתוח את ירושלים לתנועת רכבים.

<אלי גליקמן: מי שניסה לנסוע בירושלים בימים הללו ראה שלוקח לו, גם כשהרחובות, כבר מתחילים לנסוע בהם, לוקח שעתיים-שלוש בתוך העיר.

<אלי גליקמן: היינו צוותים עם חמישה רכבים משאיות כבדות, עם מנופים, עומדים שלוש-ארבע שעות ולא מצליחים לצאת רחוב אחד.

<אלי גליקמן: כלומר העסק הזה, אנחנו יושבים פה במיזוג אוויר, מה שנקרא, וצריך לחשוב על כל הדברים האלה.

<אלי גליקמן: חלק מהעסק הוא עניין של פתרונות, בחלק מהמקומות הגענו בהטסה בכלל, עם מסוקים של חיל אוויר, והקפצנו גנרטורים, פתחנו מעטפות שבשגרה לא היו, כי עד עכשיו התנגדו, ופתאום ניצלנו הזדמנות.

<אלי גליקמן: צריך לנתח את זה בתוך האירוע, כשאף אחד לא נע על הכבישים בגלל המצב, ואחרי פתיחת הכבישים, וצריך לחלק את זה.

<אלי גליקמן: זו עבודה לא פשוטה, וצריך לתת גם סמכויות.

<אלי גליקמן: הנגישות היא בהחלט בעיה חמורה.

<תמיר שניידרמן: אפילו פנסים כחולים, שנדרשו כדי להגיע ליעדים, בשגרה הם לא קיבלו.

<תמיר שניידרמן: הקב"ט הארצי נלחם זמן רב כדי לקבל, ולא קיבלו.

<תמיר שניידרמן: רק באמצע האירוע, כשאלי דיבר עם המנכ"לית שלי, והיא דיברה עם מנכ"ל משרד התחבורה, סידרו להם חמישה פנסים כחולים.

<אלי גליקמן: אני מעל שנתיים וחצי בחברה, ויש לי עבר ביטחוני כזה או אחר.

<אלי גליקמן: אמרתי: באירוע חירום העבודה הכי חשובה זה להגיע.

<אלי גליקמן: וזה בכל מחוז, זה לא רק אני.

<אלי גליקמן: זו חברה גדולה.

<אלי גליקמן: צריכים לכמות כדי לתת עדיפות בתנועה לרכבי חברת חשמל.

<אלי גליקמן: לפני שנה היו אירועים יותר קטנים, אז המשטרה עזרה לנו.

<אלי גליקמן: גם פה המשטרה עזרה לנו.

<אלי גליקמן: בסוף חברת חשמל זה מסה, מאות רכבים שנעים ממקום למקום.

<אלי גליקמן: יש בעיה בעדיפות גם בזה.

<אלי גליקמן: קיבלנו מענה חלקי ביותר תוך כדי האירוע.

<אלי גליקמן: משרד התחבורה לא נמצא פה, אבל נצטרך לפתור את העסק הזה.

<אלי גליקמן: במהלך הסערה קיבלנו שיחות למוקדי השירות שלנו ברמה של מעל פי שלושה מעל הממוצע – במקום כ-18 אלף שיחות ביום - בין 50 ל-60 אלף שיחות.

<אלי גליקמן: נערכנו ברשתות חברתיות כולל הפייסבוק ואתר האינטרנט, מה שסייע בקשר עם הציבור שהיה לו חשמל או מכשיר סלולרי.

<אלי גליקמן: מבחינת משאבי רכב, אנחנו מדברים על במות הרמה, משאיות וכן הלאה.

אורי מקלב: מי שלא היה לו חשמל, גם לא היה לו אינטרנט.

<אלי גליקמן: אלא אם כן יש טלפון סלולרי מתקדם.

אורי מקלב: שמעת - גם הסלולרי.

<אלי גליקמן: גם נכון.

<אלי גליקמן: נערכנו תקשורתית, כולל עדכון - הכול פתוח ושקוף.

<אלי גליקמן: זה שינוי שעברנו אותו החל ממשבר הגז המצרי.

<אלי גליקמן: סמוך לחמ"ל שלנו פתחנו חדר תקשורת.

<אלי גליקמן: כל מה שידענו, הציבור ידע, עם תחנות טלוויזיה שמשדרות מטר מהחדר שמקבל החלטות.

<אלי גליקמן: הכול היה פתוח, אין מה להסתיר.

<אלי גליקמן: אני חושב גם בדיעבד שזו החלטה מצוינת, שאנו מתנהלים אתה כבר שנתיים-שלוש.

<אלי גליקמן: אתר האינטרנט קיבל פניות ברמות של בין פי חמישה לפי ששה מהממוצע הרגיל.

<אלי גליקמן: כשאנו משווים את זה לסופות וסערות אחרות בעולם, ויש לי המצגת – אשאיר לכם אותה – כשהשווינו את זה לסופה, למשל, בבלטימור בארצות הברית בינואר 2011, עם 1.2 מיליון לקוחות, שלג ברמה של 40-30 סנטימטר.

<אלי גליקמן: כמות לקוחות מנותקים: כ-120 אלף, וימי חזרה - בסביבות ארבעה ימים.

<אלי גליקמן: בהשוואה לטורונטו דצמבר 2013, ב-21 בדצמבר, קצת אחרינו, התחילו סופות גם בטורונטו, במקומות אחרים בארצות הברית ובצרפת.

<אלי גליקמן: שם היו כ-350 אלף לקוחות מנותקים.

<אלי גליקמן: הזכרת את העובדים של חברת החשמל.

<אלי גליקמן: מדינת ישראל יכולה להתברך – אני מחזק את הדברים – שיש לה עובדים ושיש לה חברה כמו חברת חשמל.

<אלי גליקמן: במדינות מסוימות בעולם, לפי החוק, לא יוצאים לשטח עד שמזג האוויר לא מסתיים בגלל בטיחות העובדים.

<אלי גליקמן: רק כשנגמרת הסופה, מתחילים לתקן.

<אלי גליקמן: האזרחים יודעים שיש סופה, מתנתק החשמל - האחריות היא שלהם.

<אלי גליקמן: היו פה עובדים שעבדו - אני לא מדבר על השעות, אבל אם ראיתם תמונות - בשלג, בקור, בשעות רצפות עם נעליים רטובות, ואני פגשתי את הצוותים בשטח – מה שעניין אותם זה להחזיר את החשמל, והמפגשים הכי חמים הם של התושבים שסבלו לפני רגע מהפסקת חשמל, אבל כשחוזר החשמל, עם העובדים שלנו רגע אחרי החזרת החשמל, שמכבדים אותם בקפה ובתה, חלקם מכריחים אותם להתקלח בבתים.

<אלי גליקמן: גם מבחינת האזרחים היחס היה ראוי לציון.

<אלי גליקמן: ראינו עובדים שנלחמו, ובסך הכול לא היו לנו בעיות בטיחות ולא היה אובדן בנפש בכל המדינה.

<אלי גליקמן: גם זה ראוי לציון.

<אלי גליקמן: זה מחזק את הנושא של נהלים של החברה והכנה של החברה, נושא הבטיחות.

<אלי גליקמן: גם זה לא פשוט – לעבוד, אלפי עובדים בקור ושלג ואמצעים לא טבעיים, ולסיים את כל הסערה והסופה הזאת ללא נפגעים בנפש.

<אלי גליקמן: יש לנו עוד תיאורים של מקומות אחרים בעולם.

רינה פרנקל: שאלה לגבי אחוז התקלות שכבר תוקנו, והאם נשארו דברים שאתם עדיין עובדים עליהם?

<אלי גליקמן: כפי שהודענו, ביום שני בערב כמדומני כל הישובים היו מחוברים לחשמל.

<אלי גליקמן: ביום ראשון הגענו למצב שיש לנו כמה אלפי לקוחות מנותקים – מעל 95 אחוז – החזרנו את החשמל.

אורי מקלב: כמה בתי אב בסך הכול יש?

<אלי גליקמן: מעל 2.5 מיליון.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על 3, 4 אחוז שהיו מנותקים?

<אלי גליקמן: אפילו פחות.

