ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 164, 2014-01-01 09:00

אבישי ברוורמן: בוקר טוב.

אבישי ברוורמן: נפתח את הדיון כדי לא לעכב את מי שהצטרף.

<לאה ורון: חבר הכנסת נחמן שי הודיע שהוא בדרך.

<לאה ורון: שר התקשורת גלעד ארדן מבקש למסור שהוא ישתתף בישיבה הבאה לאחר שייבחן את מסקנות הוועדה, מסקנות הצוותים.

אבישי ברוורמן: בראשות ד"ר זיו רייך.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אני אפתח ואחרי זה אתן את רשות הדיבור לממונה על התקציבים וקודם כל לחברת הדואר.

אבישי ברוורמן: אני רק רוצה לומר בפתיחה שהממונה על התקציבים, יושב-ראש חברת הדואר, המנכ"ל, כל מכובדי, ד"ר רייך, עופר מרגלית – אני לא שוכח אותך – אתה תמיד נוכח אצלנו.

<אמיר לוי: אני מבין איפה הוא עכשיו: הוא לא במשרד – הוא כל הזמן פה.

אבישי ברוורמן: משרד האוצר, רשות החברות והנהלת הדואר מובילים רפורמה בחברת הדואר כדי לייצב אותה.

אבישי ברוורמן: הרפורמה כוללת מכירת נדל"ן, כניסה לתחומים ושירותים נוספים, בהם שירותים בנקאיים.

אבישי ברוורמן: לא ברור לי בדיוק אם יהיה מהלך פיטורים של בין 1,000 ל-2,000 עובדים.

אבישי ברוורמן: בוקר טוב, ברוכים הבאים נציגי העובדים.

אבישי ברוורמן: ועדת הכלכלה קיימה דיון ב-4 בנובמבר שבסיומו ביקשה הוועדה להגיע לפתרון בנושא בעיית הדואר בחודשים הקרובים.

אבישי ברוורמן: ברור לכולנו שהמשבר הזה הוא משבר מתמשך, הזמן הגיע לפתור אותו, לעשות את הצעדים הנדרשים כדי שנצא לדרך חדשה.

אבישי ברוורמן: יש פה גם ועד עובדים, גם איכות וגם רצינות, יש הנהלה.

אבישי ברוורמן: לכן אנחנו מאוד מעוניינים לשמוע את הדיווחים על מה שקורה עכשיו.

אבישי ברוורמן: אני מבין שבשבועות הקרובים תסיים הוועדה לקביעת הרגולציה בענף הדואר בראשות ד"ר זיו רייך את עבודתה ותפרסם את מסקנותיה.

אבישי ברוורמן: אתה פה, ד"ר רייך, נשמע ממך מה הכיוונים, כי איך אומרים: הזמן קצר, המלאכה מרובה, הפועלים לא עצלים.

אבישי ברוורמן: אבל באמת בעל הבית דוחק מכיוון שהעסק הזה, איך שהוא הולך, הוא לא רנטבילי.

אבישי ברוורמן: אני מבקש מהיושב-ראש או ממנכ"ל חברת הדואר, לפתוח.

אבישי ברוורמן: מי פותח?

אבישי ברוורמן: חזי, בבקשה.

<חזי צאיג: בוקר טוב כולם.

<חזי צאיג: זה לא סוד, היושב-ראש אמר את זה בתחילת הישיבה, מצבו של הדואר בלשון המעטה לא טוב, כולנו יודעים וקוראים על זה.

<חזי צאיג: יש היום תמימות דעים של כל הגורמים, גם של הממשלה, גם של האוצר, משרד התקשורת וגם של ארגון העובדים, שצריכים להגיע לפתרון.

<חזי צאיג: הפתרון צריך להיות היום ולא לחכות אפילו למחר.

<חזי צאיג: אנחנו כבר נערכים עם משרד האוצר והתקשורת: הקמנו צוותים משותפים.

<חזי צאיג: גם בתוך הדואר אנחנו מתחילים להכין את תכנית ההתייעלות ואני מקווה שנעשה את זה בעבודה משותפת על כל הגורמים, לרבות העובדים, כי באמת אנחנו בצו חירום ואין ברירה – צריך לצאת עם זה.

<חזי צאיג: לעניין בנק הדואר – אני רוצה לעדכן את הוועדה ואת יושב-ראש הוועדה שאנחנו מחכים לשינויים הרגולטוריים ומקווים מאוד שגם ועדת רייך תסיים את תפקידה בקרוב מאוד ותגיש את ההמלצות כי זה בהחלט קשור לכל תכנית ההתייעלות שלנו.

<חזי צאיג: לצד זה אנחנו עובדים במרץ כדי לפתח מנועי צמיחה חדשים לדואר ואמורים לתת פתרון לכל מה שקורה בדואר היום-יומי, בדואר הכמותי.

<חזי צאיג: לגבי בנק הדואר, אני רוצה לעדכן את הוועדה שאתמול העברנו את שמות הדירקטורים האמורים לרשות החברות ואנחנו מקווים שבמהלך ינואר ועדת ברנר תאשר אותם ובכך נקיים את ההתחייבות שלנו להקמת גרעין דירקטורים בבנק הדואר ונוכל להתקדם עוד צעד אחד קדימה.

