הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 19, פרוטוקול מספר 38, 2013-12-17 12:00

אורלי לוי אבקסיס: נתחיל את הדיון ואני מקווה מאוד שנקבל תשובות גם ממשרד האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: אי אפשר לנהל דיון כזה ללא התייחסותו של משרד האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: אני שמחה לפתוח את ישיבת הוועדה המיוחדת לזכויות הילד.

אורלי לוי אבקסיס: היום ה-17 בדצמבר 2013, י"ד בטבת התשע"ד.

אורלי לוי אבקסיס: הנושא הוא במסגרת יום העוני הבין לאומי, הזדהות עם האוכלוסיות החלשות והמוחלשות.

אורלי לוי אבקסיס: הנושא היום הוא השלכות מצוקת הדיור הציבורי על חיי ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: בטרם נפנה להתייחסות של המוזמנים וגם להצגת הנושא, אני רוצה לומר כמה דברים וזה בעיקר למשרדי הממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב לא נפתח כאן את כל הדיון לגבי מה שקרה ואיזה תמורות חלו בדיור הציבורי במדינת ישראל בקשר לחוק של הדיור הציבורי, על חיסול המלאי בצורה מאוד מכוונת כאשר מצד אחד היו מבצעי מכר שבאמת היו מבורכים ומצד שני הסטה של הכספים של אותם דיירות בדיור הציבורי שלמדינה יש חובה בסיסית לדאוג לאוכלוסיות החלשות והמוחלשות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על כמעט שלושה מיליארד שקלים שנכנסו מאותם מבצעי מכר וכל הסכום כמעט הועבר לנושאים שונים.

אורלי לוי אבקסיס: יש שיאמרו נושאים חשובים ואני אומרת שגם אם הנושאים חשובים וראשונים במעלה, זה בטח לא צריך לבוא מתוך אותו תקציב שלה דיור הציבורי שהיה מסומן וצבוע ומטרת החוק הייתה לדאוג למלאי נוסף בגין כל דירה שנמכרת.

אורלי לוי אבקסיס: התוצאות הן שהמלאי הלך וקטן ובשל כך ראו איזה פלא, כדי להראות שהרשימה היא לא כזאת גדולה, הלכו ויצרו קריטריונים חדשים, קריטריונים שלצערנו הרב משולים למיטת סדום.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, תנאים שאי אפשר לעמוד בהם ואם אתה לא עומד בהם, קדימה, לך תעשה לעצמך נכות יותר גדולה כדי שתוכל לעמוד בקריטריונים החדשים כאשר כל מטרתם היא לצמצם את הרשימה.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מסתכלים על הדברים האלה בכובע של הוועדה לזכויות הילד, אנחנו מדברים על כך שיש ילדים בתוך אותן מסגרות ואני אתן לכם דוגמה קטנה שתראה את מי שלא זכאי.

אורלי לוי אבקסיס: זוג עם ארבעה ילדים עם הכנסה של 7,000 שקלים, שש נפשות במשפחה, הם לא זכאים.

אורלי לוי אבקסיס: גם אם היינו הופכים אותם לזכאות, היה להם איזשהו תלוש ביד אבל הוא לא היה שווה כלום מאחר שאין דירות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו אומרים לאותה משפחה שמתוך ה-7,000 שקלים אלו יפנו כ-3,000 שקלים לשכר דירה ובשאר הכסף יצטרכו לבדוק מה יוציאו על אוכל, מה יוציאו על מסים ומה יוציאו על חינוך כי היום כולנו יודעים שאין חינוך חינם כי גם אם אמרו שיבטלו תשלומי הורים, הדבר הראשון שעשתה הממשלה החדשה הוא להכפיל את שכר השתתפות ההורים במערכת החינוך וגם אם המטרות טובות, לצערי הרב הפעולות הפוכות לחלוטין.

אורלי לוי אבקסיס: לבוא עכשיו ולתת תשובה שמאחר שאין דירות אנחנו לא יכולים לטפל באוכלוסיות האלו, זאת לא תשובה.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא פותר מחובה, מאחריות ומטיפול.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא יעבור לסדר היום.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד עוד משהו.

אורלי לוי אבקסיס: הסופה האחרונה שפקדה אותנו אולי חידדה ואנשים שלא נמצאים במצוקה חוו לרגע קט מהי מצוקה ומהו קושי לתת את התנאים האלמנטריים והבסיסיים ביותר לילדים – ואני מדברת על דברים כמו חימום – ואנחנו מגלים בדוח העוני שאנשים מצהירים שהם מוותרים על חימום או קירור של הבית בשל מצוקה כלכלית.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מגלים שהם לא נותנים תרופות לילדים כי אין להם יכולת כלכלית.

אורלי לוי אבקסיס: הם לא ניגשים לשירותי בריאות, בעיקר בפריפריה, כי אין נגישות כלכלית.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מסתכלים על כל המכלול – וכך זה בא בנגיעה קטנה – מה תפקידנו כאן?

אורלי לוי אבקסיס: לשבת ולהעלות מדי פעם את הנושאים ולעבור לסדר היום?

אורלי לוי אבקסיס: לא, זה נושא שאני לקחתי אותו מהקדנציה הקודמת ואני לא מתכוונת לעבור עליו לסדר היום.

אורלי לוי אבקסיס: פניתי גם לראש הממשלה בנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: לא יתכן שאנחנו מסתכלים על משבר הדיור ואנחנו מתעלמים מהדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: זה שורש הבעיה.

אורלי לוי אבקסיס: אם בעבר זוג צעיר – ולא משנה רמת ההכנסה שלו – היה יכול ליהנות בשנים הראשונות מדיור ציבורי כי היה מלאי, יכול היה ליצור לעצמו איזושהי תשתית מסוימת ולחסוך כדי שביום הבא יוכל לעמוד על הרגליים, היום אנחנו רואים תופעה של משפחות שלמות שחוזרים לבית ההורים, אם להורים יש מקום לקבל אותם.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מפוררים את התא המשפחתי.

אורלי לוי אבקסיס: יש כאן השלכות כלכליות חברתיות ראשונות במעלה שאנחנו פשוט מתעלמים מהן וזה לא יכול לעבור לסדר היום.

אורלי לוי אבקסיס: ילד הומלס הוא כתם על מצחה של חברה, זה כתם על החברה הישראלית ולא יוכל להתחמק מכך לא שר האוצר, לא שר השיכון ובטח לא ראש הממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: בנושא הזה אין מחויבות קואליציונית.

אורלי לוי אבקסיס: המחויבות הראשונה במעלה שלנו היא לזעוק את זעקת החלש ואנחנו לא נפסיק לומר אותה עד שמישהו ישמע.

אורלי לוי אבקסיס: לפני שאני פונה אל הנוכחים, אני רוצה לומר עוד כמה דברים.

אורלי לוי אבקסיס: יש פתרונות.

אורלי לוי אבקסיס: אם רק רוצים, יש פתרונות.

אורלי לוי אבקסיס: אני גם אפנה לחברות המשכנות – אני רואה שיש כאן נציגות מעמידר – כי יש היום פינויים.

אורלי לוי אבקסיס: יש פינויים מהדיור הציבורי של משפחות עם ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: זה עיקר הנושא היום.

אורלי לוי אבקסיס: מישהו בודק מה נעשה עם אותם ילדים מפונים?

אורלי לוי אבקסיס: יאמרו לי פולשים, אבל למה הם פולשים?

אורלי לוי אבקסיס: יש להם אופציה אחרת ועכשיו הילדים שלהם פשוט בוחרים לגור בדיור הציבורי?

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מדברים על משפחות עם ילדים שעושים פינוי, מה קורה יום למחרת עם הילדים?

אורלי לוי אבקסיס: איפה הם לנים באותו לילה?

אורלי לוי אבקסיס: איפה מערכת הרווחה?

אורלי לוי אבקסיס: בסופו של דבר כל האוכלוסייה הזאת היא אוכלוסיית רווחה בגלל הקריטריונים.

אורלי לוי אבקסיס: הקריטריונים אומרים שרק מי שנעזר בקצבת קיום, בקצבאות, זכאי לדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מפנים, את מי אנחנו מפנים?

אורלי לוי אבקסיס: את מי שלא עומדים בתשלומים כי הם קורסים?

אורלי לוי אבקסיס: כאלו שהם לא זכאים כי שינו פתאום את הקריטריונים?

אורלי לוי אבקסיס: על מה אנחנו מדברים?

אורלי לוי אבקסיס: איפה משרד החינוך?

אורלי לוי אבקסיס: איפה משרד הרווחה?

אורלי לוי אבקסיס: איפה משרד הבריאות כי הילדים האלה ייזרקו?

אורלי לוי אבקסיס: תארו לכם ילדים הומלסים בימים של הסופה, מה קורה אתם?

אורלי לוי אבקסיס: מישהו יודע לאן אנחנו מפנים אותם?

אורלי לוי אבקסיס: העיקר מוציאים אותם.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יודעים איזה נזק נגרם לאותו ילד?

אורלי לוי אבקסיס: איזה ניכור חברתי?

אורלי לוי אבקסיס: איזה ניכור תרבותי?

אורלי לוי אבקסיס: איזה ניכור מאותה מדינה שזרקה אותו לרחוב?

אורלי לוי אבקסיס: מחר-מחרתיים הם יהיו החיילים שלנו, אם בכלל יגייסו אותם, אם הם יהיו בכלל מעוניינים להתגייס.

אורלי לוי אבקסיס: האם נוכל לבוא אליהם בטענות?

אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו מפתחים את שנאת החזק.

אורלי לוי אבקסיס: כל מי שהצליח יהווה בעיני אותו ילד מישהו שהוא לא דומה לו, מישהו שהצליח כביכול על חשבונו ואנחנו גורמים כאן לפערים, נותנים לזה יד ואנחנו מוליכים את המגמה הזאת בכך שאנחנו מתעלמים מהנושא של הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שמהוועדה הזאת צריכה לצאת קריאה ראשונה והיא להפסקה מידית של מדיניות הפינוי כאשר מדיבר בילדים.

אורלי לוי אבקסיס: משרד הרווחה צריך לומר את דברו.

אורלי לוי אבקסיס: משרד החינוך מחויב לומר את דברו כי הילדים האלה הם ילדים של מערכת החינוך.

אורלי לוי אבקסיס: הם גם ילדים של ההורים אבל הם הילדים שלנו, של החברה.

אורלי לוי אבקסיס: כשאין חלופה אחרת, לא מפנים משפחות עם ילדים מהדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: אני בכוונה אומרת כבר עכשיו חלק ממסקנות הדיון הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אם למישהו יש ספק, שיאמר זאת.

אורלי לוי אבקסיס: יש לשנות את הקריטריונים.

אורלי לוי אבקסיס: לא יתכן שאנחנו אומרים לאנשים שיטילו בעצמם מום כדי להיכנס לרשימת הזכאים.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו רואים חד הורית עם שני ילדים, אומרים לה שתביא את הילד השלישי וחברים, אני עוסקת בפניות ציבור של אנשים שעשו את זה, שהביאו ילד שלישי למצוקה כדי להיות זכאים לקורת גג כי אותה אימא בנקודת זמן מסוימת רוצה להבטיח קורת גג לשני הילדים שיש ברשותה, ואם היא לא תביא את השלישי, היא לא תוכל להבטיח לשניים האלה את קורת הגג.

אורלי לוי אבקסיס: הקריטריונים חייבים להשתנות והם חייבים להשתנות במקביל לכך שהסיוע בשכר דירה בשוק החופשי יעלה ושהוא יעלה בצורה אפקטיבית, אמיתית וריאלית למה שקורה בשוק.

אורלי לוי אבקסיס: בינתיים עד לזה, המדינה תפעל לרכישת דירות, למלאי נוסף לדיור הציבורי ומבחינתי אפשר לעשות שכירות ושכירות משנה, שהמדינה תשכור דירות ותשכיר אותן אחר כך לזכאים שלה במחירים מסובסדים.

אורלי לוי אבקסיס: לא יתכן שאנחנו נזרוק את אוכלוסייתה מצוקה הזאת לשוק חסר פשרות.

אורלי לוי אבקסיס: מי שיש לו כאן ילדים או מי שניסה בעצמו לשכור דירה בשוק החופשי, הוא צריך להביא ערבויות וביטחונות.

אורלי לוי אבקסיס: שלום לך חברת הכנסת מיכאלי.

אורלי לוי אבקסיס: אני מודה לך שהגעת לדיון החשוב הזה.

אורלי לוי אבקסיס: מתי מקבלים את הסיוע, אם בכלל?

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, אומרים 3,000 שקלים אבל הסכום הוא עד 3,000 שקלים ורוב הציבור מקבל 700 שקלים או 900 שקלים.

אורלי לוי אבקסיס: אומרים להם שברגע שהם ישיגו חוזה שכירות אמיתי, הם יתחילו לקבל את ההשתתפות.

אורלי לוי אבקסיס: חברים, זאת אוכלוסייה שאם היא חיה מקצבאות, אין לה חשבונות בנק עם אשראי, היא לא מנהלת חשבון עובר ושם עם פנקסי שקים, הבנק לא ייתן לה ערבויות ואיך היא אמורה להשיג חוזה שכירות כדי לקבל את ההשתתפות?

אורלי לוי אבקסיס: זה סיפור הביצה והתרנגולת ואת זה צריך לשנות.

אורלי לוי אבקסיס: לכן המדינה צריכה להיכנס לנעליים, המדינה צריכה למצוא את הדירות, המדינה צריכה לברר שהדירות האלה הן ברות אכלוס ואז לדאוג שאותן אוכלוסיות עם ילדים יהיו בתנאים נאותים.

אורלי לוי אבקסיס: המדינה לא יכולה להתחמק מאחריות.

אורלי לוי אבקסיס: יש לשפץ את כל הדירות שנמצאות במלאי ולא ראויות לאכלוס.

אורלי לוי אבקסיס: לא יתכן שבמצב קטסטרופלי, במצב של שבר כזה עמוק בתחום הדיור, המדינה, במקום לשפץ דירות – שאולי השיפוץ שלהן היה עולה חמישים אלף שקלים ואולי אפילו קצת יותר אבל היא יכלה לתת קורת גג למשפחות שלמות – תלך ותמכור אותן לספקולנטים.

אורלי לוי אבקסיס: למה אני אומרת לספקולנטים?

אורלי לוי אבקסיס: לאנשים שיבואו ויעשו על הדירות רווח.

אורלי לוי אבקסיס: אם הדירות מספיק שוות עבור המשקיע הפרטי, תאמינו לי שיש כאן ערך כלכלי, אבל מה עם הערך החברתי?

אורלי לוי אבקסיס: אם אין בפנים דיירים כי הדירות לא ראויות לאכלוס, זאת אומרת שאי אפשר למכור אותן לזכאים, ולכן למי מוכרים אתה דירות האלו?

אורלי לוי אבקסיס: למשקיעים.

אורלי לוי אבקסיס: האבסורד הוא שהם משפצים את הדירות במחיר מינימלי ובסוף משכירים אותן לאנשים שאולי היה מגיע להם דיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: מה עשינו כאן?

אורלי לוי אבקסיס: מראש אני אומרת לרכוש ולשפץ כל דירה שיכולה לאכלס אנשים.

אורלי לוי אבקסיס: העלאה אמיתית בהשתתפות בשכר הדירה עד למציאת פתרון, עד לחידוש המלאי, ומבחינתי חידוש המלאי – שיהיו במלאי של המדינה דירות שהן להשכרה לטווח ארוך, שהמדינה תשכיר ותעביר אותן למי שתרצה, לזכאים, בצורה כזאת שגם תבטיח פיזור נכון באוכלוסייה.

אורלי לוי אבקסיס: לפני שאנחנו מתחילים לתת למשרדים השונים להתייחס, אני רוצה דווקא לשמוע את החברות המשכנות ואני אתחיל עם חברת עמידר.

אורלי לוי אבקסיס: מה קורה כשאתם מפנים משפחה עם ילדים?

<הגר קאופמן שרן: ראשית, אנחנו כמעט ולא מפנים משפחות עם ילדים אלא אם כן זאת משפחה של פולשים.