אורי מקלב: לגבי התודות, אדוני היושב-ראש, צריך להודות לא רק לאנשים שהיו בשטח; גם העובדים, שגם אני נתקלתי בהם, שעבדו 12 ו-14 שעות בתוך המוקדים.

אורי מקלב: הם נתנו מענה.

אורי מקלב: כל עבודת המטה גם היתה מסורה.

אורי מקלב: גם להם חשוב להודות.

אורי מקלב: נוצר משהו לא הוגן, חברת החשמל משום מה, העלו אותם, בזמן שאולי יש היום דיון על חברת חשמל, אם המחיר גבוה או לא, אם התייעלות או לא, אבל בסופו של דבר זו המערכת הכי טובה שיש לנו במערכות הציבוריות.

אורי מקלב: עמדתי בראש ועדה לפניות הציבור, ואנחנו רגילים כחברי כנסת לקבל את פניות הציבור - היעילות שיש בחברת החשמל והשירות לאזרח הוא מעולה ביותר.

אורי מקלב: אני לא חושב שיש לה מתחרה.

אורי מקלב: למשל, במוקד היו פניות יותר מהשגרה, אבל המוקד קרס, ויש אנשים שלקח להם יותר מכמה שעות להודיע בכלל שייכנסו לתור של התקלה.

אורי מקלב: זה דבר שצריך להפיק לקחים.

אורי מקלב: בשעת חירום יש עומס על המוקד.

דב חנין: לפעמים המוקד קורס בגלל דבר חיובי.

דב חנין: למשל, דיברתי עם אשה מבוגרת, שכנראה, היתה במצוקה גדולה מאוד.

דב חנין: היא התקשרה למוקד חברת החשמל – לא היה לה חשמל, ודיברה אתו הרבה זמן.

דב חנין: היא אמרה את זה בחיוב.

דב חנין: המוקדנית שם במוקד לא ידעה לפתור לה את בעיית החשמל באופן טבעי, אבל היתה לה מספיק סבלנות אליה, והיא דיברה אתה.

דב חנין: יש מצב שבו המערכות קורסות ואז גם חבר כנסת כמו מקלב מקבל תלונת ציבור בעניין שבכלל לא קשור אליו.

דב חנין: גם רינה פרנקל.

דב חנין: אתם הייתם כתובת להרבה דברים.

דב חנין: כשאותה גברת מבוגרת, שמציינת את זה לחיוב, דיברה עם המוקדנית כרבע שעה, והסבירה לה את כל הקשיים והבעיות, ולמה דחוף שיפתרו לה את בעיית החשמל, אבל כשהיא נמצאת אתה רבע שעה על הקו, הלקוחות שלכם ממתינים.

דב חנין: זה חלק מהמציאות שקורית.

אורי מקלב: חלק מהאנשים שהיו מנותקים ימים מחשמל, דיברו על הפחד.

אורי מקלב: אשה בודדה – היה מנותק הבניין בסביבה – היא פחדה להיות לבד, חוץ מהקור.

אורי מקלב: זה היה מאוד קשה.

אורי מקלב: אנשים גם לא קיבלו זמן משוערך לטיפול, וזו היתה חלק מהבעיה.

אורי מקלב: הילדים והנכדים שלי היו מנותקים מיום ששי עד יום ראשון, כל השבת היו בחושך, בלי חימום.

אורי מקלב: אם בתי היתה יודעת שהיה לוקח הרבה זמן לתקן את התקלה, היתה נערכת.

אורי מקלב: היא לא ידעה כמה זמן ייקח.

אורי מקלב: זו היתה תקלה מקומית.

אורי מקלב: אחרי זה התיקון לקח דקה וחצי בדיוק, אחרי 48 שעות.

אורי מקלב: החליפו נתיך, זה הכול.

אורי מקלב: זה עוד מסקנה – צריך גם למפות את הפניות.

אורי מקלב: באירוע הזה היו תקלות רציניות מאוד, כמו ישובים שלמים שהיו מנותקים בגלל מערכת שלא מצאו באזור מעלה החמישה, ארבעה-חמישה ימים לא היה חשמל.

אורי מקלב: בגלל עצים שנפלו.

אורי מקלב: מערכות שנפלו, חלק גדול מ-60 אלף לא בגלל עצים שנפלו אלא בגלל נתיכים ודברים מקומיים שהתיקון לקח.

אורי מקלב: אז צודק – לקח להגיע שלוש שעות.

אורי מקלב: השינוע היה קשה, אבל גם המיפוי.

רינה פרנקל: השאלה, אם יש צוות שממפה את הפניות האלה.

אורי מקלב: רחוב זה וזה - מבינים שזה משהו מקומי ולא מערכתי.

אורי מקלב: ביום א', כשהיתה שמש כבר, השאלה אם היו מערכות תגבור.

אורי מקלב: התלוננו על כך שאין מערכת תגבור.

אורי מקלב: הרי ההיערכות היתה בכל הארץ, אבל לאחר הסערה, יום ראשון כבר היה שגרה באופן כללי בכל הארץ.

אורי מקלב: רק היו המוקדים – הגליל, רמת הגולן, ירושלים, כפי שאמרת.

אורי מקלב: שם לתגבר באותם צוותים שהיו במקומות אחרים.

דב חנין: הרבה שאלות שמכנסות אותך לשאלת הלקחים, ואנחנו רוצים שתנסה לחשוב על מה היה לא בסדר, איפה אתם מאתרים את החולשות בתוך המערכת.

דב חנין: מה הדרכים שלכם כחברת החשמל- נניח, קורה אירוע כזה בעוד חודשיים פעם נוספת – מה נדרש ממדינת ישראל, ממערכות תומכות כדי שתוכלו לבצע את תפקידכם טוב יותר?

דב חנין: מה נדרש מכם כדי לשפר את הדרוש שיפור, בשני היבטים: אחד של מניעת תקלות – עד כמה ניתן למנוע ואיך אפשר, ואיך ניתן לשפר את הטיפול, אם התקלות בכל זאת מתרחשות?

רינה פרנקל: גם ללקחים, בנוגע לרוחות חזקות, זה יכול לקרות גם בלי שום קשר לסופה – למשל, יכולות להיות תופעות טבע אחרות.

רינה פרנקל: זה יכול לקרות.

רינה פרנקל: גם עצים שקורסים ופוגעים במערכת החשמל, גם זה דבר שניתן למנוע את זה, לא במצב חירום.

דב חנין: אנחנו רוצים שתנסה להתמקד בלקחים בשני מישורים: מה ניתן לעשות כדי למנוע תקלות במערכת החשמל מבחינתכם, וזה נוגע גם למבט פנימי שלכם אל עצמכם וגם במבט רוחבי, מה צריך ממדינת ישראל לעשות באופן כללי, וגם איך משפרים את הטיפול בתקלות, אם וככל שתתרחשנה.

<אלי גליקמן: אעבור בצורה מתודית ואענה על כל השאלות, כולל 103 ומוקדי השירות.

<אלי גליקמן: ראשית, לקחים.

<אלי גליקמן: ההחלטה על פתיחת מוקד – למעשה, פתחנו מוקד כללי ארצי.

<אלי גליקמן: יש לנו מוקד בחיפה ומוקד באזור המרכז.

<אלי גליקמן: פתחנו את המוקד באזור המרכז.

<אלי גליקמן: ההחלטה על הפתיחה בסמוך לירושלים ולא בתוך ירושלים היתה החלטה נכונה בגלל קשיי הנגישות לאותו מוקד, ותמכנו את ירושלים.

<אלי גליקמן: בדיעבד, כשבחנו את הדברים, השליטה בארץ ושיתוף הפעולה היה מצוין.

<אלי גליקמן: נושא שני הוא נושא של הטמנת רשתות, שלא העליתם פה, אבל עלו בוועדות אחרות.

<אלי גליקמן: אנחנו נכנסים לעבודת מטה.

<אלי גליקמן: במדינת ישראל כבר היום כ-30 אחוז מהרשתות מוטמנות.

<אלי גליקמן: ההחלטה היום, שכל ישוב חדש, שכונה חדשה שמוקמת בישראל, הרשת מוטמנת בקרקע.

<אלי גליקמן: מחוץ לישובים או בישובים ישנים עדיין 70 אחוז מהרשת לא מוטמנת.