<חזי צאיג: מעבר לזה, אבקש מחיים להשלים.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך, חזי.

אבישי ברוורמן: מר אלמוזנינו, בבקשה.

חיים אלמוזנינו: אני לא אאריך בדברים כי בישיבה הקודמת נתתי תיאור מפורט איך הגענו עד הלום.

חיים אלמוזנינו: הדגשים היו שבעצם לחברה יש רגולציה מכבידה.

חיים אלמוזנינו: דיברתי על העובדה שאנחנו בכל מקרה בתהליך של התייעלות ונצטרך להתאים את המשאבים שלנו ואת המקורות שלנו לפעילות שלנו.

חיים אלמוזנינו: דיברנו על התכנית שנצטרך לערוך.

חיים אלמוזנינו: גם אמרתי שאין שום דבר חדש בכל התיאור הזה כי הוא הובא לידיעת כל הגורמים כבר לפני למעלה משנתיים ולצערי הרב לא נעשו מספיק דברים.

חיים אלמוזנינו: יחד עם זה גם אמרתי שלתחושתי בתקופה האחרונה, הן מצד משרד האוצר והן מצד משרד התקשורת שהקים את ועדת התעריפים, אנחנו מרגישים נכונות גבוהה מאוד לפתור את הבעיה.

חיים אלמוזנינו: אנחנו רוצים מאוד שהבעיה תיפתר כמה שיותר מהר כי ככל שעוברים הימים, הבור מעמיק.

חיים אלמוזנינו: אני יכול לציין שבין הישיבה הקודמת לישיבה הנוכחית עדכנו את התכנית שהוגשה בזמנו לשר התקשורת והעברנו תכנית מפורטת יותר שהכינה ההנהלה לטובת הבראת החברה.

חיים אלמוזנינו: את כל השאר אמרתי בישיבה הקודמת.

חיים אלמוזנינו: בינתיים רק הוגשה התכנית – אנחנו מצפים ממשרד האוצר וממשרד התקשורת שישלימו את עבודתם כדי שנוכל לצאת לדרך.

אבישי ברוורמן: לפני שנמשיך הלאה ונשמע את ד"ר זיו רייך, האם תרצה להוסיף משהו, אמיר ממשרד האוצר?

<אמיר לוי: כולנו ערים למצב של הדואר וגם לניתוח לעתיד שהדואר הולך אליו אם לא נעשה שום דבר.

<אמיר לוי: אנחנו יושבים עם החברה והעובדים מתוך ההבנה הזאת ומתוך מטרה למצוא פתרון ואנחנו רוצים פתרון יציב – לא אקמול ולא תכנית לשנה שנתיים, אלא פתרון שהדואר יוכל להיות חברה יציבה שתוכל לצמוח.

<אמיר לוי: במצב הנוכחי ועם רמת השירותים שהיום חברת הדואר רשאית לספק, היא לא יכולה לצמוח, להיפך: הדואר קטן כל שנה בערך ב-8% בהכנסות שלו.

<אמיר לוי: אנחנו צריכים להבין שזה קרה כי השוק השתנה – אנחנו כולנו שולחים ומקבלים דואר במכשירי הטלפון, אפילו לא במחשבים שלנו, אנחנו גם צריכים להבין שהחברה צריכה להסתגל לעולם החדש הזה.

<אמיר לוי: אנחנו באים מתוך הניתוח הזה.

<אמיר לוי: המטרה שלנו למצוא פתרון שיהיה: ראשית, יציב; ושנית, יאפשר לדואר לצמוח.

<אמיר לוי: הדבר השני שחשוב לי להדגיש – לפני שאני אגיד איך אנחנו רואים את העקרונות של הפתרון – זה שאנחנו רוצים לעשות את זה בשיתוף מלא של ההנהלה והעובדים.

<אמיר לוי: זה לא יכול קרות בלי זה, זה לא קרה בלי זה בעבר.

<אמיר לוי: גם במהלך הקודם שעשינו לפני מספר שנים, עוד בקדנציה הקודמת שלי באוצר, זה נעשה בשיתוף מלא והכוונה שלנו שגם במקרה הזה זה יהיה ככה.

<אמיר לוי: זה לא יכול לקרות בלי זה, אבל זה צריך לקרות מהר וזה צריך לקרות גם עם אומץ – זה לא יכול להיות בלי אומץ.

<אמיר לוי: כשמסתכלים על הדואר ומה קורה לו, בישראל וגם בעולם, אתם רואים כמה מדינות כמו קנדה ופורטוגל שעשו שינויים מרחיקי לכת מתוך ההבנה הזאת.

<אמיר לוי: שני הדברים האלה: הבנת השוק והשיתוף המלא של הממשלה, ההנהלה והעובדים – הם מאוד חשובים בעינינו כדי להביא לפתרון.

<אמיר לוי: לפתרון יש 4 רגליים מרכזיות, כמו שאנחנו רואים אותן: הרגל הראשונה היא הרגל של הרגולציה, של היקף השירותים שהדואר נותן.

<אמיר לוי: אני לא מכיר את כל הפרטים כי הוועדה עוד לא סיימה את עבודתה, אבל באופן עקרוני אין שום סיבה בעולם שהדואר יחלק 6 ימים בשבוע, אין שום סיבה שיאספו לפחות פעם ביום מתיבות הדואר האדומות ואין שום סיבה שכמות הסניפים תהיה כמו שהיא היום.