<הגר קאופמן שרן: צריך להבין שאנחנו יכולים להיות הכי אמפתיים אבל הדירה הזאת שייכת למישהו אחר שלפי הקריטריונים גם יש לו ילדים וגם הוא יותר נזקק.

<הגר קאופמן שרן: אני רוצה להסביר דבר אחד.

<הגר קאופמן שרן: את יודעת, אני מקבלת ממך את התלונות ויש אין ספור תלונות.

<הגר קאופמן שרן: בואו נגיד את האמת, אין מספיק דירות בדיור הציבורי.

<הגר קאופמן שרן: נקודה.

<הגר קאופמן שרן: אין מספיק דיור.

<הגר קאופמן שרן: כרגע ברשימת הממתינים יש משהו כמו 2,500 אנשים.

אורלי לוי אבקסיס: זה אחרי שהחמרנו את הקריטריונים והפכנו אותם לקריטריונים כמעט בלתי אפשריים, אלא אם כן אתה ממש בקצה של החברה.

<הגר קאופמן שרן: עמידר היא הזרוע הביצועית של הממשלה.

<הגר קאופמן שרן: אנחנו ממלאים אחר מדיניות ממשלתית.

אורלי לוי אבקסיס: מה המדיניות בנושא ילדים, כאשר מפנים עם ילדים?

<הגר קאופמן שרן: לא מפנים ילדים אלא כן זאת פלישה לדירה ששייכת למשפחה אחרת עם ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו הפנינו אליכם – וכשאני אומרת אנחנו, זה המשרד שלי - לא מעט בקשות לסיוע ולטיפול במשפחות שהן זכאיות אבל הן לא זכאיות ראשונות בתור ואותן מפנים.

אורלי לוי אבקסיס: גם הן נחשבות לפולשים.

אורלי לוי אבקסיס: גם אם הן עמדו בקריטריונים הבלתי אפשריים האלה, הם זכאים אבל לא ראשונים בתור.

אורלי לוי אבקסיס: כשאתם מפנים, מה אתם בודקים?

אורלי לוי אבקסיס: האם אתם בכלל מחויבים לבדוק מה קורה עם הילדים האלו יום למחרת?

<הגר קאופמן שרן: קודם כל, תמיד כשיש כביכול פינוי, ואני אומרת את זה באחריות, גם משרד השיכון וגם אנחנו לא מפנים על חובות אלא מפנים אך ורק אם זה הגיע למצב של פלישה.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו אומרים פלישה, אנחנו מדברים גם על משפחות שהן זכאיות אבל לא ראשונות בתור.

<הגר קאופמן שרן: כן.

<הגר קאופמן שרן: אני אתן דוגמה מהמציאות ויכולה לקרות.

<הגר קאופמן שרן: אם יש לי משפחה, אישה חד הורית עם שני ילדים שפלשה לדירה, ולפי הקריטריונים מגיע לה, אבל הדירה הזאת שייכת עכשיו למשפחה חד הורית עם ארבעה ילדים ועם ילד נכה או ילד חלילה חולה סרטן, לנו אין מה לעשות.

<הגר קאופמן שרן: את הקריטריונים לא אנחנו קובעים.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

<הגר קאופמן שרן: נכון שאנחנו עומדים בהם.

<הגר קאופמן שרן: כאשר מפנים תמיד אנחנו דואגים גם להודיע לרשויות הרווחה, גם להודיע למערכת החינוך ובטח לא יום קודם.

אורלי לוי אבקסיס: כשאתם מפנים, אתם בודקים גם אם יש חלופה אחרת?

אורלי לוי אבקסיס: או שעשיתם צ'ק ליסט, הודעתם למשרד הרווחה, הודעתם למשרד החינוך, הודעתם למשרד השיכון ולרשות המקומית?

<הגר קאופמן שרן: לא.

<הגר קאופמן שרן: אני מציעה שרונן יענה על זה.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה נוספת.

אורלי לוי אבקסיס: דוח מבקר המדינה הראה שיש אלפי דירות שנמצאות לא על פי חוק לא בידי זכאים אלא בידי עמותות ביניהן בתי כנסת וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: מה מדיניות הפינוי שם?

אורלי לוי אבקסיס: כמה פיניתם מאז דוח מבקר המדינה?

<הגר קאופמן שרן: אני לא יכולה להגיד לך.

<הגר קאופמן שרן: אני יכולה לבדוק את זה.

אורלי לוי אבקסיס: תבדקי תוך כדי דיון.

<הגר קאופמן שרן: אני מציעה שרונן יענה כי הוא יותר בקיא בפרטים.

אורלי לוי אבקסיס: האם ניתנה לכם הוראה ממשרד השיכון לפנות את אותן דירות שיכולות לאכלס משפחות?

אורלי לוי אבקסיס: את אומרת לי שאתם מפנים זכאים כי יש מישהו לפניהם בתור ולכן מבחינת

אורלי לוי אבקסיס: כם הם פולשים.

אורלי לוי אבקסיס: מבקר המדינה קבע שיש את אותן עמותות שלא משלמות ואת אותם בתי כנסת, ואני בחורה מאמינה אבל אני חושבת שקודם כל צריך לדאוג לקורת גג למסכנים כי מי שרוצה להתפלל, ימצא לו את המקומות להתפלל.

פנינה תמנו: תני לנו אומדן.

אורלי לוי אבקסיס: כמעט 3,000, אם לא יותר.

פנינה תמנו: זה היה מכסה לנו את כל הבעיה.

אורלי לוי אבקסיס: אחרי החמרת הקריטריונים, מה עשיתם או שאתם מחכים להוראות משרד השיכון?

<הגר קאופמן שרן: בכל דבר אנחנו מחכים להוראות משרד השיכון.

אורלי לוי אבקסיס: משרד השיכון נתן הוראה לפינוי מידי של אותם פולשים על פי חוק?

אורלי לוי אבקסיס: לפחות על פי מבקר המדינה, כי הם לא זכאים.

<הגר קאופמן שרן: לא הבנתי את השאלה.

אורלי לוי אבקסיס: האם יש הוראה ממשרד השיכון לפנות את אותם פולשים?

אורלי לוי אבקסיס: כי לפי מבקר המדינה הם לא זכאים.

<הגר קאופמן שרן: זה לא גורף.

<הגר קאופמן שרן: אני יכולה לבדוק לך כל דבר שאת מבקשת.

<הגר קאופמן שרן: זה לא גורף כך.

מרב מיכאלי: מה זאת אומרת?

מרב מיכאלי: יש דירות של דיור ציבורי שניתנו לעמותות ולבתי כנסת?

אורלי לוי אבקסיס: כן.

<הגר קאופמן שרן: כן.

פנינה תמנו: היא אומרת שהם לא פולשים.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת שהם פולשים מבחינה אחת והיא שלדיור ציבורי יש קריטריונים.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להראות לכם את חוסר האיזון.

אורלי לוי אבקסיס: התייחסנו למשפחה שהיא זכאית אבל היא לא ראשונה בתור, משפחה שיש לה תעודת זכאות והיא נכנסה לדירה שלא מיועדת לה וזה בגלל שהיא מחכה שנים בתור ואין לה קורת גג, היא נחשבת פולשת.

אורלי לוי אבקסיס: אותן עמותות שמלכתחילה לא זכאיות לדיור הציבורי, על אותו משקל גם הן פולשות.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אני שואלת מה הדין לגביהן.

אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו מפנים את אלו, מדוע אנחנו לא מפנים את אלו?

אורלי לוי אבקסיס: יש 2,300 ועוד כאלף דירות.

<הגר קאופמן שרן: אנחנו פועלים על פי הנחיות משרד השיכון.

פנינה תמנו: זה קל לבוא ולומר שאנחנו פועלים לפי הנחיות משרד השיכון אבל אני חושבת שבסופו של דבר של עמידר הוא כל הזמן להציג למשרד השיכון, להתריע בפניו ולתת לו את המלאי.

<הגר קאופמן שרן: זה נכון ואנחנו עושים את זה.

<הגר קאופמן שרן: גם משרד השיכון עושה את זה בשיתוף אתנו והיכן שאפשר להקל והיכן שאפשר לעזור, אנחנו עושים.

<הגר קאופמן שרן: אתם שואלים אם יש לנו ראקציה עם משרד השיכון.

<הגר קאופמן שרן: כל הזמן יש דוח שיח בין עמידר למשרד השיכון.

אורלי לוי אבקסיס: אני מודעת למאבק של החברות המשכנות בחוסר הדיור, המלאי של הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: אני בכוונה שאלתי ואני חוזרת ושואלת, כי נמצאים כאן נציגים של משרד השיכון.

אורלי לוי אבקסיס: חבר'ה, החברות המשכנות, עם כל הביקורת שיש לנו עליהן, ותאמינו לי אני בין הראשונות שמבקרות, הן קבלן ביצוע.

אורלי לוי אבקסיס: הן לא יכולות לזוזו מילימטר בלי הוראה של פקיד כזה או אחר, ולצורך העניין שר כזה או אחר.

אורלי לוי אבקסיס: כשחיסלו את המלאי, הן זעקו.

אורלי לוי אבקסיס: כשהעלו את הקריטריונים, הן זעקו.

אורלי לוי אבקסיס: הקטע הוא שכאשר בא הזכאי, עם מי הוא נפגש?

אורלי לוי אבקסיס: הוא לא נפגש עם השר אלא הוא נפגש עם הפקידים של החברות המשכנות.

אורלי לוי אבקסיס: כשיש לו בעיה, הוא רואה בהם כתובת אבל החברות המשכנות הן רק קבלן ביצוע של מדיניות ממשלתית.

<הגר קאופמן שרן: אני רוצה לחדד עוד משהו.

פנינה תמנו: גם קבלן ביצוע, יש לו אחריות ואפילו אחריות מוגברת כשומרי הסף לבוא ולשים את הדברים בפני משרד השיכון ומשרד השיכון לא יכול להתעלם מקבלני הביצוע.

<הגר קאופמן שרן: משרד השיכון לא יכול והוא גם לא מתעלם.

אורלי לוי אבקסיס: כל דירה עוברת הכנה לאכלוס ואמר מנכ"ל משרד השיכון שאם אנחנו נבטל את הדיור הציבורי – והוא אמר את זה לי – זאת אומרת שנחסוך את הכספים של הכנה לאכלוס ונוכל להשתמש בהם למקורות אחרים בתוך סדרי העדיפויות במשרד השיכון.

<הגר קאופמן שרן: אני רוצה להדגיש משהו.

<הגר קאופמן שרן: כל דירה של עמידר או עמיגור, וזה אותו הדבר, שמתאכלסת, עמידר לא קובעת מי מתאכלס בה.

<הגר קאופמן שרן: גם אם יש לי שתי דירות ואת אומרת לי לגבי אישה מסוימת שמגיע לה, היא כבר בדירה ושאעביר אותה לדירה אחרת, אין לי את הסמכות לעשות זאת.

אורלי לוי אבקסיס: זה ברור.

מרב מיכאלי: את לא קיבלת תשובה על שאלתך, האם אי פעם משרד השיכון הורה לעמידר לפנות את העמותות ואת בתי הכנסת שאינם זכאים.

מרב מיכאלי: האם התקבלה הוראה כזאת ממשרד השיכון?

אורלי לוי אבקסיס: בעיקר אחרי הדוח של מבקר המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: או שנתתם לדוח של מבקר המדינה לעבור.

אורלי לוי אבקסיס: לכם יש הוראות לפינוי של זכאים שהקדימו את מקומם בתור.

אורלי לוי אבקסיס: האם יצאה הוראה, בעיקר לאחר דוח מבקר המדינה, לפנות את כל אותם אלה שהם לא זכאים שמחזיקים בדירות של זכאים?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על עמותות, בתי כנסת וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: מה נעשה מאז דוח מבקר המדינה?

<רונן כהן: אני אגיד לך כמה דברים.

<רונן כהן: ראשית, בהקשר לשאלה הזאת.

<רונן כהן: אנחנו במשך שנים נתנו הנחיות לעמידר לבצע.

<רונן כהן: אני לא מאשים את עמידר, אבל לא נקטנו בכל הצעדים הדרושים כדי לטפל בזה.

<רונן כהן: הביקורת של המבקר - גם אמרנו את זה – נכונה ומוצדקת.

<רונן כהן: לא היינו מספיק נחושים.

<רונן כהן: אני רוצה לעשות סדר.

<רונן כהן: קודם כל, יש לכם את התשובה.

<רונן כהן: בסדר?

אורלי לוי אבקסיס: מה התשובה?

אורלי לוי אבקסיס: מה נעשה מאז דוח מבקר המדינה לגבי דירות של הדיור הציבורי שניתנו שלא על פי חוק לעמותות, בתי כנסת וכדומה?

<רונן כהן: עמותות, בתי כנסת וכל מה שתגידי, מבחינתם זה ניתן להם כדין.

<רונן כהן: הם לא פולשים.

אורלי לוי אבקסיס: למבקר המדינה יש סמכות.

אורלי לוי אבקסיס: כשהוא פועל, הוא פועל על פי חוק והוא מסתכל על ההוראות ובודק זכאויות או חוסר זכאות.

אורלי לוי אבקסיס: כשהוא קבע שזה לא על פי חוק, הם בגדר פולשים ואני שואלת מה נעשה על ידי משרד השיכון כדי לפנות אותם כדי לפנות מקום לזכאים האמיתיים שאולי לא יצטרכו לפלוש לדירה של זכאי שנמצא דקה אחת לפניהם?

אורלי לוי אבקסיס: לא ענית על השאלה.

אורלי לוי אבקסיס: מה נעשה מאז פרסום דוח מבקר המדינה כדי לפנות את אותם עמותות, בתי כנסת וכדומה?

<רונן כהן: אני רוצה להסביר.

<רונן כהן: גם אם תתקפי אותי, אני רוצה להסביר.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים תשובה.

<רונן כהן: תני לי את הזכות להסביר, גם אם זה לרוחך וגם אם זה לא לרוחך.

<רונן כהן: תני לי לומר ויכול להיות שהתשובה לא תהיה לרוחך ולא תהיי שבעת רצון.

<רונן כהן: חצי מהדירות הן דירות שהייעוד שלהן לא היה לדירות מגורים.

<רונן כהן: הייעוד שלהן בתב"ע הוא ייעוד של בית כנסת ושל מועדון.

<רונן כהן: יחד עם זאת, גם חצי זה המון.

<רונן כהן: גם חצי מהדירות, 1,300 דירות, זה לא מעט.

<רונן כהן: חשוב קודם כל לשים את הדברים על דיוקם.

<רונן כהן: בעבר משרד הבינוי והשיכון היה בונה מוסדות ציבור, לימים הפסיקו לבנות מוסדות ציבור ואז מה שעשו, לקחו דירות והפכו אותן לייעוד שהן גני ילדים.

<רונן כהן: במקום בתי מגורים, הפכו אותם למוסדות.

<רונן כהן: אני מציין עובדות.

<רונן כהן: האנשים האלה שקיבלו את אותן יתר הדירות של מגורים, הם ביקשו וקיבלו והם מתגוררים בהן כדין.

<רונן כהן: הם לא פולשים.

<רונן כהן: לפנות עירייה מדירה, אתה צריך אישור של יועץ משפטי לממשלה.

<רונן כהן: אין הליך שאתה תובע אותו בבית משפט ואתה מפנה אותו כפולש רגיל אלא זה הליך שלוקח זמן.

אורלי לוי אבקסיס: האבסורד הוא שאתה אומר לי לפנות עמותה הרבה יותר קשה מאשר לפנות ילדים קטנים בלי קורת גג ולהשלים אותם לרחוב.

<רונן כהן: לא.

<רונן כהן: את לוקחת את זה למקום אחר.

אורלי לוי אבקסיס: אחרי הדוח של מבקר המדינה, אין ספק שהיועץ המשפטי היה מתייחס לדוח.

<רונן כהן: את אומרת שמשרד השיכון חותר לפנות ילדים מהדירות שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: זאת הוראה ואי אפשר להתחבא.

אורלי לוי אבקסיס: אם לא מוצא חן בעיניך, אתה יכול לצאת ולשלוח מישהו אחר.

<רונן כהן: את זה לא שמעתי בדיון כלשהו שהייתי, שמשרד השיכון נותן הנחיה לפנות ילדים מהבתים.