<אלי גליקמן: ניכנס לעבודת מטה, לראות איך מאימים את הנושא הזה, והאם זה נכון.

<אלי גליקמן: תזכרו דבר אחד: גם בעולם במקומות יותר קרים, שיש סופות כאלה כל שבועיים או חודש, ויש שם יותר רשתות מוטמנות, עדיין יש הפסקות חשמל.

<אלי גליקמן: זה עדיין לא פתרון קסם.

דב חנין: זה לא פתרון קסם לכל מצב.

דב חנין: ברעידת אדמה הטמנה יכולה להיות יותר קשה לטיפול ממשהו שאתה רואה אותו.

<אלי גליקמן: גם פה, אם יש ניקוז לא נכון או בעיה של הצפה באותה רשת, זמן התיקון יותר ארוך, ממה שאנחנו יודעים בעולם, מאשר היום, שהקווים עליים.

<אלי גליקמן: לכן יש בזה יתרונות וחסרונות.

<אלי גליקמן: נעשה עבודת מטה עם לוחות זמנים.

<אלי גליקמן: הגדרתי לוחות זמנים, ונטפל בזה.

<אלי גליקמן: הנושא השני שהעסיק את כולם וגם אותנו – כל הנושא של העצים והצמחייה הירוקה.

<אלי גליקמן: הבעיה שלנו היום - אנחנו לפני כל חורף עושים הכנה וגוזמים עצים בישובים ומחוצה להם.

<אלי גליקמן: הבעיה שלנו היום, שאנחנו לא מקבלים עדיפות.

<אלי גליקמן: בחלק מהישובים נלחמים בנו, כולל לוקחים אותנו, מאיימים באיומים פליליים, ועוצרים אותנו באמצע העבודה, ולא נותנים לנו לגזום עצים.

<אלי גליקמן: יש מקומות גם מחוץ לעיר - אני לא רוצה להאשים לא את קק"ל ולא את החברה להגנת הטבע – שבמקום לקדם אותנו, איפה שיש עצים סמוך לקווי חשמל - שאלת אותי, היושב-ראש, על חוק.

<אלי גליקמן: אנחנו צריכים חוק שייתן לנו עדיפות, איפה שיש קווי חשמל, בטווח מסוים אין עצים.

<אלי גליקמן: במדינות בעולם זה נקרא פרוזדור חשמל, זה קיים.

<אלי גליקמן: אבל בישראל מחזיקים את המקל משני הקצוות – מצד אחד אומרים לנו: אין דבר כזה שאין חשמל.

<אלי גליקמן: מצד שני, לא נותנים לנו לגעת בעץ.

<אלי גליקמן: אנחנו לא קוסמים.

<אלי גליקמן: צריך לעזור לנו בזה.

<אלי גליקמן: זה צריך להיות בחקיקה.

דב חנין: אתה צודק מהזווית שלך.

דב חנין: בהחלט צודק.

דב חנין: אבל כשאנחנו חושבים על רחוב טוב, שיהיה נעים לאנשים לחיות בו, אנחנו חושבים על רחוב עם עצים.

<אלי גליקמן: אנחנו לא אומרים שלא יהיו עצים.

<אלי גליקמן: יש טווחים.

<אלי גליקמן: הם מוגדרים אצלנו.

<אלי גליקמן: אבל היום העירייה, הם עוצרים לנו את העבודה או לוקחים אותנו לבית משפט עם צו לעצירת עבודות.

<אלי גליקמן: יוצא שגם כשאנחנו רוצים שיהיה חשמל לתושבי אותה עיר, לא נותנים לנו לגזום את העצים, וגם מחוץ לעיר, החברה להגנת הטבע, רשות הטבע, קק"ל - לא מאשים אותם באופן אישי – עושים הכול כדי שיהיה ירוק במדינה, ואני מבין אותם, אבל אנחנו צריכים עזרה בנושא הזה, ומבקשים גם בוועדה הזאת התייחסות לנושא הזה.

<אלי גליקמן: זה הנושא השני.

<אלי גליקמן: הנושא השלישי קשור למערכות שליטה וניהול שלנו.

<אלי גליקמן: התייחסתם לזה בצורה כזו או אחרת.

<אלי גליקמן: היום יש לנו מערכות שליטה בעובדים.

<אלי גליקמן: התייחסתם לנושא של נתיכים.

<אלי גליקמן: אני לקחתי על עצמי סיכון אישי בהחלטות שלי בנושא של ריכוז ומיקוד מאמץ.

<אלי גליקמן: כל העובדים של חברת חשמל מכל המדינה בשלב מסוים היו בירושלים.

<אלי גליקמן: אם היתה לנו עוד סופה בתל-אביב או בדרום הארץ או במקום אחר, היינו בבעיה קשה.

<אלי גליקמן: משבת בבוקר, כשהבנו את העסק ואת העצמה, והשתלטנו על מקומות אחרים, אני רוצה רק לסבר את אוזניכם – באזור הדרום היו מעל 1,600 תקלות ביום ששי.

<אלי גליקמן: כמות העובדים של חברת החשמל צריכה לפתור 1,600 תקלות ביום ששי, ובשבת-ראשון לרכז מאמץ לאזור לירושלים.

<אלי גליקמן: לכן מבחינת ניהול ושליטה מיקדנו את כל הכוח, אחרי ייצוב המצב בשאר המקומות בארץ, וכל עובדי החברה חוץ מעתודה קטנה מאוד הופנו לירושלים עד לרמת לקיחת סיכון ברמה האישית.

<אלי גליקמן: אם היתה עוד בעיה במקום אחר בארץ, היתה לי חשיפה, כי בטענות בסוף באים אליי, וזה הכי קל.

<אלי גליקמן: מצד שני, מה כן אפשר לשפר ולהפיק לקחים - במהלך האירוע השתמשנו במערכת שליטה ובקרה של הצבא.

<אלי גליקמן: פיקוד העורף התגייס, אני חייב לציין לשבח.

<אלי גליקמן: את כל הצוותים שלנו הכנסנו במערכת שליטה שלהם כדי שנראה גם עם מספרי קשר וגם את המיקום הגיאוגרפי שלהם.

<אלי גליקמן: זה דבר שהכנסנו, ואנחנו בשלבי רכישה ועבודת מטה של מערכת כזו, שתקל לנו על מיקום צוותי העבודה בזמן חירום.

<אלי גליקמן: כשמגייסים מאות ואלפי אנשים וכולם נמצאים – תחשבו, כמות התקלות שהיתה לנו בירושלים, יהודה ושומרון – עצומה, לדעת לשלוט, מי סיים תקלה ואיך הוא עובר לתקלה הבאה, פקקי תנועה ולנהל את העסק הזה - אפשר להרוויח הרבה זמן מת – לא רק בפקקים אלא בניהול ובשליטה.

<אלי גליקמן: אכן נפיק לקחים בנושא הזה, ואנחנו בשלבי רכישת מערכת.

<אלי גליקמן: יש לנו מסקנה נוספת.

<אלי גליקמן: כשאנחנו מזרימים כל כך הרבה כוחות לירושלים, אנחנו צריכים נוספים למה שיש לחברת חשמל בשגרה.

<אלי גליקמן: השתמשנו באזור כינוס של לטרון, באזור אריאל ובאזורים נוספים, כי כשבאים מאות רכבים של חברת חשמל, אנחנו לבד עושים פקק בעיר.

<אלי גליקמן: לכן יש לנו מסקנה, איך לייעל גם את העבודה שלנו.

<אלי גליקמן: נבצע עבודת מטה לשימור מה שעשינו וגם להעמקת שיתוף הפעולה עם הגופים המבצעיים, האזרחיים והצבאיים, כי קיבלנו הרבה מאוד ניסיון בעבודה גם מפיקוד העורף וגם ממשטרת ישראל, שעבדו אתנו בשיתוף פעולה מופלא.

<אלי גליקמן: מישיבה שהיתה אצל ראש הממשלה, וכשהצפתי את הבעיה, הוא אמר לי, והשר לביטחון פנים: פיקוד העורף והמשטרה, תקבלו מה שאתם רוצים.

<אלי גליקמן: לקחנו אותם למחוז, והם הציפו אותנו באנשים ובעזרה.

<אלי גליקמן: אני מניח שבעתיד העסק הזה יעבוד טוב יותר.