<אמיר לוי: עברתי לפני חצי שנה לגור במשמר דוד שהיה פעם קיבוץ.

<אמיר לוי: ליד המזכירות זרוק טלפון ציבורי כזה וכל בוקר שאני לוקח את הילדים לגן אני רואה את הטלפון הציבורי הזה וזה משעשע אותי.

<אמיר לוי: אני לא משווה לגמרי בין הטלפון הציבורי לתיבות האדומות, אבל בסופו של דבר לכולנו יש את מכשירי הטלפון הניידים.

<אמיר לוי: אנחנו הולכים לעולם אחר וגם ההסדרה והדרישות מחברת הדואר צריכות להיות מתאימות לא רק לתקופה בה אנחנו נמצאים היום אלא גם בראיה של התקופה שאנחנו הולכים אליה קדימה.

<אמיר לוי: לכן הרגל הראשונה היא כל נושא ההסדרה והדרישות שצריכות להתאים לשנת 2014 שהתחילה היום ואילך.

<אמיר לוי: כלומר, צריך להסתכל על זה גם כמה שנים קדימה ולא רק איפה אנחנו נמצאים היום.

<אמיר לוי: הרגל השנייה, שחלקה נגזרת מההקלות האלה או מהשינויים בהסדרה, היא נושא של התייעלות בחברה.

<אמיר לוי: ההתייעלות היא גם במספר עובדים, גם בגמישות ניהולית, גם במספר סניפים וגם בעוד דברים שנמצאים בתכנית שאני יודע שגיבשה חברת הדואר.

<אמיר לוי: כאמור, זה צריך להיות בשיתוף מלא של העובדים.

<אמיר לוי: הרגל השלישית זה קידום מנועי צמיחה חדשים בחברה.

<אמיר לוי: אנחנו עוברים יותר ויותר לעולם אינטרנטי, לעולם של סחר דרך האינטרנט, ואנחנו חושבים שהדואר צריך לעבור שינוי טכנולוגי וצריך להיות ערוך להיות יותר ויותר כמו חברות שילוח בינלאומיות גדולות ולהיכנס יותר ויותר לעולם הזה.

<אמיר לוי: זה מנוע צמיחה בהחלט משמעותי.

<אמיר לוי: אני לא נוגע בדברים אחרים, אבל זה דבר אחד מרכזי.

<אמיר לוי: דבר נוסף הוא נושא ההפרטה – אני לא רוצה להיכנס לזה כי אנחנו בשלב מוקדם מאוד בדיונים – אני לא רוצה להיכנס לשאלה אם אנחנו מדברים על 20% הפרטה, 50% או 100%, אבל בסוף אנחנו מדברים על הפרטה וכניסה של בעלים פרטיים שגם יכניס רוח חיים בחברה, כסף ובסופו של דבר גם רעיונות איך להצמיח את החברה.

<אמיר לוי: אני חושב שוב על הדוגמה של הטלפון הציבורי – תראו מה קרה לבזק: היא הייתה חברה ממשלתית, נפתחה לעולם תחרותי מאוד-מאוד והיום היא חברה מובילה בתחום התקשורת.

<אמיר לוי: היא חברה הראשונה בנתח השוק שלה, מאוד מתקדמת טכנולוגית ובסופו של דבר ברור מאוד שכאשר יש בעלים פרטיים בחברה, אז החברה יכולה לצמוח ויכולה לפתח מנועי צמיחה חדשים ויכולה לקבל הון חדש.

<אמיר לוי: אלו ארבע הרגליים לתכנית.

<אמיר לוי: מה שחשוב מעבר למה שאמרתי בהתחלה שזה גם יקרה בלוחות זמנים מהירים.

<אמיר לוי: אנחנו מתכוונים להשקיע את כל הזמן שדרוש בזה, אבל צריך יהיה לקבל החלטות מהירות, ואמרתי קודם, גם החלטות אמיצות.

<אמיר לוי: זה ברור לנו שלא כולן תהינה נעימות אבל בסוף צריך להסתכל קדימה והרצון שלנו הוא שחברת הדואר תהיה חברה מתפתחת וצומחת.

<אמיר לוי: למרות שאנחנו נמצאים בשוק משתנה – יש פה מנועי צמיחה חדשים וצריך לקחת את זה בחשבון.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: הצוות שלכם הוקם במהלך אוקטובר ואנחנו פה ממתינים ונעזור לכל התהליך בשיתוף עם כולם.

אבישי ברוורמן: מי רוצה להתייחס לנושא ממשרד התקשורת?

אבישי ברוורמן: אבל לפני זה, ד"ר רייך – כבר שנים אנחנו אומרים, לפעמים אנחנו אומרים על דברים שאנחנו מפחדים מהם שהסורים על הגדרות – במקרה הזה אנחנו כולנו מצפים למוצא פיך, אבל מכיוון שעוד לא סיימת את כתיבת הדוח נשמח אם תדווח לנו על הכיוונים העיקריים שהם כבר ברורים.

<זיו רייך: ראשית צריך לתת דגש חשוב מאוד על הנושא שהדוח עוד לא נכתב וההמלצות עוד לא נמסרו לשני השרים, שר האוצר ושר התקשורת.