אורלי לוי אבקסיס: האם נתתם הנחיה לא לפנות ילדים מהבתים?

אורלי לוי אבקסיס: הלוגיקה הזאת, יש בה סוג של מניפולציה לא רק רגשית אלא מניפולציה על הלך מחשבה של אנשים ואתה לא תזיז אותנו.

אורלי לוי אבקסיס: האם משרד השיכון נתן הוראה – כמו שהוא נתן הוראה לא לפנות בתי כנסת - לא לפנות ילדים מבתים?

אורלי לוי אבקסיס: כן או לא?

<רונן כהן: אין הוראה שאומרת לפנות.

אורלי לוי אבקסיס: אין הוראה שאומרת לא לפנות ילדים.

<רונן כהן: יש פיקוח ובקרה שכאשר מפנים משפחות, בוחנים את כל המשמעויות של פינוי.

אורלי לוי אבקסיס: לכן הלשכה שלי מוצפת בפניות.

<רונן כהן: בסופו של דבר צריך לזכור שמול האנשים האלה שפלשו יש משפחות עם ילדים בחוץ.

<רונן כהן: הוועדה בעצם מבקשת שמול המשפחה, לתת כל דאלים גבר, ומי שפולש בכוח, יקבל עדיפות כי האבא של הילדים או האימא שלהם הם אלימים.

<רונן כהן: זה מה שאת אומרת.

אורלי לוי אבקסיס: אתה עושה מניפולציות ואני לא אתן לך לעשות זאת.

<רונן כהן: זה מה שאת אומרת.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת דבר פשוט.

אורלי לוי אבקסיס: משרד השיכון מסרב לפנות פולשים שאינם משפחות זכאיות כי יש לו אינטרס שלא יהיו דירות במלאי.

אורלי לוי אבקסיס: יש לו אינטרס להיפטר מהזכאים האלה ומהאוכלוסייה החלשה.

<רונן כהן: ממש לא.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני, אם תוכל לומר לי כמה מהבתים האלה פונו, הבתים עליהם מצביע מבקר המדינה כעל משהו שנעשה לא בהתאם לחוק ואולי אני אוכל לראות שטעיתי.

אורלי לוי אבקסיס: תאמין לי שאם טעיתי, גם תקבל התנצלות אבל תביא לי הוראה של משרד השיכון לפנות את אותן עמותות ואת אותם בתי כנסת ואת כל מי שמחזיק בדיור ציבורי והוא לא זכאי לכך.

אורלי לוי אבקסיס: מה נעשה מאז דוח מבקר המדינה?

אורלי לוי אבקסיס: זה שאתה תגיד לי, אני עושה לוגיקה פשוטה.

אורלי לוי אבקסיס: מצד אחד יש פינוי ילדים של זכאים, נכון, יש לפניהם זכאים בתור, ומצד שני אתם לא מפנים לא עמותות, לא בתי כנסת ולא מוסדות ציבור כדי להגדיל את המלאי.

פנינה תמנו: לפני שאתה עונה.

פנינה תמנו: בהמשך לשאלת היושבת ראש.

פנינה תמנו: אני כן חושבת שזאת משוואה נכונה לשים את זה מול זה ואני אסביר לך למה.

פנינה תמנו: אתה פתחת את דבריך והתחלת לומר משהו שדווקא הערכתי אותו כשאמרת שלא פעלתם בנחישות ולא עשיתם מספיק.

פנינה תמנו: התחלת לעשות ניתוח.

פנינה תמנו: יש את החצי, 1,300 דירות שאתה אומר שהם מבחינתם לא פלשו וגם אתם מכירים בהם כאילו לא פלשו.

אורלי לוי אבקסיס: הם לא פלשו כי הדירות ניתנו להם, אבל היום יש מחסור.

אורלי לוי אבקסיס: פעם המדינה בנתה והיה לה עודף.

פנינה תמנו: אני לא רוצה להתייחס לזה.

פנינה תמנו: כרגע אני בוחרת להתעלם מזה.

פנינה תמנו: אני רוצה להתייחס ל-1,300 דירות שכן צריך לפנות אותן ואני שואלת אותך כמה מתוכן אפשר לבצע כבר מחר או אתמול היה צריך לעשות ולא עשיתם וזה כשאמרת שלא פעלתם מספיק בנחישות, וכמה זמן ייקח לכם לפנות אותן?

פנינה תמנו: בסוף ברמת הפרקטיקה, כמה בעוד שלושה חודשים יכולים לקבל דירות מאלה שמחכים?

<רונן כהן: אמרתי שאנחנו במהלך השנה האחרונה קיבלנו חזרה שבעים דירו, מתוך מאות מכתבים - יש תהליכים - שהוצאנו לראשי רשויות.

<רונן כהן: כדי לשים את הדברים בפרופורציות, הדירות האלה משמשות קשישים, עיוורים, מועדוניות כאלה ואחרות, לצרכים קהילתיים.

<רונן כהן: בא ראש עיר, ראש רשות מקומית ---

אורלי לוי אבקסיס: לראש עיר אין סמכות על דירות של הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: אל תבלבל כאן את המוזמנים.

אורלי לוי אבקסיס: לרשות מקומית אין שום say בנושא של הסבה של דיור ציבורי למוסדות ציבור.

<רונן כהן: אין על זה מחלוקת במשרד השיכון.

אורלי לוי אבקסיס: אז אל תגיד לי רשות מקומית.

פנינה תמנו: שהרשות המוניציפאלית תמצא פתרונות.

פנינה תמנו: כמו ששולחים הוצאה לפועל לאנשים שיפנו את הדירה, כך אתם צריכים לפנות אותם.

<רונן כהן: אולי כדאי שתקשיבו.

<רונן כהן: אני מוכן לשמוע ואתם יכולים לתקוף אותי, בסדר.

<רונן כהן: אני מבין, אני שק חבטות, מקובל עלי.

אורלי לוי אבקסיס: מהקדנציה הקודמת אני נושאת את הדגל.

<רונן כהן: אני יודע.

<רונן כהן: אני נושא אותו 13 שנים.

אורלי לוי אבקסיס: כנראה שלא עשיתם את תפקידכם כראוי.

אורלי לוי אבקסיס: איך אתה הולך לישון בלילה?

<רונן כהן: נכון, לא עשינו ואני לא הולך לישון בלילה, לא יותר ממך.

אורלי לוי אבקסיס: כשאתה יודע שילדים נמצאים תחת כיפת השמים בזמן שאתה הולך למיטה החמה שלך, אתה לא עושה את תפקידך.

אורלי לוי אבקסיס: בסדר?

אורלי לוי אבקסיס: כשלקחו את הכסף והסבו אותו - ובין היתר משרד השיכון הסב אותו – לשמירה במזרח ירושלים, לסלילת כביש במעלה אדומים, לשיפוץ מבני ציבור, ורק לא לדיור הציבורי, אתם פשעתם בחובה הבסיסית שלכם לאותו קהל שאתם מחויבים על פי חוק לדאוג לו.

פנינה תמנו: שבעים דירות שקיבלתם, זה לעג לרש.

<רונן כהן: אני מספר לך את התהליכים.

<רונן כהן: אני מדבר אבל צועקים ומשתוללים.

<רבקה בן לולו: מתוך השבעים דירות, כמה אנשים קיבלו דירות?

פנינה תמנו: זאת לא השאלה.

פנינה תמנו: מתוך ה-1,300 הוא אמר שהתפנו כרגע שבעים ואני רוצה לדעת למה השאר לא מתפנות.

אורלי לוי אבקסיס: במי זה תלוי.

<קריאה: תלוי רק בנו.

אורלי לוי אבקסיס: יפה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נחזור אליך.

אורלי לוי אבקסיס: לא סיימנו.

אורלי לוי אבקסיס: משרד הרווחה.

אורלי לוי אבקסיס: מה הנוהג בפינוי עם ילדים?

<איתנה ברמן: אין נוהל בפינוי ילדים.

<איתנה ברמן: החלק של משרד הרווחה הוא בהגשת הדוח הסוציאלי למשרד השיכון.

<איתנה ברמן: אני אישית עשיתי את זה עשרות שנים.

<איתנה ברמן: השליטה שואפת לאפס ואפילו לא תמיד מקבלים תשובה.

<איתנה ברמן: כל הכעס מופנה כלפי העובדים הסוציאליים מאחר ואי אפשר לעמוד לא מול עמידר ולא מול משרד השיכון.

<איתנה ברמן: אין לנו אמירה ולא אנחנו קובעים את הקריטריונים.

אורלי לוי אבקסיס: את יכולה לתת לנו דוגמה מה קורה עם אותם ילדים כאשר אתם ממלאים דוח כפי שאתם נדרשים?

אורלי לוי אבקסיס: אתם נפגשים עם המשפחה ואתם יודעים שאין חלופת דיור אחרת, מה אתם כותבים בדוח הזה?

<איתנה ברמן: אנחנו כותבים את המציאות ואפילו מעבר לכך.

<איתנה ברמן: בדרך כלל פונים לראש הרשות, זה מה שקורה בדרך כלל לעובדים סוציאליים ברשויות.

<איתנה ברמן: מפעילים עליו לחץ ומנסים בתוך הרשות.

אורלי לוי אבקסיס: שהוא יפעיל לחץ על משרד השיכון.

<איתנה ברמן: על משרד השיכון ממש קשה להפעיל לחץ כי הפתרונות מוגבלים וזאת הגדרה עדינה.

<איתנה ברמן: ראש הרשות, בכלים שלו – כמו שיש בית כנסת ויש איזשהו מבנה ששייך לרשות – ישכן אותם שם.

<איתנה ברמן: הבעיה היא רחבה, הבעיה היא חמורה ולאורך שנים היא לא טופלה.

<איתנה ברמן: הכספים היו צריכים להגיע מהכסף שאותם אנשים שילמו להשתתפות שלהם לא הגיעו לבניית דיור והיום יש פערים מאוד מאוד גדולים.

<איתנה ברמן: אם לא ייקבע שייבנה ובמקביל באמת יפונו כל הדירות האלה, לא היה פתרון.

אורלי לוי אבקסיס: אתם כמשרד רווחה יודעים כשהולכים לפנות ילדים ואתם מזהירים, יש לכם איזה כלי לעשות משהו?

<איתנה ברמן: אם אין יחסים אישיים, לא.

<איתנה ברמן: תמיד הייתי עסוקה ביצירת יחסים אישיים טובים במשרד השיכון.

<איתנה ברמן: יש להם ועדות אליהן מגיעים כל הדוחות.

<איתנה ברמן: כל מה שיכולתי לעשות ברמה האישית אחד מול אחד, עשיתי.

<איתנה ברמן: זה חוסר אונים מאוד גדול.

<איתנה ברמן: משרד השיכון לא באמת עומד מול המשפחות האלה, הוא לא מכיר את האנשים שנמצאים לא בעמידר ולא במשרד השיכון.

אורלי לוי אבקסיס: הם לא מכירים אותם.

<איתנה ברמן: רק אותנו.

<איתנה ברמן: הם נעמדים אצלנו בלשכות וצועקים עלינו.

<איתנה ברמן: זאת החוויה כשאתה לא באמת יכול לעשות משהו.

אורלי לוי אבקסיס: גם כשאתם מגישים דוח, כשאתם אומרים שאין מה לעשות עם הילדים האלה, אין להם קורת גג.

<איתנה ברמן: לא מעלה ולא מוריד.

<איתנה ברמן: יש ועדה עליונה, יש דרגות שאתה עובר עם אותה משפחה, מגיע לוועדה עליונה והיא נותנת תשובה שלילית.

אורלי לוי אבקסיס: אתם סתם חותמת גומי.

אורלי לוי אבקסיס: גם כשאתם זועקים שזה מסוכן לילד.

<איתנה ברמן: חותמת גומי זה כשאת יכולה לאשר משהו.

פנינה תמנו: אפס יכולת לשנות.

<איתנה ברמן: חוסר אונים אמיתי.

פנינה תמנו: אני מתנצלת.

פנינה תמנו: אני צריכה ללכת.

פנינה תמנו: אני אתייחס למה שכן נעשה ולא למה שאתם הולכים לדבר עליו.

פנינה תמנו: לגבי ה-1,300, אני מתייחסת לאותן 1,300 דירות.

פנינה תמנו: אני אומרת שבסופו של דבר צריך להביא לכאן, אם יש כאן נציג של השלטון המקומי.

פנינה תמנו: אולי צריך להוציא צו חירום ולפנות את כולם.

אורלי לוי אבקסיס: לשלטון המקומי אין נגיעה.

פנינה תמנו: הוא טוען שהשלטון המקומי לא מוכן.

אורלי לוי אבקסיס: הוא מבלבל את הדעת.

אורלי לוי אבקסיס: הוא רוצה לבלבל את מי שמכיר את הנתונים.

אורלי לוי אבקסיס: לשלטון המקומי אין שום יד ורגל בכל מה שקשור לדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: זה משהו בפני עצמו.

אורלי לוי אבקסיס: אין לו אפילו את הזכות לומר שקודם כל תדאגו לאוכלוסיית הזכאים שלו.

אורלי לוי אבקסיס: הם מסתכלים על הרשימה הארצית.

פנינה תמנו: הם לא קובעים את סדרי העדיפויות?

אורלי לוי אבקסיס: הם לא קובעים סדרי עדיפויות.

פנינה תמנו: אני מאוד מקווה, רונן, אתה נציג משרד השיכון, אתה אמרת במפורש שלא עשיתם מספיק בנחישות.

פנינה תמנו: אם אתה רוצה לפטור את המצב של אותם 2,500 ממתינים לפי הקריטריונים החדשים, אתם חייבים לשים לכם תאריך יעד ברור לפינוי תוך נקיטת אפס סובלנות.

פנינה תמנו: כמו שבאים למשפחה, מפנים אותה עם כל הדברים וזורקים אותה לרחוב, קחו את האנשים האלה ותוציאו אותם.

פנינה תמנו: סליחה, אנחנו מדינת חוק.

פנינה תמנו: קחו אותם ותעיפו אותם החוצה ותאכלסו במקומם משפחות.

פנינה תמנו: אם יש אנשים שעוברים על החוק ולכן ילדים לא מקבלים קורת גג, תפנו אותם.

<רונן כהן: תקשיבו לרגע.

<רונן כהן: בואו נעשה סדר.

<רונן כהן: אם יש לכם עניין, אני אתייחס.

<רונן כהן: אם אין לכם עניין, אני מקבל, אני אלך מכאן ואעביר הלאה את הטענות.

אורלי לוי אבקסיס: הייתי שמחה מאוד אם היית מציג עובדות אמיתיות כי אתה זורק אותי לשלטון המקומי ואין לזה שום שחר.

<רונן כהן: לא אמרתי זאת.

<רונן כהן: אני יושב כאן שעה וחצי.

אורלי לוי אבקסיס: זאת חובתך.

<רונן כהן: זאת חובתי.

אורלי לוי אבקסיס: אם אתה לא רוצה למלא את החובה שלך, תגיד לשר שלך שישלח נציג אחר.

<רונן כהן: לא, חס וחלילה.

<רונן כהן: בן אדם מגיע, מותר לו לדבר.

אורלי לוי אבקסיס: בוודאי, אבל באמת ולא לבלבל את האנשים.

<רונן כהן: אני בלבלתי את האנשים?

<רונן כהן: עוד לא סיימתי את העובדות.

<רונן כהן: אנחנו נקטנו בצעדי פנייה בדרישה להחזיר.

אורלי לוי אבקסיס: להחזיר, לא לפנות.

<רונן כהן: מי הם אותם אנשים בפנים?

<רונן כהן: אלה אנשים קשישים.

אורלי לוי אבקסיס: אלה לא דיירים.

<רונן כהן: תני לי להסביר.

<רונן כהן: אני אתן לך מיפוי.

<רונן כהן: אני אתן לך את הנתונים.

<רונן כהן: בסוף הדיון הזה אני אלך למשרד ואני אכתוב לך מי מאכלס את הדירות האלה.

אורלי לוי אבקסיס: ראינו את זה בדוח מבקר המדינה.

פנינה תמנו: שימצאו פתרון למעונות היום.

<רונן כהן: חשוב לך לדעת מי גר שם?

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא מעניין אותי.

אורלי לוי אבקסיס: ברגע שהם לא זכאים, לא.