<אלי גליקמן: אנחנו נבחן פיתוח, ונראה איך עושים שיתוף פעולה עם משרד התשתיות והאנרגיה בנושא שיתוף פעולה ויכולות תגבור בין-לאומי.

<אלי גליקמן: זה מצב שלקח אותנו, שחברת החשמל הכילה את האירוע.

<אלי גליקמן: יכולים להיות אירועים קשים יותר, שנצטרך עזרה מבחוץ, כמו שנעזור למדינות אחרות, שיעזרו לנו.

<אלי גליקמן: נושא בטיחות – ברור שנמשיך ונשמר ונשפר את הנושא.

<אלי גליקמן: נושא גנרטורים.

<אלי גליקמן: זה נושא בעייתי.

<אלי גליקמן: ראשית, אני מבין שהציפייה מחברת החשמל, שתפתור- - -

דב חנין: אגב, בנושא הבטיחות, אחד הדברים שיש לציין לטובה – אמנם היו הפסקות חשמל, אבל היו מצבים מאוד מסוכנים – כבלים קרועים, בכל זאת הרבה רטיבות, שלג, גשם - אנשים לא התחשמלו.

דב חנין: אני לא יודע למי או למה צריך להודות.

<אלי גליקמן: גם העובדים; לא רק האזרחים.

<אלי גליקמן: בהחלט.

<אלי גליקמן: גם העובדים וגם האזרחים.

<אלי גליקמן: הפעם אולי משמיים, חבר הכנסת מקלב, עזרו לנו, אבל אני חושב שיש מקום אולי לחדד את המודעות של הציבור.

<אלי גליקמן: עשינו הרבה מאוד הודעות ברדיו.

<אלי גליקמן: פנינו לציבור באמצעי המדיה עם בעיות בטיחות, סכנות של כבלים חשופים.

<אלי גליקמן: בנושא גנרטורים ואמצעים חליפיים לרשת החשמל הרגילה, בנושא הזה דיברתם על עזרה או מה אנחנו יכולים לבקש עזרה מכם.

<אלי גליקמן: כפי שיש חוק במדינה, שבבניין מעל 5 או 10 קומות חייב להיות גנרטור למעלית, למקרה שהיא תיתקע או שתהיה הפסקת חשמל, וכפי שקיים, אני רואה שבחלק מהצמתים ליד הצומת יש גנרטור במקומות מסוימים בארץ למקרה של הפסקת חשמל, והיא לא קורית יותר מדי בשגרה, אנחנו חושבים שצריך להגדיר, לפחות בהמלצות – אנחנו נעשה עבודת מטה, משרד התשתיות – שיש מקומות, למשל, שחלקם, יש להם.

<אלי גליקמן: ראינו את זה בבתי האבות - ראינו גנרטורים.

<אלי גליקמן: חלקם לא היו שמישים.

<אלי גליקמן: אנחנו תיקנו גנרטורים של בתי אבות וכל מיני מקומות שהגנרטורים לא היו תקינים, אבל מעל כמות מסוימות של מיטות, כמו שיש בבתי חולים גנרטורים לשעת חירום, שלא נזדקק, צריך בעסק הזה יותר מודעות ציבורית.

<אלי גליקמן: מי שגר במצפה בגליל או ברמת הגולן, המינימום המתבקש, שיהיה לו אמצעי חליפי.

<אלי גליקמן: אני אומר את זה בזהירות.

<אלי גליקמן: כשהייתי ילד, היה לנו בבית תנור עם פח קטן של נפט, ואז היו תנורים כאלה בבתים, והחשמל היה הרבה פחות טוב מהיום.

<אלי גליקמן: והיו בעיות בטיחות ושריפות ועשן.

<אלי גליקמן: אני לא רוצה להגיע למצב הזה, אבל זה היה בכל בית כמעט.

<אלי גליקמן: היום החשמל הרבה יותר טוב וסומכים עליו.

<אלי גליקמן: אני לא אומר שצריך לעשות את זה, אבל מודעות של הציבור במקומות קיצוניים כמו רמת הגולן - אני חושב שצריך שיהיה, כמו במדינות אחרות בעולם.

<אלי גליקמן: מי שיש בו סכנה- - -

רינה פרנקל: אני חושבת שיש שם.

<אלי גליקמן: הציפייה היא שתמיד יהיה חשמל מחברת חשמל, ואנחנו הסכנה.

<אלי גליקמן: אנחנו מנסים לעשות הכול עם סדרי עדיפויות.

<אלי גליקמן: אבל אנחנו לא יכולים להבטיח, ואנחנו רואים דוגמאות בשבועות האחרונים בעולם, מה קורה.

<אלי גליקמן: לא יכולים להבטיח שבמאה אחוז יהיה חשמל.

אורי מקלב: מה קורה בשעת חירום?

אורי מקלב: יש גיבוי או אין גיבוי?

<תמיר שניידרמן: זה הרבה יותר חמור.

<תמיר שניידרמן: יש מעל 9,000 מפעלים חיוניים בארץ, ואין למדינה סמכות לכפות עליהם לשים גנרציה, לפי חוק.

<תמיר שניידרמן: לחלקם יש, לחלקם אין.

<תמיר שניידרמן: חלק אומרים לך: אתה רוצה שאהיה מפעל חיוני - תשים אתה את הגנרטורים.

<תמיר שניידרמן: את הגנרטורים שחברת החשמל מחזיקה אצלה בשעת חירום - זה מיועד למפעלים החיוניים – אם לא, היא לא תוכל לספק חשמל.

<תמיר שניידרמן: זה לא מיועד לבתים.

<אלי גליקמן: יכול להיות אסון.

<אלי גליקמן: זה נושא שצריך לחשוב ברמת מדינה.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, זה נושא הכי נכון.

אורי מקלב: היערכות לשעת חירום צריך.

אורי מקלב: גנרטור צריך.

אורי מקלב: אם צריך לשעת חירום, מדוע זה לא פעל עכשיו?

אורי מקלב: זה יכול להיות מענה, כי דרישות לשעת חירום, צריך להכין אותן עכשיו.

אורי מקלב: זה עכשיו הציף, איפה צריך להיות בשעת חירום מענה.

אורי מקלב: נעזוב רגע את הדרישה בבתים, שגם יכול להיות שצריך גנרטור.

אורי מקלב: אני רק רוצה להזכיר, שבאזורים חרדיים רבים יש הרי גנרטורים לשבת.

אורי מקלב: לכאורה היה צריך לחשוב שישתמשו בהן, אבל גם במצבים האלה, גם הם מוגבלים בהספק שלהם.

אורי מקלב: כשאדם מחובר לגנרטור של שבת, הוא מחובר בהספק מסוים.

אורי מקלב: כשיש שעת חירום כזו, כולם משתמשים.

אורי מקלב: הוא מפסיק את פעולת הגנרטור.

אורי מקלב: זו הספקה מסוימת.

אורי מקלב: לכן זה גם התגלה עכשיו, שכולם קרסו, כי לא יכלו לספק.

אורי מקלב: כולם העמיסו עליו, ואז בתחנת כוח קרה בגנרטור.

<אלי גליקמן: זה צריך להיות פתרון רב-שנתי.

<אלי גליקמן: זה לא זבנג של שנה אחת.

<אלי גליקמן: יש לנו מתקני ביוב, למשל, במדינה.

<אלי גליקמן: חמצון.

<אלי גליקמן: יכול להיות אסון, כי כולם משתמשים בזה.

<אלי גליקמן: אם יש תקלה, מישהו צריך לחשוב על הנושא הזה.

<אלי גליקמן: אני גרתי מספר שנים בארצות הברית.

<אלי גליקמן: יש דברים שעושים לך בדיקה בבית.

<אלי גליקמן: כמו שנותנים רשיון לחשמל היכן שאתה גר - אם אין לך אמצעים – גלאי עשן, כל מיני דברים – לא נותנים לך לשכור את הדירה.

<אלי גליקמן: באתי לשכור דירה – הייתי שליח שנתיים-שלוש.

<אלי גליקמן: לא נתנו לי לשכור דירה אם אין לי גלאי עשן וכל מיני נקודות כאלה ואחרות.