<לאה ורון: נתבקשתם להגיש את ההמלצות שלכם עד ל-1 בספטמבר 2013.

<זיו רייך: נכון.

<זיו רייך: כאשר קיבלנו את כתב המינוי שמתפרס על שני עמודים, יש שם הרבה מאוד אלמנטים ששזורים זה בזה, יש שם הרבה מאוד נושאים לטווח הקצר ולטווח הארוך, יש הרבה מאוד השלכות לנושאים הללו.

<זיו רייך: הוועדה בראשותי התכנסה ברמה שבועית ואפילו לפעמים פעמיים בשבוע, כאשר כל ישיבה ארכה לפחות 4 שעות.

אבישי ברוורמן: ד"ר רייך, רק לסבר את האוזן לפרוטוקול: כמה חברים בוועדה ומי היה שם?

אבישי ברוורמן: אני רואה את השמות של גב' דורלי אלמגור, דוד בועז שאני מכיר טוב, יעל מבורך שהייתה תלמידה אצלנו באוניברסיטה – מה התפקיד שלה היום?

<אמיר לוי: היא סגנית מקרו שלנו.

אבישי ברוורמן: יפה.

אבישי ברוורמן: ערן לבאות, אילן סולימן - - -

<זיו רייך: זה לא מעודכן כיוון שנעשו מספר שינויים: דוד בועז עזב ועופר מרגלית החליף את יעל.

<זיו רייך: היו מספר שינויים תוך כדי העבודה.

<זיו רייך: לא רק זאת, כדי לייעל את עבודת הוועדה קיבלתי החלטה מהירה והקמנו אפילו תתי-ועדות: ועדה שעסקה בנושא התעריפים וועדה שעסקה בטיב השירות.

<זיו רייך: בעצם עבדו פה בשלושה מישורים.

אבישי ברוורמן: עשות עבודה נהדרת.

אבישי ברוורמן: מתי יקבלו השרים דוח והעתק לנו?

<זיו רייך: אני מאמין שבשבועות הקרובים.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת בינואר?

<זיו רייך: כן, עד סוף ינואר אני מאמין שאנחנו נסיים.

<זיו רייך: אנחנו באמת עושים את המרב האפשרי כדי לכנס את ההמלצות.

<זיו רייך: צריך להבין שההמלצות מרחיקות לכת.

<זיו רייך: אנחנו לא מסתכלים על הטווח הקצר – אנחנו מסתכלים על הטווח הקצר ועל הטווח הארוך.

אבישי ברוורמן: אני מבקש, ד"ר רייך, אנחנו פה אנשים מנוסים – עברנו כמה שריטות ועניינים – תן לנו את הכיוונים הכלליים לאור המצב של החברה ולאיפה דוח רייך נכנס.

<זיו רייך: מהים הראשון הוועדה קיבלה החלטה שהיא צריכה להתייחס למספר מישורים.

<זיו רייך: מצד אחד היא חייבת לחשוב על העתיד של הדואר – לשמור על איתנות הדואר ולחשוב גם על ההשלכות שיהיו על עובדי הדואר.

<זיו רייך: באם יינתן פתרון, כפי שאמיר אמר וציין, הוא חייב להיות לטווח ארוך.

<זיו רייך: כלומר לא פתרון שיהיה קשה למכור אותו לוועד אלא פתרון שייתן את האופק הארוך.

<זיו רייך: דבר נוסף – לפתוח את השוק לתחרות.

<זיו רייך: הסתכלנו ולמדנו את השוק, נפגשנו עם שחקנים רבים, אני חושב שעם רוב השחקנים אם לא עם כל השחקנים, כולל שחקנים של סבבים חיצוניים כגון בתי דפוס, כאלו שגם נשענים על הדואר ועל פעילותו.

<לאה ורון: זה המשך הפתיחה של השוק לתחרות.

<זיו רייך: עם הזמן הבנתי שבעוד העולם עבר למסרונים, לטעמי הדואר עדיין עסק ביונים.

<זיו רייך: הוא שכח שצריך להתקדם, הוא שכח שצריך להתפתח, ובעוד שכמויות הדואר ירדו – מספר העובדים עלה בדואר ישראל וכל התחרות שמדברים עליה היום היא בועה של סבון.

<זיו רייך: אין תחרות ואני ארחיב על זה בהמשך ואני אפילו אתן מספרים.

<לאה ורון: אתה יכול לתת מספרים שמתייחסים לעובדים?

<זיו רייך: אני רוצה לבנות את זה – אני ארחיב על הנושא בהמשך.

<זיו רייך: דבר נוסף שלצערי נתקלתי בו – יש נתונים שלא עוברים לוועדה, הן על ידי מסר והן על ידי דואר ישראל.

<זיו רייך: במיוחד מדובר בנתונים שחשובים לנו - - -

אבישי ברוורמן: רגע.

אבישי ברוורמן: לא קיבלת נתונים שביקשת?

<זיו רייך: יש מספר רב של נתונים שלא קיבלנו.

אבישי ברוורמן: מר אלמוזנינו, חברת מסר, למה לא להעביר את הנתונים?

<זיו רייך: יצאו מכתבים בשבועות האחרונים.

<זיו רייך: אולי אין את הנתונים, אולי יש אותם אבל לא רוצים להעביר לנו.