<רונן כהן: אותם קשישים שזה מעון היום שלהם, מחר מפנים אותם.

פנינה תמנו: כן.

<רונן כהן: אני מבקש שייאמר שהוועדה הזאת סבורה שכל מועדוני הקשישים האלה, צריכים לפנות אותם לאלתר.

פנינה תמנו: זה בא על חשבון ילדים שאין להם קורת גג.

<רונן כהן: לכן צריך למצוא את האיזונים.

פנינה תמנו: אותה רשות תמצא להם פתרון.

פנינה תמנו: שר השיכון והשר לענייני גמלאים ימצאו את הדרך לפתור את הנושא, אבל אי אפשר לבוא ולומר שאלה קשישים שיש להם מעון יום כשילדים אין איפה לישון.

פנינה תמנו: אתה מבין את העיוות?

פנינה תמנו: התפיסה מעוותת.

<רונן כהן: אני מסביר לכם למה זה לוקח זמן יותר ממה שצריך.

<רונן כהן: אני מסכים אתכם, אבל תבינו.

אורלי לוי אבקסיס: כמה רשויות מקומיות יש?

פנינה תמנו: 250.

אורלי לוי אבקסיס: נגיד בכל רשות מקומית יש עכשיו מרכז לקשישים בדיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: איפה ה-3,000?

<רונן כהן: על איזה 3,000 את מדברת?

אורלי לוי אבקסיס: אלה שדיבר עליהן מבקר המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא נמשיך בשיח הזה.

אורלי לוי אבקסיס: כמעט 3,000.

אורלי לוי אבקסיס: כאלפיים ומשהו דירות של דיור ציבורי שמאכלסים אותן ואתה אומר לי עכשיו מעונות.

אורלי לוי אבקסיס: הכול נכון, הכול בסדר והכול ראוי, אבל למה מתוך המלאי של הדיור הציבורי?

מרב מיכאלי: בכל זאת, תן סדרי גודל.

מרב מיכאלי: הוזכרו גם עמותות שהן לא מעונות לקשישים.

מרב מיכאלי: תן לנו סדרי גודל.

אורלי לוי אבקסיס: מבקר המדינה בדק ומצא ש-2,300 דירות מאוכלסות שלא על פי חוק.

אורלי לוי אבקסיס: נקודה.

אורלי לוי אבקסיס: לא זכאים.

אורלי לוי אבקסיס: נקודה.

<רונן כהן: אין חוק בזה.

אורלי לוי אבקסיס: משרד המבקר עשה עבודה.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא באה לערער על הנתונים של משרד המבקר.

<רונן כהן: גם אני לא מערער.

אורלי לוי אבקסיס: אם היית רוצה לערער, היית צריך לתת לו תשובות.

<רונן כהן: אני לא מערער על הנתונים.

<רונן כהן: לא שהוא אמר 2,300 ואני אומר עכשיו לא היה.

<רונן כהן: אני לא מערער.

מרב מיכאלי: אז מה כן?

מרב מיכאלי: תן לנו את הפירוט, תסביר לנו מה אפשר לעשות עם ה-2,300 האלה.

<רונן כהן: אנחנו נוקטים במשך השנים האחרונות, לא מספיק בצורה נחושה ואגרסיבית בעניין הזה.

<רונן כהן: אם את שואלת אותי, אני הייתי לוקח ראש עיר כמו בירושלים שמחזיק 17 דירות ואומר לו שהוא עכשיו ייתן מענה לציבור שלו.

<רונן כהן: הדירות האלה לא משמשות למקומות הימורים אלא משמשות מועדוניות יום ולרווחה.

<רונן כהן: יש להם גם נימוקים שלהם שצריך לבחון אותם.

<רונן כהן: יש נוהל שמאפשר להקצות דירות – נוהל מסודר – גם לצורכי ציבור.

<רונן כהן: יש נוהל מסודר.

<רונן כהן: זה לא במחשכים.

אורלי לוי אבקסיס: לא כשחסרות לך דירות לזכאים.

<רונן כהן: יש נוהל.

<רונן כהן: האנשים האלה קיבלו את הדירות כדין.

<רונן כהן: הם לא עברו שום עבירה והם לא דומים לפולשים בשום אופן.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: הבנתי.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לשאול אותך עכשיו שאלה.

אורלי לוי אבקסיס: נורא, נורא, נורא קשה לפנות אליהם עכשיו ולבקש מהם לפנות.

<רונן כהן: פנינו ואנחנו ממשיכים והולכים לתבוע משפטית.

אורלי לוי אבקסיס: אתה אמרת שלא נהגתם בצורה נחושה.

אורלי לוי אבקסיס: מה שאתם כן עושים בצורה מאוד נחושה זה פינוי של משפחות עם ילדים בלי לדעת איזו אלטרנטיבה יש להם.

<רונן כהן: אני לא מקבל את זה.

<רונן כהן: לפרוטוקול.

<רונן כהן: אני מסתייג ממה שאת אומרת.

אורלי לוי אבקסיס: לא מקבל.

אורלי לוי אבקסיס: בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: לפרוטוקול עכשיו.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אתם מקבלים את הדוח של העובדים הסוציאליים שמתריעים על אותם ילדים ומבקשים לא לפנות, מה אתם עושים עם אותו דוח?

<רונן כהן: אין פינוי שהוא עיוור.

<רונן כהן: שוקלים את כל השיקולים.

אורלי לוי אבקסיס: דיברה כאן נציגת משרד הרווחה.

<רונן כהן: היא דיברה על זכאות לדירה.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: היא דיברה לפני פינויים.

אורלי לוי אבקסיס: תקני אותי אם אני טועה.

<רונן כהן: תשלחי לי דוח אחד שלך ששלחת שמדבר על סכנה לילדים ואני אבוא לכאן ואחזור בי.

<רונן כהן: יש לך גם קשרים עם משרד השיכון.

<רונן כהן: זה הרי הולך ככה, נכון?

<רונן כהן: בקשרים.

<איתנה ברמן: אני אוריד הנחיה לרשויות.

<רונן כהן: תשלחי לי מקרה אחד שנשלח דוח והתעלמו ממה שאמרת.

<רונן כהן: תשלחי לי מחר.

אורלי לוי אבקסיס: לפני שאנחנו ממשיכים, אני רוצה להקריא מכתב של איגוד העובדים הסוציאליים ומיד לאחר מכן אני פונה לגבי הילדים עם הצרכים המיוחדים.

אורלי לוי אבקסיס: זה חשוב כי יש כאן את העניין של העובדים הסוציאליים ואת העמדה שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: "כבוד השר, הלשכות לשירותים חברתיים והעובדים הסוציאליים המתמודדים מדי יום ביומו עם הניסיון לתת מענה לבעיות חברתיות כלכליות, ביניהן גם למחסור הקיים בדיור הציבורי ולסיוע מזערי בשכר דירה הניתן לאלה הנזקקים לכך, שמחו לגלות שתכנית הדיור הלאומי שעתידה להיות נתונה כוללת התייחסות לנושא הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: אולם מתברר ששמחתנו הייתה מוקדמת מדי.

אורלי לוי אבקסיס: תחת הכותרת ייעול מערך הדיור הציבורי ושיפור תחזוקתו, מצאנו כי בכוונת הממשלה לבטל את חוק הדיור הציבורי ללא שום התייחסות למצוקה הנוראית של נזקקי הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: מדי יום נדרשים העובדים הסוציאליים להכין דוחות סוציאליים לזכאי הדיור הציבורי אולם אלו מתויקים במשרד השיכון ולעתים אפילו לא זוכים כלל למענה.

אורלי לוי אבקסיס: רשימת המתנה ארוכה של משפחות ויחידים הזכאים לדיור ציבורי או לסיוע בשכר דירה רק הולכת ומתארכת מדי יום ביומו וידינו קצרה מלעזור להם.

אורלי לוי אבקסיס: מעבר לצורך לעשיית צדק היסטורי עם דיירי הדיור הציבורי, יש צורך דחוף למציאת פתרון לזכאים ולפיכך אין מנוס אלא להגדיל את מלאי הדיור הציבורי וכל ניסיון להסתפק בדירות הקיימות, כמוהו כהודעה ממשלתית שאין לה עניין לדאוג לקורת גג עבור זכאי הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: אמנם נושא הדיור הציבורי אינו בסמכותו של משרד הרווחה, אולם כמי שנאלצים בעל כורחנו לטפל בזכאי הדיור הציבורי, איננו יכולים להתייצב לבדנו בחזית הטיפול בנושא כשהדבר אינו כלל בתחום טיפולנו וסמכויותינו ואנו נעדרי כלים ומשאבים ונאלצים להשיב את פני הפונים ריקם.

אורלי לוי אבקסיס: בשל כך התסכול והכעס של הפונים מגיע לעברנו, בעוד שכולו אמור להיות מופנה כלפי משרד השיכון.

אורלי לוי אבקסיס: לאור העובדה שעל פי התכנית הכלכלית של הממשלה אין בכוונתה לפתור בשנים הקרובות את נושא הדיור הציבורי, נאלץ לשקול להורות ללשכות חברתיים בארץ מהיעדר פתרונות, שלא לקבל יותר לטיפולם את אלה הזקוקים לדיור ציבורי ולהפנותם למשרד השיכון וזאת כדי שהכעס והתסכול המוצדק שלהם לא יגיע לפתחנו ולא יראו בנו כאשמים בנושא.

אורלי לוי אבקסיס: אנו מצפים שמשרד הרווחה והשירותים החברתיים יהיה שותף לזעקתנו זו נגד פרק הדיור הציבורי בתכנית ויפעל מול משרדי הממשלה השונים לשינוי ההחלטה ולפתרונה.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה אדוני".

אורלי לוי אבקסיס: את זה כתבה יושבת ראש איגוד העובדים הסוציאליים ובאמת הם מתויקים ולא עוברים כל סינון וכל התייחסות.

אורלי לוי אבקסיס: אמר רונן שאין כאן אפילו פנייה אחת של מילוי דוח.

<צפרא דוויק: הוצאתי פנייה לעובדים הסוציאליים ואמרתי שאם זה יימשך, אנחנו לא נכין יותר דוחות.

<צפרא דוויק: אנחנו נפסיק בכלל לפנות לוועדות.

<צפרא דוויק: קיבלתי טלפון, אם אני לא טועה מאדוני, ובו חטפתי על הראש אפילו על המעט שאתם נותנים.

<צפרא דוויק: מה אתם נותנים?

<צפרא דוויק: 700 שקלים שכר דירה?

<צפרא דוויק: וזה אחרי שמחכים בתור חודשים.

<צפרא דוויק: לשם מה אנחנו צריכים את זה?

<צפרא דוויק: שישנו את המדיניות.

<צפרא דוויק: אנחנו רבים כאן על אלף דירות, על 3,000 דירות, חייבים לשנות את המדיניות.

<צפרא דוויק: גברתי אמרה מאוד נכון, יש פתרונות לעניין הזה.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: ארגון אהב"ה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה תגיב בסוף על הכול.

אורלי לוי אבקסיס: יש לנו עוד הרבה טענות שתצטרך להגיב עליהן.

<אבנר עורקבי: שלום לך.

<אבנר עורקבי: אני מאוד מודה לך שנתת לנו לדבר.

<אבנר עורקבי: אנחנו ממהרים כרגע לישיבה עם שר הרווחה בנושאים של ילדים בעלי צרכים מיוחדים.

<אבנר עורקבי: אני פונה אליך לאחר שיחה שלנו עם שר השיכון.

<אבנר עורקבי: פורום הארגונים, ארבעה ארגונים, שוחח עם שר השיכון יחד עם כבודו שיושב כאן וישבנו והיינו בהלם.

<אבנר עורקבי: ממש.

<אבנר עורקבי: כל פנייה שלנו, כל נושא שהבאנו – יש פתרון, יש פתרון, יש פתרון.

<אבנר עורקבי: אחרי שיצאנו מהפגישה, אני מפנה פניות לכבודו – מפח נפש גמור.

<אבנר עורקבי: זה מה שכתבתי לו במייל.

<אבנר עורקבי: מפח נפש גמור.

אורלי לוי אבקסיס: תן דוגמאות.

<אבנר עורקבי: אתם מכירים את ההורים לילדים בעלי צרכים מיוחדים.

<אבנר עורקבי: יש לי הורים שמתגרשים ומסכת הגירושין היא מסכת מאוד קשה.

<אבנר עורקבי: אין להם מה לאכול.

<אבנר עורקבי: הם מבזבזים את כל כסף הדירה שהם קנו.

<אבנר עורקבי: הם באים למשרד השיכון ומבקשים שיעזרו להם בשכירות אבל אומרים להם שמאחר שפעם הייתה להם דירה, הם לא זכאים.

<אבנר עורקבי: ישבנו אתו, אמרנו לו שיש אנשים שזקוקים אבל הם לא מקבלים.

<אבנר עורקבי: מדברים אתו ומנסים לשכנע אותו – לא, מי שהייתה לו פעם דירה לא זכאי.

אורלי לוי אבקסיס: גם אם נולד לו ילד בעל צרכים מיוחדים.

<אבנר עורקבי: יש לי משפחה כזאת.

<אבנר עורקבי: היא גרה בדירה ויש להם ילדים בעלי צרכים מיוחדים.

<אבנר עורקבי: הם גרים בקומה גבוהה עם 34 מדרגות.

אורלי לוי אבקסיס: הם צריכים להעלות את הכיסאות.

<אבנר עורקבי: הם צריכים להרים את כיסא הגלגלים.

<אבנר עורקבי: יש להם שברים בגב והם הולכים להיות נכים.

<אבנר עורקבי: המדינה לא עוזרת.

<אבנר עורקבי: יש לי פנייה של הורים שגרים באזורי ספר והם גרים בדיור ציבורי ולא ממוגנים.

<אבנר עורקבי: הם כמו ברווזים במטווח.

אורלי לוי אבקסיס: ברגע שהם כבר עלו את ארבע הקומות, גם אם הם צריכים לרדת, הם כבר מוותרים על הירידה.

<אבנר עורקבי: אני מספר לך על כל המקרים בצורה מקוטלגת.

<אבנר עורקבי: יש לנו ילדים שהם כמו במטווח כי הם מתגוררים ביישובי ספר ואין פתרון של הגנה לילדים האלה בדירות שלהם כי אין מרחב מוגן לילדים בכיסאות גלגלים.

אורלי לוי אבקסיס: לילד בכיסא גלגלים לא מגיעה דירה נגישה?

<אבנר עורקבי: יש כאלה שיש להם את הדירה ואין להם נגישות.

<אבנר עורקבי: הם אומרים שהם לא רוצים את הדירה, שייקחו אותה כי הם רוצים דירה נגישה והם מוכנים לשלם קצת כסף מכספם, אבל משרד השיכון לא מוכן לכך.

<אבנר עורקבי: יש אימא שאומרת שיש לה כסף מבקשת שייתנו לה קצת כסף ואכן נותנים לה כסף שהוא בנוסף לכסף שיש לה אבל היא לא יכולה לקנות דירה במקום בו היא רוצה, שם נמצא הבן שלה שמקבל את כל הטיפולים להם הוא זקוק.

<צפרא דוויק: אם היא תעבור לדירה מרוחקת מעל חצי קילומטר, היא גם לא תקבל את קצבת הניידות.

אורלי לוי אבקסיס: יש את המוסד לביטוח לאומי שקובע את הניידות ומהצד השני יש את משרד השיכון שכמו שאנחנו שומעים כאן גם לאוכלוסייה עם צרכים מיוחדים אין מענים ואין מענים לילדים עם צרכים מיוחדים.

אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר שנפגשתם עם השר ועם הצוות של המשרד.

<אבנר עורקבי: נפגשנו עם רונן שיושב כאן ליד השולחן הזה.

אורלי לוי אבקסיס: ולא נמצאו פתרונות.

<אבנר עורקבי: אין פתרונות.

<אבנר עורקבי: לכל הפניות שלי אין פתרונות.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

<דפנה: אני מנכ"ל הארגון, אימא לילד עם צרכים מיוחדים, אני גרה בדירת נ"ר של משרד השיכון.

<אבנר עורקבי: לא ממוגנת.

<דפנה: אני גרה בקרית ביאליק.