<אלי גליקמן: יש יותר ניסיון, וכל שבוע או שבועיים יש אסון כזה או אחר במדינות האלה.

<אלי גליקמן: לא נגיע לזה, אבל זה לקח שצריך לקחת בצורה רב-שנתית, ולראות מה קובעים בחוק, באילו מקומות.

<אלי גליקמן: אם מישהו גר ביהודה ושומרון או מקום שהוא לבד, מבודד, לא יזיק, שהוא גבוה.

<אלי גליקמן: אנחנו נבקש גם מהמשרד לתשתיות, שהוא המשרד שאחראי עלינו, לסייע לנו בנושא הזה.

<אלי גליקמן: הוועדה, זה המקום שצריכה לשקול את הנושא הזה, לטעמי.

<אלי גליקמן: בכל מקרה, סיפקנו כ-70 גנרטורים לישובים מבודדים או מתקנים שהיו להם בעיות כמו בתי אבות או בתי ילדים עם בעיות כאלה ואחרות.

<אלי גליקמן: בכל מקרה, הנחיתי על רכישה נוספת של כמות גנרטורים לחברת חשמל – חלק מההיערכות שלנו והפקת הלקחים שלנו, להיות יותר מוכנים.

<אלי גליקמן: אני מניח שזה יותר מהר מהחקיקות וממה שיקרה פה.

<אלי גליקמן: אנחנו נגדיל את הכמות.

<אלי גליקמן: במקרה הזה הוצאנו 70 גנרטורים מתוך קצת יותר מ-200, חלקם מאחסנה יבשה.

<אלי גליקמן: למעט בעיות בודדות העסק עבד.

<אלי גליקמן: זה גם הצלחה.

<אלי גליקמן: זה לא פשוט.

<אלי גליקמן: ראינו את צה"ל במקרים מסוימים, שהוציא ממחסני החירום דברים.

<אלי גליקמן: לא תמיד זה עובד.

<אלי גליקמן: פה רוב הדברים עבדו.

<אלי גליקמן: גם פה צריך לתת ציון לשבח לחברה.

<אלי גליקמן: היא התכוננה, והיתה שעת מבחן לא צפויה, והיא עמדה בה.

<אלי גליקמן: בנושא של גנרטורים, יש פה נושא בטיחות.

<אלי גליקמן: אנשים חושבים: תביא גנרטור – תפתור את הבעיה.

<אלי גליקמן: אני לא מדבר על בית בודד.

<אלי גליקמן: שכונה – יש שנאי, ליד עמוד חשמל, גוש מתכת יותר גדול.

<אלי גליקמן: אם יש כבלים קרועים או חוטי חשמל שיוצאים מאותו עמוד קרועים, ואנחנו מפעילים גנרטורים, יכולה להיות בעיית בטיחות.

<אלי גליקמן: זה לא הוקוס-פוקוס.

<אלי גליקמן: ה - - - שלנו אמורים לבדוק את חוטי החשמל, ולחבר את הגנרטורים רק אחרי שראו שאין בעיות בטיחות.

<אלי גליקמן: לכן זה לא באנו, חיברנו, ומישהו נפגע – כל המאמץ לא שווה.

<אלי גליקמן: במקרה הזה גם הטסנו עם חיל אוויר ארבעה גנרטורים לישובים מבודדים, וגם זה פתיחת מעטפת שהיתה.

<אלי גליקמן: אנחנו נעשה בחינות לדברים אחרים – רמות בלאי, לקחים.

<אלי גליקמן: אני רוצה לקצר.

<אלי גליקמן: בנושא מוקדי השירות ומוקדי 103, ראשית, המוקדים מצוות חיצוני – הבאתי צוות חיצוני לבדיקה.

<אלי גליקמן: מיניתי צוות לבדיקה של כל חברת החשמל.

<אלי גליקמן: בנושאי מוקדי השירות 103- - -

דב חנין: הצוות כבר סיים את עבודתו?

<אלי גליקמן: הוא הגיש עבודה ראשונית, שאמורה להיות מוצגת למשרד התשתיות בימים האלה.

<אלי גליקמן: לאחר הסיום – אין בעיה, אבל עיקרי המסקנות – נעביר לכם שני עותקים מייד בסיום הישיבה, כפי שביקשתם.

<אלי גליקמן: הצוות החיצוני הוא מחוץ לחברה, כי לא צריך הבנה בחשמל.

<אלי גליקמן: זה דבר כללי.

<אלי גליקמן: בסך הכול הוא ציין לטובה את מוקדי העבודה של מוקדי 103 בשגרה, אבל נתן כמה לקחים.

<אלי גליקמן: ראשית, הבעיה בהגעה לקווים היתה בעיה של מספר הקווים של בזק שמופנים לחברת החשמל.

<אלי גליקמן: נצטרך לרכוש עוד קווים, לעשות הסכמים עם חברת בזק כדי לפתוח עוד קווים למקרי חירום.

<אלי גליקמן: שנית, יש לזכור שיש 60 אלף פונים שפונים בבת אחת – בתפקידי הקודם בחברת חשמל הייתי 5.5 שנים סמנכ"ל שירות לקוחות באורנג'.

<אלי גליקמן: הייתי אחראי על מעל 4,000 איש שעסקו בשירות, בעיקר טלפוני.

<אלי גליקמן: יש לי הרבה ניסיון בנושא הזה.

<אלי גליקמן: הנושא הזה קשור גם בתורת התורים.

<אלי גליקמן: לא פשוט להפעיל קול סנטר מסוג זה.

<אלי גליקמן: בתורה הזאת, וגם הצוות אומר:

<אלי גליקמן: אם יש 60-50 אלף שיחות שמתקשרות בקנה מידה בשעות מסוימות, בכל מקום בעולם - לא רק לישראל, אין פתרון – אתה צריך 50 אלף איש שיידעו לענות בו זמנית.

אורי מקלב: כל שעת חירום זה יחזור.

אורי מקלב: זה תמיד יהיה בשעת חירום.

אורי מקלב: לא תהיה שעת חירום שיהיו רק 40 אלף.

<אלי גליקמן: כשמתקשרים 50 אלף, כיוון שלא נחזיק, ואין אף אחד שיחזיק 50 אלף נציגי שירות- - -

אורי מקלב: המתנה, במקום 10 דקות, 30 דקות, אבל המערכת קרסה.

אורי מקלב: לא היה מענה שעות.

<אלי גליקמן: כשפונים 50 אלף, מבחינת התורה, יש בעיה.

<אלי גליקמן: איך פותרים אותה, כדי להקל על העומסים גם בזמני המתנה – אחת, תכנון המערכות צריך לראות איך מנתבים, איפה אפשר להשאיר הודעות, שאנשים יכולים להקשיב.

<אלי גליקמן: חלק מהפיתוחים שכבר הנחיתי לבצע, שכשאדם מתקשר, ואפשר לזהות את מספר הטלפון שלו ולפעמים גם את הרחוב, אפשר, אם הוא ממתין מעל זמן מסוים, נשלח לו הודעה שאנחנו יודעים על התקלה, וזמן הצפי שלנו לענות או מתי נחזור אליו.

<אלי גליקמן: יש לנו שיטות, ואנו נקדם ונשפר.

<אלי גליקמן: אני ביקשתי לרכוש ולפתח מערכת חדשה, כלומר שלא תחשוב, חבר הכנסת מקלב, שאנחנו מתעלמים מהדברים והכול בסדר.

<אלי גליקמן: המערכת שלנו, למרות שהיא עובדת בשגרה היטב, נתאים אותה למצבי חירום.

<אלי גליקמן: ניכנס להשקעה של מיליוני – בטח זה יהיה בדולרים, כי בחברת החשמל אין בשקלים בכמות הזאת– לעצמי, אני אומר את זה – של מערכת חדשה של שליטה וניהול ובקרה של כל המוקדים, כדי שהיא תהיה המערכת שמעודכנת להיום, ותדע לעדכן גם בשעת חירום, לא רק במצב הגיאוגרפי, לא רק בזמני המתנה.

<אלי גליקמן: יכול להיות שחלק מהלקוחות, נדע לאפיין אותם, לתת להם עדיפות לפי הגיל, למשל, ודברים מאוד מתקדמים שיש, לתת עדיפות לאלה שיותר נזקקים, לפי רשימות שיש לנו.