<זיו רייך: גם ממסר לא קיבלנו.

<זיו רייך: אני חייב לציין שהנחיתי את היועצים המשפטיים של משרד התקשורת להשית קנסות גם על הדואר וגם על מסר בנושאים הללו.

<זיו רייך: באופן אישי אני לא מסוגל לראות מצב שמשרד ממשלתי לא מסוגל או לא יכול להשית קנסות משמעותיים.

<זיו רייך: אחד מהדברים שאני רואה זה הנושא שעד היום - - -

<חזי צאיג: חבל שאנחנו נכנסים לזה – גם אם לא קיבלתם חומרים זה לא במכוון.

<חזי צאיג: אין בעיה, תוכלו לקבל כל מה שאתם רוצים.

אבישי ברוורמן: אין בעיה.

אבישי ברוורמן: אז אני מבקש שתעבירו את החומר.

<חזי צאיג: אין שום בעיה עם זה.

אבישי ברוורמן: גיורא ובן, אתם דואגים שממסר יעברו החומרים הרלוונטיים?

<חיים שמש: גם ככה אין בדואר כסף – איזה קנסות אתה רוצה להטיל?

אבישי ברוורמן: חברים, אתם מעבירים את זה?

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: ד"ר רייך, תקבל את החומר מחר.

<הרצל בר מג: אני רוצה לציין שמעולם לא שמעתי טענה על חומר שחסר.

<הרצל בר מג: נהפוך הוא, אנחנו על בסיס יומי מדברים עם מזכיר הוועדה והוא מקבל מאתנו חומר.

אבישי ברוורמן: טוב שנפגשנו הבוקר.

אבישי ברוורמן: את מה שהוא לא קיבל – תעבירו לו.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: ד"ר רייך, בבקשה להמשיך.

<זיו רייך: קצת מספרים על התחרות.

<זיו רייך: אני אפתח בכותרת: מהומה רבה ואין על מה – אין תחרות.

<זיו רייך: אני אתן נתונים מהדוחות הכספיים של דואר ישראל, הסתכלתי בדוחות הכספיים של דואר ישראל לשנת 2012:

<זיו רייך: הכנסות – כ-1.8 מיליארד, מתוכם הכנסות דואריות כ-1.116 מיליארד.

<זיו רייך: כמה דואר יש?

<זיו רייך: אספתי נתונים ממספר רב של מישורים – כ-700 מיליון יחידות דואר שנשלחו.

<זיו רייך: בתחום הסגור שלא נמצא בתחרות, יש להערכתי כ-260 מיליון מכתבים.

<זיו רייך: כלומר לתחרות נשארו רק 420 מיליון מכתבים.

<זיו רייך: המתחרים לא יכולים לבצע היום חלוקה לכלל המקומות בגלל דואר נע, תיבות דואר בסניפים, מרכזי חלוקה, שכוללים ביחד כ-170 מיליון.

<זיו רייך: אני אוריד 170 מיליון מ-420 – אני אגיע ל-250 מיליון.

<זיו רייך: אני עושה את זה מהר כי אני מאמין שהרוב כבר מכירים את המספרים.

<זיו רייך: לפי 1 ₪ כולל מע"מ לדואר כמותי אנחנו מדברים על תחרות של 250 מיליון ₪.

<זיו רייך: ברור שלא כל הנושא הזה הולך רק למתחרה העיקרי שהוא מסר, אני מניח שכ-150 מיליון נשאר בדואר ואצל מתחרים נוספים.

<זיו רייך: כלומר, כל מסר היום – זה אחד מהדברים שאין לי את הנתונים עליהם כי לא קיבלתי ממסר את דוחות הכספיים למרות שביקשתי – הגעתי למסקנה ש-100 מיליון ₪ זה כל התחרות שמסר לקחה אליה.

<זיו רייך: מדובר בהכנסות.

<זיו רייך: לא ההפסד של הדואר אלא הכנסות.

<זיו רייך: 100 מיליון ₪ זה בסך הכול 9% מהמחזור הכספי של הדואר שעומד על 1.116 מיליארד.

<חיים שמש: תקבל את ההכנסות שלהם, אז תדבר אחרת.

<זיו רייך: טרם קיבלתי.

<זיו רייך: ביקשתי – טרם קיבלתי.

אבישי ברוורמן: כל אחד ידבר בתורו.

<גיורא עוז: הנתונים האלו הועברו, נושא ההכנסות הועבר.

אבישי ברוורמן: גיורא, בן, אני מבקש שאם לא עבר – אז שיעבור היום.

אבישי ברוורמן: יכול להיות שזה נתקע בדואר.

<גיורא עוז: יותר מזה, הנתונים מדויקים.

אבישי ברוורמן: בסדר, אז שיגיד לנו ד"ר רייך שהוא קיבל את זה.

אבישי ברוורמן: תשלחו את זה עוד פעם.

<זיו רייך: אני גם יודע מנתונים שקיבלתי שבשנת 2013 ההכנסות משירותי דיוור עלו, אז ברור שכאן לא הבעיה, שירותי הדיוור הם לא הבעיה.

<זיו רייך: אז היכן הבעיה?

<זיו רייך: העניין שגם ניתן לו ביטוי בדוח מבקר המדינה זה ההתייעלות המבנית בחברת הדואר.