<דפנה: נפלו אצלנו טילים ואין לי ממ"ד.

<דפנה: כל הקירות שלי הם קירות חיצוניים והמקלט הכי קרוב הוא מאוד רחוק וגם אם אני רוצה לגשת אליו, הוא עם מדרגות.

<דפנה: הבן שלי בכיסא גלגלים, אם היום חס וחלילה קורה משהו, אין לי פתרון.

אורלי לוי אבקסיס: יש כאן אנשים שהיו מתפללים שאלה יהיו הצרות שלהם, שקודם כל תהיה להם קורת גג.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אני אומרת שבמצב שלכולם רע, יש כאלה שמסתכלים עליך כעל ברת מזל.

אורלי לוי אבקסיס: את מבינה את האבסורד?

<דפנה: צריך לפתור בעיות לפני שהן קורות.

אורלי לוי אבקסיס: אני מסכימה אתך.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים כאן על הכול יחסי בחיים.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מדברים על הכול יחסי בחיים, אנחנו רואים אוכלוסייה כל כך גדולה.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, הרבה יותר קל לפנות ילדים מאשר לפנות בית כנסת ואתה אומר שאתה צריך את האישור של היועץ המשפטי.

אורלי לוי אבקסיס: לאחר הדוח של מבקר המדינה, אני לא חושבת שתהיה איזושהי בעיה לקבל אישור מהיועץ המשפטי.

אורלי לוי אבקסיס: יתרה מכך, אני אשלח את המכתב ליועץ המשפטי לבקש עבורכם אישור.

<אבנר עורקבי: יש לי משפחה שממתינה לסיוע בשכר דירה והמשפחה הזאת נמצאת במצוקה כלכלית מאוד קשה.

אורלי לוי אבקסיס: בהמשך נרצה לשמוע את התייחסות משרד האוצר לדברים שנאמרו כאן.

אורלי לוי אבקסיס: רונית כץ, משרד החינוך, שירות פסיכולוגי ייעוצי.

אורלי לוי אבקסיס: מה קורה עם אותם ילדים?

<רונית כץ: אני מאוד מסכימה עם התיאור שתיארת.

<רונית כץ: ברור שאלה ילדים שמאוד סובלים והמשפחות מאוד סובלות.

<רונית כץ: מה שהיה חשוב לי לומר שאנחנו בבתי הספר, ברגע שנודע לנו שילד הוצא מביתו ---

אורלי לוי אבקסיס: ברגע שנודע לכם.

אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא מתייעץ אתכם.

אורלי לוי אבקסיס: נודע לכם, מיידעים אתכם.

אורלי לוי אבקסיס: מי מיידע אתכם?

<קריאה: במקרה הטוב.

<רונית כץ: נודע לנו – בדרך כל בגנים, בתי ספר יסודיים וחטיבות ביניים כאשר יש פסיכולוגית בבתי הספר, דרכה או דרך הרווחה מכיוון שברשויות יש את השולחן העגול וזה מגיע לפתחם.

<רונית כץ: זה הרבה יותר קשה בתיכון.

<רונית כץ: בתיכון זה בדרך כלל מגיע מהילדים עצמם, מהתלמידים או מהמשפחות שלהם.

<קריאה: גם ביסודי.

אורלי לוי אבקסיס: לאחר שפונו.

<רונית כץ: לא בהכרח.

אורלי לוי אבקסיס: אתם מצליחים לעצור פינויים?

<רונית כץ: ניסינו.

<רונית כץ: אני באופן אישי.

<רונית כץ: אנחנו מנסים, אנחנו עובדים על זה, אנחנו משכנעים את הרשויות אבל הרבה יותר קשה לנו.

<רונית כץ: מה שאנחנו מנסים, כל מה שאפשר לתת לילד, ברגע שאנחנו יודעים שהוא ילד במצוקה, הוא לא משלם את שכר הלימוד, הוא לא משלם עבור טיולים והוא יקבל את כל מה שמגיע לו במסגרת בית הספר.

אורלי לוי אבקסיס: קורת גג אתם לא יכולים לתת.

<רונית כץ: קורת גג אי אפשר לתת.

אורלי לוי אבקסיס: מה קורה עם אותם ילדים שמפונים?

אורלי לוי אבקסיס: איך אתם קולטים אותם במערכת?

אורלי לוי אבקסיס: מה אתם יכולים לספר לנו עליהם?

<רונית כץ: אלה ילדים במצב מאוד מאוד קשה.

<רונית כץ: אמרת קודם כתם על מצחה של החברה.

<רונית כץ: אלה ילדים שהולכים עם כתם.

<רונית כץ: אלה ילדים שמגיעים עם לבוש שמיד הילדים מסתכלים עליהם ורואים שאלה ילדים ממצוקה מאוד גדולה.

<רונית כץ: הלימודים שלהם בסוף סדרי העדיפויות והרבה יותר קשה להם חברתית.

<רונית כץ: אלה ילדים במצוקה.

<רונית כץ: הם ילדים מאוד מאוד בסיכון.

<רבקה בן לולו: כמה מהם נושאים?

<רונית כץ: הרבה מהם נושרים.

<רבקה בן לולו: זאת אומרת שהם גם לא יכולים לשנות את העתיד שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: אלה מכפלות הכוח השלילי.

אורלי לוי אבקסיס: אם מבקשים מכם למלא דוח ומבקשים ממשרד הרווחה למלא דוח, לשם מה אתם צריכים את זה?

אורלי לוי אבקסיס: הרי בסופו של דבר הם לא מסתכלים, משרד הרווחה אומר שמתייקים את זה ואם הם מקבלים תשובה שהדוח הגיע, הם צריכים להגיד תודה.

אורלי לוי אבקסיס: מה הרעיון שאותם גופים, אותו ממסד שאמור לקלוט את הילדים האלה ולהתמודד עם הקשיים שלהם, יצטרך בכלל למלא את אותם דוחות בכלל לא מתייחסים אליהם?

אורלי לוי אבקסיס: אתה אמרת לי קודם שאין שום פינוי מידי ואנחנו מגלים שכן.

אורלי לוי אבקסיס: משרד הרווחה אומר כן, משרד החינוך אומר כן, משרד החינוך אומר שהוא ניסה כמה פעמים ולא צלח בידם ואין להם כתובת אבל הם אלה שצריכים להתמודד עם הנזקים של אותם פינויים.

<רונית כץ: אני חושבת שמשרד החינוך, בכלל בתי ספר, זה מקום שיכול לייצר בכל זאת יחסים לילדים כאלה.

<רונית כץ: זה מקום שיכול להפוך סוג של תחליף לבית.

<רונית כץ: לא קורת גג.

<רונית כץ: אף פעם לא קורת גג, אבל באמת מקום שהילד ירגיש שטוב לו שם.

אורלי לוי אבקסיס: אתם רואים את ההשלכות של הפינויים.

<רונית כץ: בוודאי.

אורלי לוי אבקסיס: את הירידה בלימודים ואת הנשירה.

<רונית כץ: ירידה בלימודים, נשירה, ילדים שמגיעים רעבים לבית הספר.

<רונית כץ: בהרבה מאוד בתי ספר נותנים היום הזנה - גם בתי ספר שאין בהם הזנה והם לא פנימיות – מכל מיני גופים שמגייסים תרומות כדי שלילדים כאלה יהיה סנדביץ' בארוחת עשר, שיהיה להם משהו לאכול.

<רונית כץ: אוספים תרומות.

<רונית כץ: אצלנו בבית ספר, אני יכולה להביא דוגמה, מורה שהיה לה מספיק כדי לחלק תרומות כדי שילדים ילכו לקנות בגדים.

<רונית כץ: בוודאי שעושים ועושים ככל יכולתנו.

<רונית כץ: אין ספק שיש כאן נזק.

<צפרא דוויק: אני רוצה להוסיף.

<צפרא דוויק: הנזק הוא עוד יותר גדול כאשר יש מעבר תכוף בין דירה לדירה.

<צפרא דוויק: החיים באי יציבות ובחוסר ודאות, אנחנו מגדלים דור של ילדים שהם חסרי ביטחון והם תלושים חברתית.

<צפרא דוויק: העוגן היציב הזה שיש להם במערכת תמיכה חברתית קהילתית דרך מערכת החינוך ודרך המתנ"ס וכולי נעלם ואיננו.

<צפרא דוויק: היום הם גרים כאן ומחר הם גרים שם.

<צפרא דוויק: אם לא ישנו את מדיניות משרד השיכון ויעברו רק למדיניות של סבסוד שכר דירה – שאי לה שחר כי אי אפשר לשכור דירות, כמו שאת אמרת נכון, בסכומים שהם מקצים, שאין יציבות, שבעלי הבית לא רוצים אותם, אם הם לא ישנו את המדיניות, אנחנו בדור שני ושלישי לעוני ומצוקה.

<צפרא דוויק: ילדים לא הישגיים, חסרי ביטחון, חשדנים ותוקפנים.

אורלי לוי אבקסיס: בהקשר לזה אני רוצה משהו שראיתי אתמול ב"גלובס".

אורלי לוי אבקסיס: הסיוע למשפחות עם ילדים קטנים מהנמוכים ב-OECD.

אורלי לוי אבקסיס: אחד הדברים שעולים מאותו דוח של פרופסור מישל סטרצ'ינסקי הוא שההטבות שניתנות היום למשפחות עם ילדים קטנים אינן מספיקות.

אורלי לוי אבקסיס: הוא מדבר על העלאה של מחיר הדיור, של שכר דירה, איך זה משפיע על המשפחות ואנחנו מגלים שכשליש מאותן משפחות נתמכות, הילדים נושרים ממערכת החינוך.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כבר לא מדברים על המשפחות עם שני הורים עובדים אלא אנחנו מדברים על משפחות עם שני הורים עובדים וילדים עובדים, שזה אבסורד, ולא מצליחים.

אורלי לוי אבקסיס: כשאתה חושב על הניכור הזה ואתה חושב מה עתיד הילד הזה, אתה לא צריך להיות גדול יותר.

אורלי לוי אבקסיס: העיקר הוא שקל יותר לפנות ילדים מאשר לפנות בית כנסת או עמותה.

<דבורה מרחבי: אנחנו יכולים לומר כאן דברים רבים ואכן משרד החינוך מאוד משתדל לעטוף את הילדים בבתי הספר אבל זה מתן אקמול לסרטן.

<דבורה מרחבי: ילד שאין לו בית, גם אם המחנכת – ועשיתי את זה שנים – תביא סנדביץ' ותזמין אותו אליה הביתה, זה לא פתרון.

<דבורה מרחבי: אלה ילדים שהגורל שלהם נחרץ.

<דבורה מרחבי: אני רואה כבר היום בגילי עם שיער השיבה שלי דור שלישי לילדי מועדוניות וזה מאוד עצוב לראות את זה.

<דבורה מרחבי: אתה רואה שהילדים האלה גורלם נחרץ מראש.

<דבורה מרחבי: המחנכת יכולה להיות נחמדה, בית הספר יכול לוותר אבל משרד החינוך לא יכול לעזור לדבר הזה.

<דבורה מרחבי: הוא לא יכול.

<דבורה מרחבי: זה גדול עלינו.

<דבורה מרחבי: אין לנו שום מנדט לדבר הזה, כי איזה אמצעים יש לנו במשרד החינוך לדבר הזה?

<דבורה מרחבי: אין לנו שום אמצעים.

<דבורה מרחבי: לצערי גם לא למשרד הרווחה.

<דבורה מרחבי: טרגדיה.

<דבורה מרחבי: פשוט טרגדיה הדבר הזה וצריך להגיד את זה כאן.

<דבורה מרחבי: משרדי הממשלה האחרים יכולים לבכות, להביע את דעתם המקצועית, לכתוב דיווחים, כל פסיכולוג בגרוש מבין מה זה ילד שאין לו מקום יציב וקבוע, ילדים לפעמים יוצאים לפנימייה, נפרדים מההורים שלהם כדי שיהיה להם בית.

אורלי לוי אבקסיס: וכמה המדינה משלמת עבור הפנימייה?

<דבורה מרחבי: הרבה יותר.

אורלי לוי אבקסיס: 7,000 שקלים לחודש לילד.

<דבורה מרחבי: אני מדברת על ילדים שהם לא בסיכון.

<דבורה מרחבי: יש ילדים שאתה אומר שצריך להוציא אותם מהבית כי ההורים כך וכך, אבל לא, אלה ילדים שיוצאים לפנימייה כי אין איפה לגור.

אורלי לוי אבקסיס: המדינה בסופו של דבר נדרשת – תקשיב נציג האוצר, תקשיב לאבסורד כי אתם אחר כך צריכים למלא את הבקשה של משרדי הרווחה – לממן.

אורלי לוי אבקסיס: אתם לא משקיעים בדיור ציבורי ואני כבר לא מדברת על האופק התעסוקתי של אותם ילדים שלא תראה מהם כלום, הם יהפכו להיות קומבינטורים, לא תקבל מהם מסים ובמקרה הטוב ובמקרה הרע אולי הם יהפכו להיות עבריינים של הדור הבא ויהפכו להיות נטל גם על הרווחה וגם על האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: זה אמור לגבי כל אותם ילדים שלא דאגתם להם לדיור ציבור ולא דאגתם להם לדיור ציבורי מאחר שהסטתם את הכסף של הדיור הציבורי לדברים אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על כמעט שלושה מיליארד שקלים.

אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה יצרתם איזשהו צינור שבסוף מעביר את הילדים האלה למסגרות חוץ ביתיות כאשר עבור כל ילד אתה משלם 7,000 שקלים בחודש תסביר לי את ההיגיון הכלכלי במדיניות הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: בוא, תנסה להסביר לי.

אורלי לוי אבקסיס: אם תצליח, אני אוריד בפניך את הכובע.

<צחי דוד: אני לא מכיר את משרד החינוך ולא מכיר את נושא המסגרות החוץ ביתיות.

אורלי לוי אבקסיס: זאת הבעיה.

אורלי לוי אבקסיס: הבעיה היא שמשרד האוצר לא מקשיב למשרד החינוך ולמשרד הרווחה שהם אמונים על הילדים האלו.

אורלי לוי אבקסיס: הם אומרים לכם שבסוף הם מוציאים את הילדים למסגרות חוץ ביתיות כי אין להם קורת גג ואז אתה צריך לשלם עבורם.

אורלי לוי אבקסיס: בסופו של דבר הכול יוצא מתקציב אחד אותו מנהל משרד האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: כשאתה אומר לי שאתה לא מכיר את משרד הרווחה, לכן קיימת הבעיה הזאת בדיוק הציבורי כי אתם לא מקשיבים למה שהם אומרים.

<רבקה בן לולו: אבל לקצץ בקצבאות הילדים זה מוסרי מאוד.

אורלי לוי אבקסיס: אתם ראיתם את הדוח של כל העובדים הסוציאליים לגבי המדיניות שלכם בדיור הציבורי?

אורלי לוי אבקסיס: נחשפתם לדוח הזה?

<צחי דוד: לא מכיר אותו.

אורלי לוי אבקסיס: או שאנחנו במדינת חלם או שהכול מיותר.

<צפרא דוויק: אפשר לפתור את הבעיה.

<צפרא דוויק: אנחנו ביום הבין לאומי למאבק בעוני.

<צפרא דוויק: קבעו קו וירטואלי, קו עוני, ואמרו מתחת, מלמעלה, לפי הקצבאות יקבלו סיוע בשכר דירה, לפי הקצבאות יקבלו סיוע אחר, אחוזי נכות כאלה וכולי.

<צפרא דוויק: בואו נבטל את הכול ואז לאוצר יהיה הרבה יותר זול.

<צפרא דוויק: יהיו פחות עובדים סוציאליים כי לא תצטרכו אותנו.

אורלי לוי אבקסיס: למה אנחנו מחזיקים את העובדים הסוציאליים ואת הפסיכולוגים במערכת החינוך אם כל זעקותיהם אפילו לא נשמעות?

אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה, אין כאן גם הגיון כלכלי.

אורלי לוי אבקסיס: עזוב את הבחינה האנושית אבל אין כאן הגיון כלכלי לא בטווח הקצר ולא בטווח הארוך.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כחברה יוצאים נפסדים מכל ההתנהגות הפושעת הזאת כי זה פשע לשלוח ילדים להיות הומלסים.