<אלי גליקמן: לקחתי מומחים גם בנושא הזה.

<אלי גליקמן: אנחנו נפתח יכולות חדשות בתחום הזה.

<אלי גליקמן: נושא האינטרנט, רשתות חברתיות – נשקיע בו עוד כדי לפתח את היכולות בתחומים האלה.

<אלי גליקמן: גם בנציגי שירות אנחנו צריכים לראות את ההתאמה, ונבדוק את זה שוב, של כמות נציגים לכמות הפניות.

<אלי גליקמן: נראה לי שאנחנו ערוכים היטב.

<אלי גליקמן: בנושא אספקת חשמל למוסדות ונזקקים.

<אלי גליקמן: חברת החשמל פעלה בגישה פרואקטיבית ואנושית בנושא הזה.

<אלי גליקמן: התקשרנו למוקדים או למוסדות כדי לבדוק, האם יש בעיית חשמל.

<אלי גליקמן: לא חיכינו שכולם יתקשרו אלינו אלא העמדנו צוותים מסוימים.

<אלי גליקמן: אמרנו: תתקשרו.

<אלי גליקמן: היו מקומות שהיו קשיים.

<אלי גליקמן: לא חסכנו כסף.

<אלי גליקמן: יש מקומות שהיו גנרטורים אזרחיים, כי זה נמשך זמן.

<אלי גליקמן: לקחנו דלק שלנו, לא חייבנו אותם.

<אלי גליקמן: יש מקומות – שמעתי שמגן דוד מחייב אותך היום על האירוע.

<אלי גליקמן: לא חסכנו שקל כדי לספק חשמל.

<אלי גליקמן: לא עשינו חשבונות.

<אלי גליקמן: חברת החשמל, לצערי עדיין, היא חברה לאומית.

<אלי גליקמן: היא לא חושבת לפי כסף.

דב חנין: רק למען הפרוטוקול, אני מקווה שאדוני אמר שלצערו, זה לגבי המילה עדיין.

דב חנין: אתה מקווה שכך יישאר.

<אלי גליקמן: אכן.

דב חנין: גם אנחנו.

<אלי גליקמן: ראש הממשלה או שר התשתיות בישיבה אמר לי: תביא לי את הפתרון.

<אלי גליקמן: מתי הישובים יהיו מחוברים לחשמל?

<אלי גליקמן: אני רוצה לראות את ראש הממשלה או את שר התשתיות יושב בחדר, ונראה אותו מתחיל לדבר, ומתי מישהו ידאג לו לחשמל.

<אלי גליקמן: קודם יגידו לו: כמה אתה משלם, כמה שעות מותר לו לעבוד, כמה משלמים שעות נוספות, ואני לא רוצה להגיד על השליטה והבקרה.

<אלי גליקמן: בשוויץ אין בעיה ביטחונית.

<אלי גליקמן: אז לא יהיה חשמל, אז יקנו מגרמניה חשמל.

<אלי גליקמן: בישראל אנחנו אי מבודד.

<אלי גליקמן: אין מאיפה לקנות חשמל.

<אלי גליקמן: אחת לכמה שנים, לצערי, יש אירוע ביטחוני – לא רק אירוע חורף.

<אלי גליקמן: כשראש הממשלה ושר התשתיות והאנרגיה יסתכלו אחורה ויחפשו מישהו שידאג לזה, כדאי שיזכרו את זה גם אחרי הרפורמה.

<אלי גליקמן: אני מציין את זה, כי בחברת החשמל בסופו של דבר תהיה רפורמה, ובחלק מהדברים היא תהיה צריכה לוותר למען התחרות.

<אלי גליקמן: לא בטוח שהמחירים יירדו, אגב, ולא בטוח שרמת השירות תעלה.

דב חנין: תודה אדוני על הסקירה ועל הנתונים.

דב חנין: נשמח לקבל את הממצאים שלכם בכתב – גם את מה שיש לכם היום וגם ככל שיהיו לכם ממצאים נוספים בהמשך.

דב חנין: נשמח גם לקבל מכם, בעקבות עבודתכם עם המשרד הממשלתי, גם הצעות קונקרטיות לדברים שאתם מצפים שהמדינה תסייע, אם מדובר על סמכויות או על כתובת, אם מדובר על יכולות יותר נכונות לעשות את מה שאתם יודעים לעשות, אבל בתוך קונטקסט של הסדר מסודר.

דב חנין: אני גם שמח שהיה לכם תיאום טוב עם פיקוד העורף ועם המשרד להגנת העורף וגורמי מדינה אחרים.

דב חנין: זה דבר שהוא מאוד טוב, אבל גם הוא לא צריך להיות עניין של רצון טוב אלא צריך להיות משהו שנובע מנוהל מסודר, שבו לא עושים לכם ולעם ישראל טובה אלא פועלים מתוך ספר הנחיות, מה עושים במצבי חירום.

דב חנין: אנחנו מדברים בקשת רחבה של בעיות סביבתיות או איומים סביבתיים.

דב חנין: התמקדת בצדק בסופה ובלקחים המיידיים שלה, אבל אם אנחנו מדברים, למשל, על תקלת גז שתתרחש במדינת ישראל.

דב חנין: משק החשמל הישראלי, לשמחתנו, משעין את עצמו יותר ויותר על הגז הישראלי.

דב חנין: אנחנו שמחים בכך.

דב חנין: מצד שני, יש להביא בחשבון שגם תקלות תתאפשרנה.

דב חנין: מה נעשה במצב כזה?

דב חנין: איך חברת החשמל תיערך במצב כזה?

דב חנין: אז זו לא שאלה פנימית שלכם, אלא פתאום אתם לא מקבלים את הגז, שבלעדיו אתם לא יכולים לייצר.

דב חנין: מה עושים במצב כזה?

דב חנין: אתם לא יכולים לטפל בתאונת הגז, אם היא תקרה, כי היא לא אצלכם, אבל כן נרצה שתחשבו מראש, איך אתם נערכים, מה סדרי העדיפויות שלכם, מי יקבל חשמל ראשון, מי לא יקבל חשמל, מה עושים, איך נערכים במצב של תקלה שאולי המשמעות שלה – שלושה שבועות אין גז, חודש?

דב חנין: מה האפשרויות?

דב חנין: מה היכולות?

דב חנין: איך מדינת ישראל נערכת ואיך אתם נערכים למצב הזה?

דב חנין: זה יהיה נושא של דיון המשך שלנו, ונשמח לשמוע את ההתייחסות שלכם.

דב חנין: אני מעביר את רשות הדיבור לכם, נציגי הוועד.

דב חנין: לפני כן יש לי בקשה – שהמסרים שאמרנו פה, חברי בכנסת בוועדה, תמצאו את הדרך להעביר אותם לעובדי החברה.

דב חנין: חשוב לנו שעובדי החברה ישמעו.

דב חנין: אנחנו יודעים שהם רגילים להיות קצת לפעמים שקי חבטות, מכל מיני בחינות.

דב חנין: חשוב שהמסר הזה של ההערכה, של הוקרת התודה ושל ההערכה העצומה גם לשעות העבודה, הנכונות, ההתמסרות, המקצועיות, ההשקעה, ההסתכנות אפילו – שהדברים הללו יגיע לעובדי החברה.

דב חנין: המוטיבציה הגבוהה.

דב חנין: מר צרפתי, יושב-ראש הוועד.

<דוד צרפתי: קודם כל, המסר יגיע, ואני מודה לכם על כך.

<דוד צרפתי: אני מודה לוועדה הנכבדה על הזימון, שאפשרתם לנו גם לשבת פה.

<דוד צרפתי: אני ותיק יותר מהמנכ"ל ומחברי אורן, שנמצאים פה.

<דוד צרפתי: בדרך כלל אנחנו מדברים על זה שאנחנו נמצאים בשגרה, ומדי פעם יש משברים.

<דוד צרפתי: אני מעל 30 שנה בחברת חשמל, והחברה הזאת היא במשבר מתמשך, ומדי פעם יש לה שגרה.

<דוד צרפתי: חברת הכנסת פרנקל דיברה על משבר 91'.

<דוד צרפתי: אתה אמרת, היושב-ראש, מה יקרה אם פתאום לא יהיה גז.