<זיו רייך: יותר נכון, אני רוצה לומר, אי-ההתייעלות המבנית בחברת הדואר.

<זיו רייך: לטעמי, דואר ישראל צריך לפתור את הבעיות מהבית: צמצום עלויות, פיתוח מרכזי רווח וכדומה.

<זיו רייך: טענה נוספת שהגיעה לוועדה היא על אזורי השמנת.

<זיו רייך: זה מין ביטוי שרבות דיברו עליו ונטען כי המתחרים פועלים רק באזורי השמנת.

<זיו רייך: כלומר, מתחרים מחליטים ללכת רק למקומות שבהם יש רווח או מקסום מסוים והם משאירים את האזורים הלא רווחיים לדואר ישראל.

<זיו רייך: מהנתונים שהגיעו לוועדה מתברר שהמתחרים מבצעים חלוקה של מעל 60% מהמיקודים הקיימים.

<זיו רייך: אז למה הם לא מגיעים ל-100%?

<זיו רייך: כ-30% מהשוק נותר חסום כי זה מרכזי חלוקה ותיבות דואר.

<זיו רייך: איפה עוד 10% בהפרש?

<זיו רייך: אני מניח שאם היו פותחים את מרכזי החלוקה אז אותם 10% היו משתלבים כי כבר היה משתלם למתחרים להגיע למקום כי הם כבר נמצאים שם בפריפריה נוספת.

<זיו רייך: עם זאת ברור ומקובל עלי ששוק הדואר בכללותו צריך להיפתח בהדרגתיות לתחרות תוך שמירת איתנות דואר ישראל ובמתן פתרון לטווח ארוך ולא לטווח קצר.

<זיו רייך: העיקרון שהוביל אותי בוועדה זה שאם הדואר לא יתייעל ולא ייבצע מהלכים – הם לא יקבלו את ההטבות אשר הוועדה חושבת עליהן.

<זיו רייך: זה תלוי זה בזה.

<זיו רייך: אנחנו לא מוכנים שלא יהיו פעולות אופרטיביות, אנחנו לא מוכנים שלא יהיה שינוי מבני מלמטה ועד למעלה.

<זיו רייך: אנחנו לא מוכנים לקבל שלמרות ההכנסות עלו הגרעון גדל ושלא תהיה התייעלות בכוח אדם, בשכר, בשירותים, ושלא יפותחו מרכזי פעילות חדשים.

<זיו רייך: מחיר הבול – בבדיקה מול העולם, אני מוכרח לציין שעשינו סקר מול מדינות בעולם, בדקנו מספר רב של מדינות בעולם.

<זיו רייך: אמנם קשה למצוא מדינה שדומה לישראל כי אין כמו ישראל בכל פרמטר אפשרי, אבל נסינו והשתדלנו - - -

אבישי ברוורמן: מי המדינה שהכי דומה לישראל?

אבישי ברוורמן: איזה שיכלול של מדינות דומה לישראל?

<זיו רייך: חיפשנו משתנים של נושא גיאוגרפי, פיקוח, רגולציה – ומצאנו מספר מדינות שהגענו לגביהן למסקנה שהן פחות או יותר יכולות - - -

אבישי ברוורמן: מי המדינות האלה?

<זיו רייך: אנגליה, אוסטרליה, ניו זילנד.

אבישי ברוורמן: הלוואי.

<זיו רייך: מסתבר שמחיר הבול בארץ הוא נמוך, ולעיתים הוא נמוך משמעותית ממחיר בול באותם מקומות.

<זיו רייך: גם בבדיקת התעריף, כך מסתמן, נראה שמחיר הבול צריך להיות גבוה יותר מהמחיר הקיים.

<זיו רייך: אני רוצה לומר שבעצם הדואר מפסיד על עצם מכירת הבול.

<זיו רייך: כמובן שחלק מהנושא נגרם בגלל שאנחנו עסקנו גם בתמחיר ספיגה וכי יש לדואר הרבה עלויות וחלק מהן מועמסות על הבול.

<זיו רייך: כלומר, אם ניתן לדואר, מחיר הבול בתעריף של ספיגה יהיה יותר נמוך.

<זיו רייך: מצד שני, אני חייב לציין שאני לא מבין את הבקשה של הדואר שכשהוא מדבר על תחרות, הוא מדי פעם מבקש גמישות תעריפית.

<זיו רייך: הוא אומר: אני רוצה להתמודד מול המתחרים, אני רוצה להוריד את המחיר.

<זיו רייך: אבל אם כבר עכשיו הוא מפסיד על המחיר, אז הוא רוצה להוריד עוד יותר את המחיר?

<זיו רייך: להפסיד יותר?

<זיו רייך: מי יכסה את הגירעון?

<זיו רייך: אני גם מסתכל על המחירים של חו"ל.

<זיו רייך: גם פה יש אנומליה רצינית וגבוהה מאוד במחיר הדואר הבינלאומי ו-IMS.

<זיו רייך: לטעמי, הנושא גורם לחלק לא מבוטל מהפסדי הדואר והוא גם לא מאפשר תחרות הוגנת בשוק הזה.

<זיו רייך: כל מעטפה לחו"ל מפסידה כסף.