אורלי לוי אבקסיס: זאת התנהגות פושעת.

אורלי לוי אבקסיס: במשטרים מסוימים היו צריכים להעמיד אתכם לדין.

<צחי דוד: יש כאן שאלה לגבי מלאי הדיור הציבורי שנוגעת בשני הצדדים.

<צחי דוד: האחד הוא מכר דירות והשני הוא רכש דירות חדשות.

<צחי דוד: בנוגע למכר דירות, קיבלו ממשלות בעבר החלטה לגבי מכירה במבצעים.

<צחי דוד: בממשלה הנוכחית לגבי מכירה בהתאם להוראות החוק והיא החליטה להחיל את חוק הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: בסעיף אחד, שהכסף לא ילך למלאי לדיור.

אורלי לוי אבקסיס: שינוי שהוא השינוי המהותי ביותר.

<צחי דוד: גם.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, זה עדיין לא עבר.

<צחי דוד: אני כרגע מדבר על מכר.

<צחי דוד: זה עדיין לא עבר.

אורלי לוי אבקסיס: אל תתפלא אם נצליח לשנות.

<צחי דוד: אין בעיה.

<צחי דוד: זה לא מה שאני רוצה להגיד.

<צחי דוד: אני רוצה להגיד שההכרעה למכור דירות, המשמעות שלה היא הקטנה במלאי הדיור הציבורי.

<צחי דוד: דרך אגב, היא תמיד הייתה, גם כשזה לא היה במבצעים.

אורלי לוי אבקסיס: מה הייתה עמדת האוצר?

<צחי דוד: האוצר במשך הרבה יותר שנים היה יותר בעד למכור דירות ובשנים האחרונות הוא פחות למכור דירות.

<צחי דוד: לממשלה הנוכחית יש עמדה אחרת.

אורלי לוי אבקסיס: מה העמדה הנוכחית?

<צחי דוד: כיום משרד האוצר מעוניין למכור דירות בדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: מה השתנה?

אורלי לוי אבקסיס: הוא מעוניין למכור את הדירות אבל הוא לא מעוניין להוסיף למלאי.

אורלי לוי אבקסיס: נכון?

אורלי לוי אבקסיס: אני ממקדת אותך.

אורלי לוי אבקסיס: המדיניות היא למכור דירות אבל לא להוסיף למלאי הדירות

<צחי דוד: אני לא יודע.

<צחי דוד: המדיניות כרגע של משרד השיכון, וצריך להגיד משרד השיכון - - -

אורלי לוי אבקסיס: אתה נציג משרד האוצר ולא נציג משרד השיכון.

<צחי דוד: משרד השיכון הוא הגורם המוביל בנושא הזה והמדיניות היא שלו.

<רבקה בן לולו: תנו לו כסף והוא יפעל אחרת.

<מעין סימון: אתם בחוק ההסדרים.

<צחי דוד: המדיניות כרגע היא מדיניות של גם וגם.

אורלי לוי אבקסיס: של חיסול המלאי הציבורי.

<צחי דוד: אני חושב שזאת סיסמה, סליחה.

אורלי לוי אבקסיס: בוא נפעל לפי הלוגיקה שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מעוניינים במכירה ואנחנו לא מעוניינים בקנייה לחידוש המלאי.

<צחי דוד: זאת לא האמירה.

אורלי לוי אבקסיס: אחד ועוד אחד, מה נותן?

<צחי דוד: אני שוב אסביר.

<צחי דוד: אני לא בא לפרשן את משרד השיכון אבל אני חושב שיש בזה הרבה צדק ואני אומר את זה בשמי.

<צחי דוד: כרגע במציאות הכלכלית הקיימת, התקציבית הקיימת, בהינתן החלטה - וזה מה שרציתי לומר קודם ולא הצלחתי להשלים את דבריי.

<צחי דוד: בהינתן החלטה של איזושהי חלוקה בין דיירים קיימים לבין דיירים עתידיים, יש החלטה כרגע למכור דירות בהנחה מאוד משמעותית לדיירים הקיימים.

<צחי דוד: אי אפשר להתעלם מהעובדה שזה אומר הפחתה במספר הדירות לדיירים עתידיים, אלה שממתינים היום ואלה שימתינו בעתיד.

<צחי דוד: אי אפשר לברוח מההכרעה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: בהינתן העובדה ששיניתם את החלק השני של החוק.

<צחי דוד: אני אגיע לזה.

<רונן כהן: הכנסת קבעה את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני, אתה לא בזכות דיבור.

<צחי דוד: אני מבקש לסיים את דבריי.

אורלי לוי אבקסיס: לפי המלצה של משרד השיכון והאוצר.

<רונן כהן: מה פתאום?

<רונן כהן: יש שתי חקיקות.

<רונן כהן: אחת היא...

אורלי לוי אבקסיס: רונן, אתה לא בזכות דיבור.

<רונן כהן: השנייה, זכאות הדייר הממשיך.

אורלי לוי אבקסיס: רונן, צא החוצה.

אורלי לוי אבקסיס: תחזור בעוד שתי דקות.

אורלי לוי אבקסיס: צא החוצה, תחזור בעוד שתי דקות.

אורלי לוי אבקסיס: אני מנהלת את הישיבה כאן.

אורלי לוי אבקסיס: צא החוצה, תחזור בעוד שתי דקות.

אורלי לוי אבקסיס: יש משהו שאני לא מוכנה לקבל.

אורלי לוי אבקסיס: פקידים שנמצאים בתוך המערכת כל כך הרבה שנים, רואים את העוולה הזאת מתרחשת לנגד עיניהם, לא זועקים את הזעקה ועכשיו אומרים שלא נשארו להם דירות ולכן הם פטורים מלמצוא פתרון.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא מקובל עלי.

אורלי לוי אבקסיס: לנסות ולשנות כאן את התפיסה או את ההבנה של האנשים?

אורלי לוי אבקסיס: כי אם יש מישהו שמבין מה קורה בדיור הציבורי, תאמין לי שזאת אני.

אורלי לוי אבקסיס: במחקר הראשון, ולא האחרון, לפחות ארבעה מחקרים דרך מחלקת המחקר של הכנסת שעשתה עבודה מצוינת, גילינו מה נעשה עם הכספים ולאן הם נותבו.

אורלי לוי אבקסיס: בחלק מהמקרים כסף נותב על ידי משרד השיכון בעצמו, באישור של הפקידים האלה, לשמירה במזרח ירושלים, לסלילת כביש למעלה אדומים, לשיפוץ מבני ציבור.

אורלי לוי אבקסיס: העיקר לא לדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: לכן ההיתממות והניסיון להציג שאי אפשר לפנות עמותות או בתי כנסת כי הוא צריך אישור מיוחד, אבל הוא לא עושה באופן גורף כאשר מדובר בילדים אבל אנחנו שומעים כאן את הצד האמיתי שמטפל באוכלוסייה הזאת, את משרד הרווחה ואת משרד החינוך שזועקים את הזעקה ואין מי שיקשיב, ובסוף הוא בא ואומר לי שהכנסת חוקקה הצעת חוק ממשלתית שיצאה ממשרד השיכון וממשרד האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: אין לו מקום בוועדה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: הציניות הזאת לא תתקבל כאן.

אורלי לוי אבקסיס: אין לי שום בעיה שיאמרו שאנחנו חושבים כך ואני אומר שאני חושבת אחרת, אבל לנסות לסלף את העובדות ולשנות את ההיסטוריה ולשכתב אותה?

אורלי לוי אבקסיס: לא יהיה מקובל כאן, ולא מעניין אותי מה תפקידו.

אורלי לוי אבקסיס: מצדי זה היה יכול להיות גם השר.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יכול להמשיך.

<צחי דוד: תודה.

<צחי דוד: אני אנסה להבהיר את עצמי יותר טוב.

<צחי דוד: ההכרעה למכור דירות, וכרגע לא משנה של מי ההכרעה, ההכרעה לאורך השנים למכור חלק גדול ממלאי הדיור הציבורי, מבצעי המכר, כל מבצעי המכר, המשמעות היא העדפה - וזה בסדר מבחינת צדק חלוקתי - לדיירים קיימים שמקבלים הנחה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מודע לזה שהם לא יכולים לשכור דירה?

אורלי לוי אבקסיס: אדוני יודע איך מתנהל שוק הדירות החופשי?

<צחי דוד: יודע.

אורלי לוי אבקסיס: אתה גר בשכירות או בבית משלך?

<צחי דוד: לאחרונה רכשתי בית משלי.

אורלי לוי אבקסיס: מברוק.

אורלי לוי אבקסיס: אתה בין המעטים שהצליחו במדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: כשאתה הולך לשכור דירה, אתה יודע איזה גיהינום היית צריך לעבור.

אורלי לוי אבקסיס: היית צריך להביא אישורים מהבנק?

<צחי דוד: גם.

<צחי דוד: לפעמים.

<צחי דוד: תלוי במשכיר.

אורלי לוי אבקסיס: היית צריך להביא ערבויות?

<צחי דוד: גם.

אורלי לוי אבקסיס: היית צריך לתת שק ביטחון?

<צחי דוד: גם.

<צחי דוד: כן.

אורלי לוי אבקסיס: היית צריך להתחייב על כך שכל בעיה שתתעורר בדירה, היא על אחריותך?

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, צריך לשלם גם למתווכים כי גם הם צריכים לאכול משהו.

<צחי דוד: לעתים כן, ואני אשמח להביא חלק מהמשכירים שלי בעבר לשימוע כאן בוועדה אבל אני לא בטוח שהדיון הזה הוא על תנאי השכירות שלי בעבר.

אורלי לוי אבקסיס: העיוות הוא שאתם לא יודעים איך מתנהל השוק החופשי ואתם מנסים להכתיב פתרונות שהם לא מתאימים לסוג האוכלוסייה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: כשאת השכרת דירה, תגידי לי מה דרשת?

<צפרא דוויק: דרשתי שני ערבים, דרשתי שטר ביטחון, דרשתי שק ביטחון וחתימה על חוזה שחייבים ליידע אותי על כל דבר שלא בסדר בדירה כי אני חייבת לתקן.

<צפרא דוויק: כמובן יש התרעות וכולי.

אורלי לוי אבקסיס: את היית משכירה לדיירים של הדיור הציבורי בלי ערבויות?

<צפרא דוויק: בוודאי שלא.

<צפרא דוויק: לא רק זה אלא הייתי רוצה ערבון מהרשות שמוצאת להם את הדירה כי אחר כך אין את מי לתבוע.

אורלי לוי אבקסיס: לכן מלכתחילה הפתרון שלכם לעזרה בשכר דירה בשוק החופשי הוא בדיחה ואני מנסה להיות פוליטיקלי קורקט, אבל אין לי מילה פוליטית נכונה להגיד חוץ מזה שאתם חיים לכם בבועה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם חיים בבועה.

אורלי לוי אבקסיס: האוכלוסייה הזאת לא תצליח למצוא מישהו שישכיר לה דירה בתנאים אותם אתם מכתיבים ולכן הם גם לא ייהנו מהסיוע לשכר דירה ואז הצלחתם כי חסכתם למדינה כסף, כי גם את הכסף שאתם שמים בצד לעזרה בשכר דירה בשוק החופשי, לא תשתמשו בו כי הם לא יצליחו להביא לכם חוזים.

אורלי לוי אבקסיס: אתם יודעים מה הם יצליחו?

אורלי לוי אבקסיס: הם יצליחו לשכור איזשהו מקלט או מחסן בתנאים ירודים ביותר ולא תברואתיים, כפי שקורה היום בדרום תל אביב עם הפליטים.

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שיקרה אתם.

אורלי לוי אבקסיס: האם למשרד האוצר יש כוונה לעשות איזשהו טיפול אמיתי ויסודי בנושא הדיור הציבורי?

אורלי לוי אבקסיס: כן או לא?

<צחי דוד: אני שוב אנסה להשלים את דבריי ואני אעשה את זה בקצרה כי אולי אני מאריך.

<צחי דוד: ההכרעות שהיו בעבר בנושא הדיור הציבורי גזרו פחות דיור ציבורי.

<צחי דוד: חלק גדול מהכספים שימשו למכירת דיור ציבורי, חלק לא, הלכו לסוכנות והלכו לדברים אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: רק לא לדיור הציבורי.

<צחי דוד: לא נכון.

<צחי דוד: בשלוש השנים האחרונות נרכשו דירות בדיור הציבורי ב-300 מיליון שקלים.

אורלי לוי אבקסיס: לא, אל תדבר אתי על דירות נ"ר.

<צחי דוד: למה?

אורלי לוי אבקסיס: כי אלה דירות נ"ר.

אורלי לוי אבקסיס: דירות נ"ר מיועדים לנכים מאה אחוזים ומעלה.

<צחי דוד: לא נכון.

<צחי דוד: זה ממש לא נכון.

אורלי לוי אבקסיס: דירות נ"ר, כן.

אורלי לוי אבקסיס: הן למקרי קיצון.

<צחי דוד: גברתי היושבת ראש, אני מבקש לעדכן אותך שנרכשו כ-140 דירות ללא נכים.

<צחי דוד: זאת עובדה.

<איתנה ברמן: כתוב בדוח מבקר המדינה שמתוך שני מיליארד השקלים, לא נוספה למלאי הדירות הציבורי אפילו דירה אחת.

<צחי דוד: בשלוש השנים האחרונות נרכשו כ-140 דירות לאוכלוסייה שאיננה אוכלוסיית נכים.

<צחי דוד: בתקופת השר אריאל אטיאס נרכשו דירות גם למשפחות עם שישה ילדים ומעלה, רשימה של 140 משפחות.

אורלי לוי אבקסיס: הייתי מבקשת את רשימת הזכאים כדי לבדוק באיזה קריטריונים הם עומדים או מאיזו אוכלוסייה הם הגיעו.

אורלי לוי אבקסיס: עזוב.

אורלי לוי אבקסיס: לא רלוונטי.

אורלי לוי אבקסיס: זה פינאץ.

<צחי דוד: למה?

<צחי דוד: בואי ניגע בנקודה של למה זה פינאץ.

אורלי לוי אבקסיס: האם יש כוונה למשרד האוצר להחזיר את הכסף שנלקח מהדיור הציבורי, ממבצעי המכר?

אורלי לוי אבקסיס: נלקחו למעלה מ-2.75 מיליארד שקלים שנכנסו ולא עברו לדיור.

אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר שקניתם 170 דירות.

<צחי דוד: בעבר.

<צחי דוד: זאת דוגמה מהשנה האחרונה.

אורלי לוי אבקסיס: האם למשרד האוצר יש כוונה להחזיר את הכסף הזה למלאי לדיור הציבורי או את חלקו או משהו ממנו?

<צחי דוד: להבנתנו העברה לסוכנות - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא.

<צחי דוד: אם ענית, אני לא חייב לענות.

אורלי לוי אבקסיס: תענה לי.

אורלי לוי אבקסיס: האם יש כוונה להחזיר למלאי?

<צחי דוד: להבנתנו הכספים שהתקבלו במסגרת מבצעי המכר הם לשימושים ידועים מראש.

אורלי לוי אבקסיס: הייתה החלטת ממשלה משנת 2000, מספר 746 אם אני לא טועה, לפיה הכספים האלה צבועים.

אורלי לוי אבקסיס: אני חשבתי שצריך להקים ועדת חקירה פרלמנטרית.

אורלי לוי אבקסיס: שהצבעים האלה צבועים למלאי נוסף.

אורלי לוי אבקסיס: מתי הייתה החלטת ממשלה לשנות את המדיניות הזאת?

אורלי לוי אבקסיס: לא הייתה החלטת ממשלה שתסתור את החלטה מספר 746 משנת 2000.

אורלי לוי אבקסיס: הממשלה חשבה שהיא פתרה משהו, שהיא צבעה את הכסף אבל פקידים באוצר הסבו אתה כסף הזה למטרות אחרות, באוצר ובשיכון ביחד.

אורלי לוי אבקסיס: יש כאן, אני חייבת לומר, שני שותפים לחטא.

אורלי לוי אבקסיס: האם הייתה החלטת ממשלה של ריבון נבחר לשנות את ההחלטה משנת 2000?

<צחי דוד: גברתי מבינה בדיור ציבורי יותר ממני.