<דוד צרפתי: היינו במצב הזה.

<דוד צרפתי: לא מזמן היינו במצב של מחסור בגז.

<דוד צרפתי: קיץ 2012, מלחמת לבנון, טילים שנפלו על מדינת ישראל – מבחינתנו, כל טיל שנפל בשטח פתוח, זה אומר שמערכות החשמל נפגעו.

<דוד צרפתי: שתדעו.

<דוד צרפתי: ואם זה פעולה תחת אש וכל הפעולות הללו – חברת החשמל נמצאת במשבר מתמשך.

<דוד צרפתי: הצרה שלי כוועד עובדים, היא שכשאני מנסה להעביר את המסר הזה בזמן שגרה, שוכחים.

<דוד צרפתי: הזיכרון שלנו הוא מאוד קצר.

<דוד צרפתי: אני מאוד שמח על אופי הוועדה.

<דוד צרפתי: זה פעם ראשונה שאני נמצא בוועדה שמגדירה עצמה כוועדת עבודה ולא ועדת חקירה.

<דוד צרפתי: בדרך כלל בוועדת חקירה מורידים למישהו את הראש.

<דוד צרפתי: אגב, בחורף 92' העיפו את הדובר ואת מנהל מחוז ירושלים, אבל גם החברה הפיקה המון לקחים מהעניין הזה.

אורי מקלב: היושב-ראש הוא שגורם לכך.

<דוד צרפתי: אני מאוד שמח על כך.

<דוד צרפתי: כארגון עובדים אנחנו נשמח לבוא לכל דיון שתזמנו אותנו, ומעבר לכך שאנו יכולים לספק את השרירים של העובדים, נספק כל ידע מקצועי שיש לנו וכל ניסיון שיש לנו כדי לתרום.

<דוד צרפתי: למעשה, נאמרו פה כל כך הרבה דברים שרצינו לומר – חבל שנחזור עליהם, הגם שאם זה יהיה בניגוד לאינטרסים שלנו, כי האינטרס הלאומי קודם לאינטרס שלנו כעובדים.

<דוד צרפתי: לשמחתי הרבה, זה הולך ביחד.

<דוד צרפתי: למה אני אומר שבזמן שגרה שוכחים?

<דוד צרפתי: כי יש פה אג'נדות פוליטיות, ואג'נדות כלכליות, שמוכתבות אולי אולי מזרמים פוליטיים כאלה ואחרים, ואגב, שמעתי את זה באחד הדיונים האחרונים ברפורמה – אמרו לנו: מי אמר שאי-אפשר לחלק ולהפריט את מערכת החלוקה?

<דוד צרפתי: והנה יושב פה אדם שהתמודד עם זה, ויושב פה מקצוען ממשרד התשתיות שאומר את זה בריש גלי, אבל בכל זאת יש כאלה שהאג'נדה הכלכלית שלהם אומרת שכך טוב יותר.

<דוד צרפתי: אני מתנגד לזה – גם מבחינת האינטרס שלי וגם מהבחינה המקצועית קודם כל, כי אם זה היה מקצועית טוב יותר, אין לי זכות לומר לעם ישראל שאני מתנגד לזה.

<דוד צרפתי: אבל אם זה הולך יחד, גם כשזה לא יותר טוב, אני רואה זכות גדולה מבחינתי כארגון עובדים להילחם בתופעה שמייצגת אג'נדה כלכלית מסוימת, שתעשה יותר גרוע למצב התשתיות במדינת ישראל.

<דוד צרפתי: אז קודם כל אני מודה לכם על הדיון הזה.

<דוד צרפתי: אם חברי מוטי לוי ירצה להוסיף, נשמח לעמוד לרשותכם.

רינה פרנקל: יחד עם האג'נדה חשוב לזכור שלפני הכול זה מקצועיות.

רינה פרנקל: דבר שני, זה שירות לאזרח.

רינה פרנקל: אם נותנים שירות לאזרח, וזו המטרה, שום דבר אחר לא צריך להילקח בחשבון.

<דוד צרפתי: אני מסכים.

<דוד צרפתי: לי פעם היה ויכוח עם נציג של משרד ממשלתי, שישב בדירקטוריון של חברת חשמל, והיה ציטוט שלו, והוא אמר: לא נורא אם עם ישראל יישב שעתיים בחושך.

<דוד צרפתי: אני התקוממתי על האמירה הזאת, ואמרתי: על מה אתה מדבר?

דב חנין: בבקשה.

<מרדכי לוי: כמה נקודות בקצרה.

<מרדכי לוי: ראשית, המנכ"ל יכול לומר את הדברים, ואנחנו עומדים מאחוריו, אבל המנכ"ל יודע שיש לו ציבור של עובדים, שקוד הפעולה שלהם הוא נעשה ונשמע – כלומר גם ברמת הפרט, שאתה קורא לאדם ביום ששי או בכל שעה בלילה, ואומר לו: יש בעיה בירושלים, ולא משנה אם הוא גר בחיפה או בבאר-שבע – הוא יודע שחברת חשמל קוראת לו.

<מרדכי לוי: הוא יודע שהתדמית של החברה והשליחות שלה והמקצועיות שלה, זה קשור בו, והוא מזדהה עם זה לחלוטין – מתייצב.

<מרדכי לוי: אני אומר את זה על העובד הפרטני, אבל זה נכון כארגון עובדים שמתייצב, שם את כל הדברים בצד, ואומר למנכ"ל: תגיד מה אתה צריך, ואנחנו עושים הכול.

<מרדכי לוי: זה נכון בשגרה, אבל זה מתחדד בצורה מעוררת גאווה במשברים.

<מרדכי לוי: גם כשהיו תקופות מלחמה ודברים כאלה, דיברו בטלוויזיה, שבזמן שטילים נופלים צוותים של חברת החשמל עומדים על העמודים ומתקנים.

<מרדכי לוי: אנחנו גאים בזה, ומבטיחים שזה יישאר כך.

<מרדכי לוי: אני רוצה לקחת את זה לכיוון אופרטיבי של היום-יום.

<מרדכי לוי: המשבר הזה ואחרים מוכיחים את היתרון העצום שיש לגודל, שאפשר לשנע כוחות, אפשר לאחד משאבים, אפשר להביא את הניסיון ואת המקצועיות לכל מקום.

<מרדכי לוי: מעבר לכל הדיונים, גם בשגרה אפשר להוכיח את זה בכל מיני נתונים ופרמטרים, אבל זה מתחדד בשעת משבר כזה.

<מרדכי לוי: חשוב לומר את זה, ושיישמר.

<מרדכי לוי: בסך הכול כל ההתנהלות של חברת החשמל, וזה גם ברמת הפרטים, שאני גאה לייצג את העובדים, ונעביר את המסרים שלכם, ואנחנו מודים לכם על הדברים שאמרתם.

<מרדכי לוי: אבל זה שילוב של מקצועיות, של תחושת שותפות.

<מרדכי לוי: זהDNA וחינוך שיש לעובדים בחברה.

<מרדכי לוי: זה מחויבות, כי אתה נותן שירות – בהגדרות זה ספק שירות חיוני וכך הלאה.

<מרדכי לוי: אנחנו פטריוטיים, ומרגישים שהשירות של חשמל באמת בוער בעצמות.

<מרדכי לוי: אני אומר את זה בשם העובדים, שמרגישים שזו זכות אדירה, ועושים את זה מכל הלב.

<מרדכי לוי: אם יורשה לי, אני גם מעביר תוך כדי המשבר ותוך כדי ההירתמות ותוך כדי זה שיש משימה אחת וצריך לעשות הכול, אנחנו שומעים קולות שגם בשגרה, וזה יותר צורם אולי בשעות משבר, אותם אלה שיושבים על הגדר או יושבים באולפנים ומשמיצים את החברה ואת העובדים – זה כואב מאוד.

<מרדכי לוי: אני לא בא להתחשבן אתם.

דב חנין: באולפנים יש חשמל.

<מרדכי לוי: אבל באולפנים יש אחד שמאזן אותם, אורן הלמן, ומנסה לדבר אל ההיגיון, אבל יש נחמיה שטרסלר וכל מיני כאלה.

<אלי גליקמן: בחלק מהאולפנים סיפקנו גנרטורים כדי שיהיה חשמל.