<זיו רייך: גם החברות הפרטיות – יש חברות פרטיות מצומצמות אמנם – שעוסקות בנושא, אני חושב שגם להן מגיע להתפרנס בכבוד, ובמחירים הטורפניים האלה הם לא יכולים כי המחירים של הדואר מאוד נמוכים.

<זיו רייך: הדואר, אגב, מפסיד על כל משלוח שהוא מבצע לחו"ל.

<זיו רייך: מרכזי חלוקה הם החטא הקדמון - - -

אבישי ברוורמן: חלקנו מבינים, אבל תסביר לפרוטוקול ולציבור מה זה מרכזי חלוקה.

<זיו רייך: מרכזי חלוקה הוקמו כדי לאפשר לדואר לבצע חלוקת דואר באזורים בהם לטעמי יש צורך, למשל: אם ניקח אזור מגורים כגון סביון, שם יש מרחק רב בין הבתים, די הגיוני להניח שאפשר להגיע למרכז אחד והתושבים יגיעו לשם ויאספו את הדואר.

<זיו רייך: מעבר לנראות הציבורית, שאחד מגיע אליו הדואר הביתה באותו מחיר והשני צריך להניע את הרכב ולהגיע ולאסוף את הדואר ממרכז אחר, אנחנו רוצים דין שווה.

<זיו רייך: דבר נוסף שהוועדה קיבלה על עצמה ותיישם בוודאות מלאה זה שלא תהיה פגיעה בפריפריה.

<זיו רייך: לא תהיה פגיעה באף אחת מהאוכלוסיות החלשות ולא תהיה העדפה של אוכלוסייה אחת על אחרת.

<זיו רייך: כלומר, יהיה דין שווה לכל האוכלוסיות – אנחנו לא נפגע באחת על חשבון השנייה.

<זיו רייך: אם מסתכלים בפן הציבורי, הרי שיש פה הרעה מסוימת אבל אני אתעלם מזה ואקדים את המאוחר ואומר שלדעתי, בעתיד נצטרך רק מרכזי חלוקה כי אנחנו רואים שכמויות הדואר הולכות ופוחתות לאט-לאט.

<זיו רייך: זה עושה שכל רב שלא צריך להגיע לבתים – הרי אנחנו לא נחייב דוורים להגיע לבתים כאשר אין להם מה למסור כי הדואר קטן וקטן.

<זיו רייך: למה אני קורה לזה החטא הקדמון?

<זיו רייך: בעבר באמת חשבתי כי יש לבטל את מרכזי החלוקה – אני חייב לספר את זה – לפחות אותם אלה שנבנו במקומות שאין בהם צורך, מקומות שבהם הפריסה היא הגיונית ואין צורך להגיע למרכזי החלוקה כי אפשר להגיע לבתים עצמם.

אבישי ברוורמן: לאחר שבחנת – החלטת הפוך?

<חיים שמש: זה כרוך בכוח אדם.

<זיו רייך: כן.

<זיו רייך: אבל לאחר מכן חשבתי והתייעצתי עם חברי הוועדה והחשיבה די השתנתה – בעצם בשביל מה לבטל אם בעתיד יהיה צורך במרכזי חלוקה ואולי אפילו יותר מרכזי חלוקה.

<זיו רייך: אני חייב לציין שדברים שאני אומר הם לא החלטות, עוד לא הייתה הצבעה והדברים יכולים להשתנות.

אבישי ברוורמן: זה מקובל עלינו.

אבישי ברוורמן: אנחנו מדברים פה על הכיוונים.

<זיו רייך: ציינתי את זה בהתחלה ואני מציין את זה גם עכשיו כדי שלא יסתמן לאחד מהנוכחים שמדובר בהחלטה או בקביעה – מדובר בחשיבה ולפעמים אולי בחשיבה שלי.

<זיו רייך: מרכזי החלוקה שנבנו, אני נזהר מאוד לומר את זה, נבנו כפי שנבנו אולי לכאורה כדי למנוע תחרות.

<זיו רייך: איך הם נבנו?

<זיו רייך: הם נבנו בצורה כזאת שצריך להגיע דוור, להיכנס פנימה לתוך מרכז החלוקה ולחלק את המכתבים החוצה.

<זיו רייך: בפועל, אף חברה חיצונית לא יכולה להיכנס לאותם מקומות ולבצע את החלוקה.

<זיו רייך: אולי זאת הייתה החשיבה ואולי לא אבל זה המצב כיום.

<זיו רייך: לצערי, מוועדת שגיא שקיבלה החלטה לפתוח את מרכזי החלוקה, ולמרות שלושה שימועים בנושא, עדיין לא הגיעו להסכמה בין במתחרים לבין הדואר לגבי מרכזי החלוקה.

<זיו רייך: מכיוון שראיתי זאת ומכיוון שאני מחויב לשמור על האיתנות הפיננסית של הדואר ומכיוון שפתיחת מרכזי החלוקה למתחרים היא נקודה משמעותית בתחרות, כי ברגע שהם ייפתחו – התחרות תגבר ואנחנו נוכל להגיע לשלב הבא: חלוקה של דואר יחידני.

<זיו רייך: אנחנו צריכים לעשות את זה בשלבים וכמובן לתת זמן התארגנות.

<זיו רייך: אני לא רוצה שבזמן ההתארגנות הזה הדואר יהרוג את המתחרים או את עצמו או המתחרים יפגעו בדואר.