<צחי דוד: אני לא חושב שיש לי מה להוסיף בשלב הזה.

אורלי לוי אבקסיס: חבל מאוד שאני מבינה טוב ממך בדיור הציבורי, כי אם הייתם מבינים במעט ויורדים לשטח ונפגשים עם האנשים האלה – ולא במסגרת של ועדה – אולי הייתם מבינים את הקטסטרופה.

אורלי לוי אבקסיס: מה שאתה היית צריך לעבור כדי לשכור בית לך ולמשפחה שלך, האנשים האלה אפילו לא יכולים לחלום לעבור את זה כי אין להם חשבונות בנק.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לשאול כאן מישהו מהזכאים לדיור ציבורי, מהמשפחות, מה קורה אתכם?

<רבקה בן לולו: מה קורה?

<רבקה בן לולו: אני רוצה לדבר על מצב הילדים בהיעדר קורת גג יציבה.

<רבקה בן לולו: מה קורה בזמן פינוי כאשר הורים חסרי אונים בהתבצרות מול המשטרה ומה עושים הילדים?

<רבקה בן לולו: מי יפצה אותם על הטראומות האלה שהם סוחבים אתם כל הזמן הזה כי אין להם מקום לשים את ראשם?

<רבקה בן לולו: לא יתכן שילדים כל שנה יצטרכו לעבור דירה.

<רבקה בן לולו: הם לא מסוגלים להתחבר אפילו לחדר שלהם.

<רבקה בן לולו: כמה זמן לוקח להתארגן בתוך דירה?

<רבקה בן לולו: כמה בריונות יש בהשכרות בשוק הפרטי?

<רבקה בן לולו: אני בעצמי שמעתי על מקרים שבעלי דירות לגבי חד הוריות יש שם פרוטקשן ואפילו מיני.

<רבקה בן לולו: אנשים בלית ברירה נשארים בני ערובה בתוך הדירות השכורות ואין להם לאן לברוח כי זאת האופציה שיש להם.

<רבקה בן לולו: אם הם לא מצליחים לעמוד, זורקים אותם לרחובות ולילדים אין לאן ללכת.

<רבקה בן לולו: זה נורא עצוב שאני יושבת כאן בוועדה ולרווחה אין תשובה וגם לחינוך אין תשובה.

אורלי לוי אבקסיס: הרווחה מתחננת שרק יקשיבו לדוחות שלה.

<רבקה בן לולו: נכון, אבל אין להם פתרונות.

<רבקה בן לולו: אני לא מאשימה אותם.

<רבקה בן לולו: באוצר יש התעלמות מוחלטת.

<רבקה בן לולו: לא מספיק שחסרה קורת גג, אז גם באים ולוקחים באופן מוסרי ומקצצים בקצבאות ילדים ולוקחים לילדים את הכסף לכרטיסייה לבית ספר והם לא מסוגלים להגיע.

<רבקה בן לולו: האטימות הזאת לא תיתכן.

<מזל כלפון: כרטיסייה?

<מזל כלפון: הבת שלי הולכת ברגל.

<מזל כלפון: בשלג הבת שלי הלכה ברגל.

אורלי לוי אבקסיס: כמה היא הלכה ברגל?

<מזל כלפון: מהבית שלנו לבית ספר לאומנויות.

<מזל כלפון: זה רחוק.

<רבקה בן לולו: מרחק של כעשר תחנות ואפילו יותר.

<סמדר כרוב: אני גרה בירושלים בשכונת נחלאות, בכניסה לשוק מחנה יהודה.

<סמדר כרוב: יש לנו דירה שכורה בקומת הגג, בבניין שקיים מעל תשעים שנים.

<סמדר כרוב: אם אתם מכירים את הריצוף עם הפסיפס, זה מה שיש שם.

<סמדר כרוב: בעל הדירה לא היה מוכן לשמוע בשום אופן להחליף חלון.

<סמדר כרוב: אני מדברת אתכם על לקחת דבק חם, להדביק ניילון מסביב לחלון מבחוץ, מבפנים לשים שתי שמיכות פליז על החלון כדי שלא ייכנס קור.

אורלי לוי אבקסיס: בני כמה הילדים?

<סמדר כרוב: אני אימא לשלושה ילדים ואני מגדלת אותם לבד.

אורלי לוי אבקסיס: אם חד הורית.

<סמדר כרוב: כן.

אורלי לוי אבקסיס: בני כמה הילדים?

<סמדר כרוב: יש לי ילד בן 14, ילד בן 12 וחצי שהוא בחינוך מיוחד.

<סמדר כרוב: תדעו לכם שילדים כאלה שגדלים בבית כזה ובתנאים כאלה, זה סיוט.

<סמדר כרוב: הבן הקטן בן עשר.

<סמדר כרוב: המשפחה שלי, אבא שלי- אנחנו משפחת פרץ משלומי - שהוא אבא לשבעה ילדים ואני לא רוצה לומר כמה נכדים בלי עין הרע – והאחים שלי תרמו מזגן לבית שלנו שהוא לא יכול לעבוד בתנאים של השלג.

<סמדר כרוב: איזה חימום אני אשים להם?

<סמדר כרוב: חדר שיש בו שמיכות פליז על החלון, ניילון מבחוץ, הבן אדם אומר לי שהוא לא יחליף לי חלון, שאני יכולה להפנות את הדירה, ואומר שהוא משכיר לי את הדירה ב-3000 שקלים מאחר שאני כבר שמונה שנים בדירה אבל אם הוא יוציא אותי, הוא ישפץ את הדירה וישכיר אותה ב-5,000 שקלים למישהו אחר.

<סמדר כרוב: שאלתי אותו למה, אני דייר סוג ב'?

<סמדר כרוב: אני משלמת לך שכירות.

<סמדר כרוב: הוא אומר לי, לא מעניין אותי, את תצאי ואני אזכיר למישהו ב-5,000-5,500 שקלים.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אל תדרשי כלום.

<סמדר כרוב: אל תדרשי כלום.

<סמדר כרוב: תמשיכי לשים ניילון בחלון, שימי שמיכות פליז בפנים וחפשי דרך איך לחמם את החדר.

<סמדר כרוב: יש דבר שקוראים לו מזגנית עם שלט שהוא רק מחמם והוא הכי בטיחותי, אבל תמצאי מישהו שיתקין לך אותו בקיר וזה עולה עוד 250 שקלים שאני לא יודעת מהיכן להביא, כדי שלילדים יהיה חימום.

<סמדר כרוב: בכל זאת, כולכם יודעים באיזה מצב ירושלים נמצאת היום וכמה קר כאן.

<סמדר כרוב: שמונה מעלות ביום ושתי מעלות בלילה, זה מה שעומד להיות היום.

<רבקה בן לולו: וזה עוד למי שיש אפשרות לשכור דירה

<סמדר כרוב: אני כאימא לשלושה ילדים שמפרנסת אותם לבד, שאבא שלהם עובד אבל כמה הוא מרוויח וכמה הוא יכול לתת להם?

<סמדר כרוב: אני עובדת במשק בית ואני מנסה להיכנס בחזרה למערכת הלימודים כדי ללמוד השכלה גבוהה, יש לי את היכולות, יש לי את הכישרון, יש לי שכל, יש לי יכולת התבטאות, אבל זה לא עוזר לי כי המדינה הזאת חוסמת אותי.

<סמדר כרוב: כל מקום שתלכי, המדינה חוסמת אותך.

<סמדר כרוב: הרווחה צורחת הצילו אבל מי שומע אותה?

<סמדר כרוב: תגיד לי אתה ממשרד האוצר, למה אין לכם הקצאה לבנות עוד דירות לנו, לחסרות הישע?

<סמדר כרוב: למה אין לכם כסף לבנות לנו עוד בתים כדי שתהיה לנו אפשרות לחלום אי פעם על בית שלא יוציאו אותי מחר ממנו?

<סמדר כרוב: בעל הבית מחר יכול לקבל קריזה ויכול להגיד לי שבשנה הבאה הוא לא מחדש לי את החוזה.

<סמדר כרוב: השנה התפללתי לאלוהים שהוא יחדש לי את החוזה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מודה לך על שאפשרת לנו ברגע לטעום קצת מהחוויה של הדיור בשוק החופשי והפחד מיום המחר.

אורלי לוי אבקסיס: לכן הם בולעים את הצפרדעים האלה ולכן הם נמנעים מלבקש מבעל הבית לתקן דברים אלמנטריים.

אורלי לוי אבקסיס: כאן אתם תחסכו את הכסף.

<סמדר כרוב: הבן שלי בקריית נוער והוא תלמיד מצטיין, בשנה שעברה הוא קיבל תלמיד מצטיין, והתחננו שאשים אותו בפנימייה כי הילד סובל, אבל הוא אמר לי: אימא, לא, אני רוצה להיות אתך בבית.

<סמדר כרוב: אני אומרת לאלוהים שיעזור לי שהילדים האלה יישארו אתי בבית, שאני לא אצטרך לשים אותם בפנימיות.

<סמדר כרוב: זה לא קל להחזיק בתנאים האלה שלושה ילדים בבית ולהילחם עליהם, כי אצלנו גידלו אותנו שצריכים להיות ביחד ולא משנה באיזה תנאים.

<סמדר כרוב: להשאיר את הילדים אתי, זה החלום הגדול שלי.

אורלי לוי אבקסיס: אני מודה לך.

אורלי לוי אבקסיס: באמת מודה לך.

אורלי לוי אבקסיס: אסור למחוא כפיים בוועדות הכנסת, אבל אני לא אעשה כאן כלום.

<דבורה מרחבי: וזאת אימא חזקה ואינטליגנטית.

<דבורה מרחבי: היא לא המשפחות עליהן אנחנו מדברים.

אורלי לוי אבקסיס: לא נעים לי להגיד, אבל גם החזקים קורסים בתנאים מסוימים.

<דבורה מרחבי: ודאי.

<רבקה בן לולו: אני חייבת לציין שכאן מדובר על אנשים שמצליחים לשכור דירה.

<רבקה בן לולו: רוב האוכלוסייה שנזקקת לדיור ציבורי היא בתיקים בהוצאה לפועל ואין לה בכלל אפשרות לא לביטחונות, לא לערבויות, לא לשק ביטחון, לא למשהו שייתן הבטחה לבעל הדירה שהוא באמת יעמוד בתשלום ואיך הוא יעמוד בתשלום.

<ליליאנה סירקיס: אני עובדת סוציאלית בעיריית ירושלים.

<ליליאנה סירקיס: אני רוצה לדבר על השפעות שיש למחסור בדיור והמעברים התכופים על הילדים.

<ליליאנה סירקיס: יש לנו אימהות לילדים שהמעבר מדירה לדירה הביא לכך שהם איבדו את שערות ראשם.

אורלי לוי אבקסיס: פסיכוסומטי.

<ליליאנה סירקיס: כן.

<ליליאנה סירקיס: כל מעבר הילדים הולכים עם כובעים לבית הספר.

<ליליאנה סירקיס: אני לא צריכה לספר לכם מה זה אומר על ההשלכות.

<ליליאנה סירקיס: אתה נכנס לבית ספר חדש עם כובע על הראש כי איבדת את השיער כי המעבר הפך להיות טראומתי.

<ליליאנה סירקיס: יש לנו אימהות שאומרות שהן לא שמה תמונה על הקיר של החדר כי עוד שלושה חודשים או חצי שנה היא חייבת להוריד את התמונה הזאת כי בעל הבית גם לא מרשה אבל היא לא יכולה לאפשר לבת שלה פינה.

<ליליאנה סירקיס: יש לנו אימהות שאמרו שהילדים שלהן מתביישים להביא הביתה חברים וזה מסיבה אחת פשוטה, כי הרטיבות שהייתה באמבטיה כבר הפכה להיות בכל הבית.

אורלי לוי אבקסיס: שלא לדבר על הנזק התברואתי והבריאותי.

<ליליאנה סירקיס: לא נדבר על ההשפעה הבריאותית שיש למצב מהסוג הזה.

<ליליאנה סירקיס: סיפרה לי אתמול אימא שהילדה שלה התביישה ונשארה שבוע ימים בבית אחרי שהחברות שלה צחקו עליה בכיתה על כך שהיא גרה בדירה בשכירות כי מה, את צריכה לעבור כל פעם בית?

אורלי לוי אבקסיס: הם עוברים כל פעם בית כי הם גם צוברים חובות בחלק מהמקרים כי הם לא יכולים לעמוד בזה.

<ליליאנה סירקיס: הם לא עומדים בשכירות וביוקר המחייה.

אורלי לוי אבקסיס: נציג משרד האוצר, אל תלך עדיין.

<צחי דוד: לא הולך.

<צחי דוד: אני נשאר ומכבה את החשמל.

<ליליאנה סירקיס: אני מדברת על אימא לארבעה ילדים ששני בני הזוג עובדים.

<רבקה בן לולו: הם גם עובדים והם גם במעגל העוני.

אורלי לוי אבקסיס: במשרד האוצר אומרים שנפסיק את הקצבאות ונפסיק את העזרה, אלא נכריח את האנשים לצאת לעבוד ונוציא אותם מהעוני.

<רונית כץ: יש משפחות שגם הילדים עובדים.

<רונית כץ: רוב הילדים היום עובדים.

<רונית כץ: ילדי מדינת ישראל הם ילדים עובדים.

<רבקה בן לולו: כשהם לא עובדים, הם מקבצים נדבות והם אוספים אוכל מפחי הזבל אחרי שמישהו זרק לשם סנדביץ'.

אורלי לוי אבקסיס: ואז הם גם צריכים ללמוד ולהוציא ציונים.

<ליליאנה סירקיס: המעבר הזה של מחסור בדיור ציבורי והמעבר של מגורים בשכירות כשאין לך את האפשרות לממן את שכר הדירה, בעצם מובילה אותם לאזורים הכי מודחקים.

<ליליאנה סירקיס: אנחנו מובילים קבוצה מאוד גדולה של אוכלוסייה לפריפריה של הערים ואנחנו אומרים להם שאין להם זכות להתפתח.

אורלי לוי אבקסיס: קודם אמרו כאן המוניציפאלי.

אורלי לוי אבקסיס: לכם יש כלים לעזור לאותן משפחות?

<ליליאנה סירקיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: למוניציפאלי אין כלים, למשרד הרווחה אין כלים, למשרד החינוך אין כלים.

אורלי לוי אבקסיס: היחידים שיש להם כלים אבל לא מעוניינים לפתור את הבעיה, זה משרד האוצר ומשרד השיכון.

<קריאה: מה שפותר את הבעיה זה הסמים והאלכוהול.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו חייבים להתגבש לקראת סיום.

אורלי לוי אבקסיס: כל אחד שרוצה לומר, יאמר שני משפטים ובזה נסיים כי אני צריכה להגיש מסקנות.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, זאת לא תהיה הישיבה האחרונה גם אם היא מתקיימת במסגרת יום העוני.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי גם מפגש עם ראש הממשלה במשרד ראש הממשלה יחד עם ההתייחסויות של הגורמים הרלוונטיים, כי אני העליתי את הנושא הזה בישיבת סיעה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר שבחלק מהמקרים – לפחות כך אני התרשמתי – שהצגתי, ראש הממשלה בעצמו היה מופתע, מה שאומר שהמשרדים – גם המשרדים שאמורים לטפל וכוונתם טובה – הדוח של העובדים הסוציאליים לא הגיע לראש הממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: ראש הממשלה שאל אותי באותה ישיבת סיעה מה עמדת משרד הרווחה.

אורלי לוי אבקסיס: אני אמרתי לו לא מה עמדת חבר יש עתיד שהוא חברו של שר האוצר אלא את עמדתם של העובדים הסוציאליים.

אורלי לוי אבקסיס: הוא שאל אם זה נכון.

<צפרא דוויק: יצא אליו מכתב חתום על ידי בוחבוט, יושב ראש השלטון המקומי, והוא מצטט את המכתב שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אמורה להיות פגישה רב מערכתית בה אני אמורה להציג מטעם ישראל ביתנו את הבעיה של הדיור הציבורי ואת הכישלון.

אורלי לוי אבקסיס: יש היום תכניות רבות להתמודד עם המשבר במשק, אבל באף אחת מהן לא מוזכר הדיור הציבורי פרט לחיסול המלאי של הדיור הציבורי שזה השם האמיתי של החוק החדש, אם אנחנו לא קונים מלאי נוסף.