<מרדכי לוי: כדי שיוכלו להשמיץ.

<מרדכי לוי: אז אותם אלה שמתחילים על החשמל חינם ועל הפנסיה ועל העובדים ועל החברה הגדולה והמסורבלת הזאת וכך הלאה, בניגוד למה שרואים, מאוד שמחתי שסדקר בציבור שעשו, שלא היה מחמיא להרבה גורמים, והמנכ"ל אמר את זה בראשית דבריו, על שיתוף פעולה, וגם אנחנו הרגשנו את זה, אבל שמחתי שלמרות שבצורה ממוקדת, מכוערת, לא מתאימה ולא מקצועית ניסו לנגח את החברה, את העובדים וכך הלאה – הציבור קנה את האמת.

<מרדכי לוי: זה זמן להגיד תודה ויישר כוח על ההסברה שעשתה החברה .

<מרדכי לוי: הציבור הצביע, ו-65 או 70 אחוז הביעו שביעות רצון גדולה מהתנהלות החברה.

<מרדכי לוי: תודה לוועדה על הדיון ועל הזימון.

דב חנין: תודה.

דב חנין: אדוני נציג המשרד הגנת העורף, בבקשה, ותוכל להתייחס גם בדיונים הבאים.

<שאול דלאל: אתייחס לשאלת חברת הכנסת לגבי סמכויות, מי יכול להזיז רכב, איך המענה יינתן.

<שאול דלאל: הסמכות נתונה בתקנות לעירייה עצמה, לפיקוח העירוני ולמשטרת ישראל.

<שאול דלאל: במקרים האלה נידרש לכתוב נוהל חבירה בין נתיבי ישראל למשטרת ישראל, לצוות חח"י, שיובילו את צוות חח"י, יפתחו לו את הציר במקרים הקשים.

<שאול דלאל: בנושא הגזם, גם פה אני חושב שאחת הבעיות של חברת החשמל היא פרוזדורי ההולכה, שנקראים בעגה המקצועית.

<שאול דלאל: גם כאן צריך להירתם המשרד להגנת הסביבה עם הירוקים ועם קק"ל לאפשר, בין אם בהסדרה ובין אם בחוק, לגזום, לבצע גזם מונע כדי שיהיו פרוזדורי חשמל.

<שאול דלאל: מה לעשות, התשתית היא עלית.

<שאול דלאל: אמר פה המנכ"ל – 70 אחוז מהתשתית היא עלית.

<שאול דלאל: לטמון אותה זה עבודות של שנים, ואני לא בטוח שזה פחות מ-100 מיליארד שקל.

<שאול דלאל: עבודת המטה שתעשה חברת החשמל, אני מניח שישימו גם שם את המספרים, והם לא קטנים.

<שאול דלאל: לגבי גנרטורים, עלתה פה הנקודה.

<שאול דלאל: הוסיפו עוד 1,200 מפעלים חיוניים שהם כלל מתקני בתי הספר בארץ.

<שאול דלאל: יחד יש 9,300 מתקנים כאלה, שהם מפעלים חיוניים.

<שאול דלאל: אני חושב שפה אנחנו נידרש לעשות מיפוי למי בשלב הראשוני יידרש בחוק, כי אין אפשרות בחוק לכפות על מפעל חיוני להתחבר לגנרטור.

<שאול דלאל: יש לא מעט מפעלים חיוניים שמחוברים לגנרטור.

<שאול דלאל: יש נוהל, שמחובר אל חברת החשמל ואלינו.

<שאול דלאל: להערת חברת הכנסת לגבי הסמכויות וההחלטות, לקח מרכזי ראשון, ניתנה הנחיה למשרד הבט"פ לנהל את האירוע, אבל לא בוצעה הפרדה בין לנהל אופרטיבית, ואנחנו מאוד סומכים על משרד הבט"פ ומשטרת ישראל, שיש להם היכולות לנהל אופרטיבית.

<שאול דלאל: אבל יש פה ניהול המשק לשעת חירום, שהמשרד להגנת העורף, מאז שהיה אגף במשרד הביטחון ורשות רח"ל והיום המשרד, מבצע פעילות לאורך כל השנה, בין אם בין הרשויות הייעודיות ומשרדי הממשלה והרשויות המקומיות.

<שאול דלאל: אנחנו מובילים את המוכנות, וכמו שאמרתי, ההחלטה שניתנה על-ידי ראש הממשלה, שמשרד הבט"פ יוביל, בסופו של דבר החיים החזירו אותנו למציאות שמשרדי הממשלה דיברו עם המשרד להגנת העורף, והמשרד להגנת העורף נתן את הפתרון לבט"פ.

<שאול דלאל: תצטרך להתקיים פה חשיבה גם בדרג הגבוה, כדי שבפעם הבאה תהיה הפרדה מלאה בין מובילי ה- - - לבין ניהול המשק לשעת חירום.

<שאול דלאל: נושא הסדרת הסמכויות מונח על שולחנו של שר הביטחון והשר להגנת העורף.

<שאול דלאל: אני מקווה שבתקופה הקרובה הם יוסדו, והסמכויות של משק לשעת חירום יועברו לשר להגנת העורף כך שכל הדברים יהיו ברורים, וכל אחד יידע מה האחריות שלו, מה הסמכות שלו ואיך הוא יפעל.

דב חנין: תודה.

דב חנין: אדוני, אני מפנה את תשומת לבך לכך שהגעת באיחור.

דב חנין: אבקש את התייחסות המשרד להגנת העורף לכל השאלות שהועלו בדיון הזה מתחילתו.

דב חנין: תוכל לקבל את הפרוטוקול, ונייר מסודר של הלקחים שלכם בהיבטים של תשתיות חשמל, גז, תחבורה, שזה נושא שעוד לא הגענו אליו, אבל נעסוק בו בהמשך.

דב חנין: אני רוצה בקצרה לסכם סיכום ביניים את הדיון הזה.

<שאול דלאל: אני מתנצל על האיחור.

<שאול דלאל: הפקק - - -

דב חנין: אני יודע.

דב חנין: לא אמרתי את זה בביקורת.

דב חנין: אני יודע שהיו תקלות.

דב חנין: סיכום ביניים של הישיבה הזאת.

דב חנין: רבותיי, שני דברים ברמה המערכתית חשוב לומר, על דעת חברתי: אני חושב שחברת החשמל היא דוגמה של מערכת קודם כל לאומית, ציבורית, כמו שאמרת, ובצדק, אתה יכול לשבת מול ראש הממשלה, והוא יכול לדרוש ממך, כי אתה מחויב לציבור הישראלי, למדינת ישראל.

דב חנין: אתה מערכת של מדינת ישראל, אתה צריך לתת להם תשובות.

דב חנין: נכון שתחום החשמל ינוהל כך, עם כל החשיבות והיקר של אנשים שרוצים לעשות רווחים, וזכותם לעשות רווחים, אבל אם משק החשמל שלנו יישען רק על זה, לא נעמוד במצב שבו אפשר יהיה לנהל את המערכת הזאת כמערכת לאומית.

דב חנין: אני חושב שזה לקח מרכזי של העניין הזה.

דב חנין: ויתרון הגודל, השינוע, ריכוז מאמצים - אם יש לנו 500 מערכות מפוזרות בכל הארץ, איך עושים את זה?

דב חנין: מי יודע לעשות את זה?

דב חנין: איך הדבר הזה יתאפשר?

דב חנין: זה היבט אחד.

דב חנין: היבט שני, ביחס לעובדים.

דב חנין: לי ברור לחלוטין שעובדים שמתגייסים כך הם רק עובדים שמרגישים קשר למקום העבודה, מרגישים ביטחון במקום העבודה, מרגישים שהם מקבלים את המגיע להם, מרגישים שמתייחסים אליהם בהגינות ובהוגנות, ולכן הם מוכנים לתת הוגנות, הגינות והתגייסות למערכת שבה הם עובדים.

דב חנין: אני חושב שאלה לקחים שכולנו צריכים ללמוד.

דב חנין: אני מאוד מודה לכם על ההשתתפות בדיון.

דב חנין: הוועדה הזו תמשיך בהיבטים האחרים.

דב חנין: תודה רבה, הישיבה נעולה.