אורלי לוי אבקסיס: לפחות שלא יאמרו במשרד ראש הממשלה שהם לא ידעו.

אורלי לוי אבקסיס: אני מתכוונת לשים את זה על השולחן ואני מבקשת ממשרד החינוך, מהייעוץ הפסיכולוגי של משרד החינוך, להעביר לנו את עמדתם בנושא הזה ולספר בקטנה על ההשלכות של אותן בעיות חברתיות על תפקוד הילדים, על הנושא הזה שהם עובדים במקום ללמוד, על הנשירה ממערכת החינוך, כי לדעתי משהו שהוא עבודה של כולנו ורק אם כולנו נצליח להעלות את זה על השולחן הנכון, יהיה משהו.

אורלי לוי אבקסיס: הישועה לא תבוא ממשרד האוצר ובטח לא ממשרד השיכון.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת מכם.

אורלי לוי אבקסיס: לשלוח את זה גם אלי, לוועדה.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אולי תהיה התחנה האחרונה בה ננסה לשנות משהו כי אחר כך, אני רוצה לומר לכם את דעתי, השערים נסגרים.

אורלי לוי אבקסיס: השערים מאחוריהם עמדה תקווה, הולכים ונסגרים.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אולי ההזדמנות האחרונה שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו חייבים כאן שילוב כוחות ולא לרדת לרגע מהזעקה ושהיא תגיע לתקשורת בכל נקודת זמן כי רק אם הזעקה הזאת תגיע לתקשורת – לא נעים לי להודות – גם שר האוצר וגם שר השיכון יצטרכו לתת את התשובה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת לראות בכם שותפים למלחמה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: זאת מלחמה שראוי להילחם אותה ויותר ראוי לנצח בה.

אורלי לוי אבקסיס: ולדימיר, בבקשה.

<ולדימיר: אני מבקש סליחה כי אני לא מדבר טוב עברית ולכן ביקשתי את העוזר שלך לעזור לי בתרגום.

<ולדימיר: אני רוצה לומר כמה משפטים.

<ולדימיר: אני מבין שכולם עייפים עכשיו ולכן אומר כמה משפטים ואומר למה אני כאן.

<ולדימיר: אני כאן מפני שאני נגד אותו חוק שדנים בו עכשיו.

<ולדימיר: זה חוק רע מאוד.

<ולדימיר: זה חוק בלי פרספקטיבה ויותר נכון לומר שהוא עם פרספקטיבה נוראית.

<ולדימיר: אותו כסף שיגיע אחרי שימכרו את הדירות, זה כסף מלוכלך.

<ולדימיר: למי טוב החוק הזה?

<ולדימיר: למשרד השיכון ולמשרד האוצר שרק רוצה כסף, כסף, כסף.

<ולדימיר: משרד האוצר לא מוכר דירות בלבד אלא הוא מוכר גורל של ילדים.

<ולדימיר: שמעתי שיש אנשים שעכשיו גרים בדיור ציבורי והם צריכים למכור את הדירה אבל להם אין כסף לקנות את הדירה.

<ולדימיר: אלה אנשים עניים.

<ולדימיר: שמעתי שיש אנשים שמשלמים לאנשים שגרים בדירות האלה.

אורלי לוי אבקסיס: אני אמשיך את דבריך.

אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר שנעשות כאן עסקאות לא עסקאות כאשר בעצם ספקולנטים נותנים למשפחות כסף לקנות בזכאות שלהם, הם יקבלו כמה אגורות והם יפנו אותם אחרי שהמבוגר יצא לדיור סיעודי.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת להתקדם הלאה.

<איתנה ברמן: משפט אחד.

<איתנה ברמן: אני חושבת שכל החומר שהוגש כתוב מאוד ברור, כל המידע וכל המספרים.

<איתנה ברמן: אני חושבת שאם את מעבירה את זה הלאה, מאוד חשוב לתת פתרונות ואחד הפתרונות אותו הייתי מציעה הוא כזה: בידי מדינת ישראל נמצא מינהל מקרקעי ישראל וניתן להחליט שאחוז או שניים מהקרקעות יופשרו.

אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה לומר לך כמה דברים.

אורלי לוי אבקסיס: אם מישהו חושב שמחכים להצעות שלנו כדי למצוא פתרונות, הפתרונות נמצאים על השולחן ובחלקם כבר קיבלו הצעות חוק פרטיות ואני אתן לכם את הצעת החוק שלנו, של שדולת הדיור מהכנסת הקודמת.

אורלי לוי אבקסיס: זה בהתאם להטבות מסוימות במחירי הקרקע פלוס מסים וכדומה לקבלן שיבנה שם איזה פרויקט שהוא רוצה, אבל חמישה אחוזים מאותו פרויקט יעברו כמלאי לדיור הציבורי והמדינה לא משלמת שקל.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, אם הם רק היו רוצים, כל התחלת בנייה של פרויקטים, חמישה אחוזים יכלו לכת לדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: יש את האפשרות של הבנייה לשכירות ארוכת טווח ואפשר לעשות שם את התמהיל האורבני בו הם רוצים, מצד אחד דיור לשכירות ארוכת טווח ומצד שני דיור בר השגה ועשרה אחוזים יכולים לתת כאן – מתוך הדיור להשכרה לטווח ארוך – והמדינה תשכיר בשכירות משנה לאותם זכאים.

אורלי לוי אבקסיס: יש אלף ואחד פתרונות.

אורלי לוי אבקסיס: אם מישהו חושב שמחכים לפתרונות שלנו, הוא טועה בגדול.

אורלי לוי אבקסיס: הנתונים ואפילו כל השתלשלות העניינים, בידי המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: כל תכנית שלא תהיה צריכה להביא בחשבון שלושה פרמטרים, כדי לגרום שיהיה מלאי לדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: פרמטר אחד הוא קרקע, השני הוא מסים והשלישי סיוע.

אורלי לוי אבקסיס: כל פתרון שלא יבוא, יצטרך לשחק בשלושת האלמנטים האלו.

אורלי לוי אבקסיס: הקרקע היא בידי המדינה, 97 אחוזים בידי המדינה, המסים – מס שבח וכל מה שקשור לזה – המדינה יכולה לתת הטבות לקבלנים.

אורלי לוי אבקסיס: כלומר, גם בקרקע וגם במסים, וסיוע לאותם נפגעים או אפילו אוכלוסיות צעירות.

אורלי לוי אבקסיס: כל הפתרונות לדיור, לא רק לדיור ציבורי, בידי הממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: לגבי פתרונות, אנחנו, שדולת הדיור, נתנו חוברת שלמה לפתרונות וחלקם מיושמים במדינות אחרות בעולם המתקדם.

אורלי לוי אבקסיס: באירופה למשל יש פתרונות נהדרים.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה אם אנחנו מעוניינים לאמץ או לא ולי יש הרגשה שהמדינה אומרת שיפטרו אותה מעולם של אלה, כאילו ברגע שאנחנו נסיר את הטיפול בהם, הם ייעלמו כלא היו.

אורלי לוי אבקסיס: לא, הם לא ייעלמו.

אורלי לוי אבקסיס: הם אולי ייעלמו מהסביבה בה רוב מקבלי ההחלטות מסתובבים ביום יום, ותאמינו לי, זה לא באזורי הרווחה של המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אולי הם ירחיקו את האוכלוסייה הזאת מעיניהם, אבל הם בוודאי לא ייעלמו והם יהפכו להיות מיליטנטיים.

אורלי לוי אבקסיס: אם מישהו חושב שהאוכלוסייה הזאת לא תתרעם ביום בהיר אחד, ואני לא קוראת לזה, לא.

אורלי לוי אבקסיס: במדינת ישראל בשנים האחרונות כבר שבעה אנשים בשנתיים שרפו את עצמם למוות.

<קריאה: שלושה מהם בשלושת החודשים האחרונים.

אורלי לוי אבקסיס: בטוניס היה מספיק אדם אחד כדי להביא למהפכה ולהפיכת שלטון.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו הפכנו להיות מדינה קרה ולא מדינה קרה מבחינת מזג האוויר אלא מבחינת הלבבות.

אורלי לוי אבקסיס: על זה אסור לנו לעבור לסדר היום.

<מזל כלפון: אני חד הורית ואימא לשלושה ילדים.

<מזל כלפון: אני שוכרת דירה.

<מזל כלפון: אני באה מהקטמונים.

אורלי לוי אבקסיס: לא בעמידר?

אורלי לוי אבקסיס: לא, בשוק החופשי.

<מזל כלפון: אני שוכרת בית ואת השכירות אני מוציאה מהעיניים שלי.

<מזל כלפון: כל 28 לחודש אני מגדז'רת על האלפיים שקלים האלה שאני משלמת אותם.

<מזל כלפון: אני מתה לעבור דירה, אבל אני לא יכולה כי אני צריכה ערבים.

אורלי לוי אבקסיס: למי שלא יודע, "מגדז'רת" בלשון אחרת זה מקוננת.

<מזל כלפון: בוכה על הכסף שאני משלמת.

<מזל כלפון: אני שוכרת בית הכי זול בבלוק שלי.

<מזל כלפון: אני היחידה בבלוק שלי שמשלמת אלפיים שקלים אבל העץ בחלונות הוא מזמן.

<מזל כלפון: יש לי שני חדרים.

<מזל כלפון: לא היה לי איפה להרדים את הילדים.

<מזל כלפון: שמתי אחד על השני ואני ישנתי על שטיח.

<מזל כלפון: גם שמיכות אין לי וגם חימום אין לי.

<מזל כלפון: אם אני אדליק את החימום, יש לי ילד אסמטי.

<מזל כלפון: איך אני אשלם את החשמל?

<מזל כלפון: על חשבון האוכל של הילדים?

<מזל כלפון: על חשבון זה שבחורף הילדה צריכה ללכת ברגל?

<מזל כלפון: איזה חישוב עושים?

<מזל כלפון: הם לא עושים חישוב נכון.

<מזל כלפון: אני אנלפביתית, לא למדתי בחיים שלי אבל אני רוצה למה חברי כנסת, כמו זה עם הכבוד שלו.

אורלי לוי אבקסיס: הוא לא חבר כנסת.

אורלי לוי אבקסיס: הוא פקיד.

<מזל כלפון: לא משנה.

<מזל כלפון: למה הוא לא עוזר לאנשים כמונו?

<מזל כלפון: אתם רוצים שאני אהיה אפס מתחת לאפס?

<מזל כלפון: כשהקור הזה התחיל חברה נתנה לי לילד פיג'מה, השנייה נתנה לי שלושה טריינינגים.

<מזל כלפון: אני עובדת.

<מזל כלפון: בסתר.

<מזל כלפון: הנה, אני אומרת ולא מפחדת.

<מזל כלפון: אני עובדת במשק בית.

אורלי לוי אבקסיס: תקשיב אדוני ממשרד האוצר, אתם מביאים אנשים בסופו של דבר לרמות את המערכת ולא מתוך זה שהם רעים אלא מתוך זה שהם הישרדותיים.

אורלי לוי אבקסיס: כדי לשרוד הם נאלצים להיות מתוחכמים.

אורלי לוי אבקסיס: הם יעבדו בשחור ואתם לא תוכלו למסות ולא תוכלו לראות את הכסף הזה שיעבור לכם מתחת לרדאר.

אורלי לוי אבקסיס: זה הון שחור שבסופו של דבר המפסיד העיקרי זה התקציב.

<מזל כלפון: אני עובדת בשחור במשק בית אחרי שישנתי בלילה על השטיח ואני הולכת ברגל לעבודה כי זה החלב והלחם של הילדים שלי.

אורלי לוי אבקסיס: אם אתם חושבים שתפחידו אותם בזה שתעלו אותם לדין על זה שהם עובדים בשחור, הפחד שלא לתת את קורת הגג לילדים הוא הרבה יותר מפחיד.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: כאן אנחנו מסיימים את הישיבה ואני רוצה לסכם אותה.

אורלי לוי אבקסיס: אני קוראת למשרדים הרלוונטיים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו פונים לבטל את כל הפינויים עם ילדים, לבטל את כל הפינויים באין פתרון ולהפסיק את המדיניות הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו קוראים למשרד השיכון לפנות את כל אותן דירות של הדיור הציבורי מכל אותם שוכרים מתנחלים ומשתמשים שלא כדין, עליהם הצביע מבקר המדינה והפעם לעשות את זה בנחישות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו פונים למשרד האוצר לשנות את המדיניות ולמצוא חלופות אחרות בהן כאשר מדברים על הדיור הלאומי, למצוא גם איזושהי אמירה לגבי הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: לא יתכן שאנחנו נדבר על משבר דיור במדינת ישראל ונתעלם מהמשבר הגדול ביותר.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, יכול להיות שהוא יחריף את כל בעיית הדיור כי אם אתה זורק עשרות אלפים זכאים כי שינית את הקריטריונים לשוק הדיור החופשי בלי שהגדלת שם את ההיצע, ובכך רק העלית את הביקוש, אוטומטית יש ביקוש ואין היצע, המחירים עולים.

אורלי לוי אבקסיס: כך הרסת גם את שכבות הביניים שהולכים ויורדים לשכבה הנמוכה.

<קריאה: איך יעצרו את הפינויים?

אורלי לוי אבקסיס: לשנות את הקריטריונים.

אורלי לוי אבקסיס: לא למכור דירות שזקוקות לשיפוץ.

אורלי לוי אבקסיס: יש לשפץ את הדירות ולהשכיר אותן לזכאים.

אורלי לוי אבקסיס: לבדוק את נושא רכישה ושכירות משנה לאותם זכאים.

אורלי לוי אבקסיס: העלאה אמיתית בשכר הדירה בהשתתפות עד למציאת פתרון אמיתי כולל.

אורלי לוי אבקסיס: לקבוע נהלים המסדירים את הסוגיה של פינוי כאשר מדובר בילדים.

אורלי לוי אבקסיס: להתייחס לאותם דוחות של משרד הרווחה ומשרד החינוך כי אחרת חבל על הדפים בהם הם מגישים את אותם דוחות ואנחנו מגלים היום שהם מתויקים, אם בכלל מסתכלים עליהם.

אורלי לוי אבקסיס: ליצור נהלים שמסדירים את ההסתכלות הכוללת ואת ההשלכות, הן מבחינת רווחה והן מבחינת חינוך.

אורלי לוי אבקסיס: אני חוזרת ואומרת שהבעתי את דעתי בפני ראש הממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: היה נדמה לי שחלק מהדברים בכלל לא הובאו לידיעתו.

אורלי לוי אבקסיס: אני מתכוונת להעלות את כל הנושאים הללו למנכ"ל משרד ראש הממשלה ולראש הממשלה בעצמו.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה ואני מתפללת שיימצא איזשהו פתרון כי כשמדינת ישראל רצתה, היא ידעה לבנות, ידעה לקנות, ידעה להוסיף מלאי לדיור.

אורלי לוי אבקסיס: בימים בהם היה מספיק מלאי, אפשר היה לתת גם חלק כדין לבתי כנסת, לעמותות, לארגונים כאלו ואחרים את הדיור שהוא דיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: היום כשאין, כל דירה כזאת היא בחזקת יהלום אותו צריך לקחת בחזרה, גם אם מי שמחזיק את אותן דירות מחזיק אותן למטרות ראויות ביותר כמו מעון יום לקשישים, כמו מועדונית לבעלי מוגבלויות כאלה ואחרות אבל להם יש תקציב אחר.

אורלי לוי אבקסיס: אמור להיות להם פתרון אחר.

אורלי לוי אבקסיס: אי אפשר להרוס פרויקט כל כך חשוב, כל כך הכרחי, במיוחד במדינה בה זאת רשת הביטחון האחרונה של אותם ילדים ולהעביר את זה כפתרון לנושא אחר, צודק ככל שיהיה.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא המקור.

אורלי לוי אבקסיס: תמצאו לכם מקורות אחרים וזה תפקיד משרד הרווחה ומשרד האוצר למצוא פתרון לדברים האחרים.

אורלי לוי אבקסיס: דירות ציבוריות צריכות לחזור למלאי של הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: הישיבה נעולה.