<זיו רייך: צריך להיות זמן הגון שכל אחד יוכל להיערך בהתאם ויוכל לבנות את התשתית הנכונה, וגם זה ייעשה בשלבים.

<זיו רייך: כמובן שהכול יהיה תוך שיתוף פעולה והמסקנות יועברו לאגף התקציבים, לחשב הכללי, למשרד האוצר ולמשרד התקשורת, שהם שותפים פעילים בוועדה ותורמים רבות לוועדה ויש להם הרבה ידע וניסיון שעובר לוועדה.

<זיו רייך: לא פתחתי בזה אבל אני באמת רוצה על הבמה הזו להודות לכל החברים שעובדים לילות כימים לטובת הוועדה ולקידום הנושא.

<זיו רייך: אנחנו בוועדה לא נסבול אי הסקת מסקנות בנושא ולכן אנחנו נתנה כל דבר בדבר.

<זיו רייך: כלומר, אם אנחנו נרצה להקל על הדואר כדי שיפתח עוד מרכזי חלוקה ולא נבטל לו מרכזי חלוקה שלטעמנו מוקמו במקומות שאין בהם צורך, אנחנו נבקש מהם – אני כרגע לא רוצה להרחיב מעבר לכך בעת זו – לבצע מספר מהלכים שאני מניח שהם יראו אותם כראויים אחד כנגד השני.

<זיו רייך: כלומר, תהיה הגינות בצורה מלאה ואני מניח שהדואר יאמץ את ההמלצות שלנו כי בסופו של דבר זה יפעל אך ורק לטובתו.

<זיו רייך: אני בטוח שמהר מאוד הוא יבין את זה.

<זיו רייך: ימי החלוקה – אמיר דיבר על זה – זה גם נאמר מספר פעמים בתקשורת.

<זיו רייך: יש ירידה בכמויות הדואר.

<זיו רייך: כמובן שאני לא רואה שום חשיבות בלהגיע כל יום ולחלק דואר כל יום ולהעמיס על הדוורים פעולה יומיומית, מה גם שאנחנו רואים ירידה עתידית בדואר.

<זיו רייך: נכון, יהיה גידול בסחר אלקטרוני, בחבילות, אבל נשים את זה רגע בצד – זה עולם אחר.

<זיו רייך: המספרים שהגיעו אלי מראים שירידה מ-3 ימי חלוקה ליומיים זה חיסכון של 80 מילון ₪ בשנה.

<זיו רייך: אני לא מדבר על תוספת לדואר שתהיה כתוצאה מכך שהדואר יקבל פרמיה על דואר 24, כי מי שירצה לשלוח דואר מהיר ישתמש בדואר 24 ועל ידי כך הוא יוכל למקסם את ההכנסות של הדואר.

<זיו רייך: מי ששואל את עצמו מה יהיו ההשלכות בסופו של יום על הציבור: ירידה ליומיים חלוקה – אגב, זאת לא החלטה, זאת חשיבה – תוביל לשבוע של מסירה.

<זיו רייך: יהיה לנו סבב של כשבוע ימים.

אבישי ברוורמן: התברר לי שבזמן הסופה היו אנשים שלא קיבלו דואר שבוע, אבל תוך יום אחד כל הפיגור נסגר.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת שהביצועים הם - - -

<זיו רייך: נכון.

<זיו רייך: כשהדואר רוצה, הוא יכול.

<זיו רייך: אני מאמין שיש עובדים בדואר שהם גם נאמנים וגם חרוצים ובסופו של דבר משרתים את הציבור.

<זיו רייך: לטעמי, ירידה ליומיים לא תפגע פגיעה משמעותית בציבור.

<זיו רייך: מי שירצה לשלוח דואר מהיר – ישלח דואר מהיר של 24 שעות.

<זיו רייך: גם לגבי ה-24 שעות זה לא המקום לומר, אבל יצטרכו להחליף את השם כי זה לא 24 שעות - - -

אבישי ברוורמן: איזה שם היית מציע, ד"ר רייך?

<זיו רייך: אולי דואר פרמיום, אולי Priority Mail.

אבישי ברוורמן: יש הרבה יחצנים שימצאו את השם לזה.

<זיו רייך: לצמצום מספר תיבות הדואר, גם כאן כמובן הא בהא תליא, אנחנו יודעים שיש הרבה מאוד תיבות דואר מפוזרות.

<זיו רייך: גם כאן צריך לשקול להוריד את מספר תיבות הדואר מכיוון שאין צורך שעובדי חברת הדואר יפקדו כל תיבת דואר וימצאו אותה ריקה.

<זיו רייך: אני לא מוצא בזה חשיבות.

<זיו רייך: טיב השירות בסניפים – אני חושב שהדבר העיקרי, אולי אומר היחיד, שמטריד את הציבור זה טיב השירות בסניפים.

<זיו רייך: מגיעים לסניפים וממתינים ולפעמים ממתינים המון.

<זיו רייך: אני לא רוצה להרחיב יותר מדי בעת זו אבל אני חייב לציין שהוועדה ציינה פרק שלם בנושא.

<זיו רייך: אנחנו רואים חשיבות בטיב השירות.

<זיו רייך: אגב, הייתה תת-ועדה שעסקה בטיב השירות.

<זיו רייך: כאשר אנחנו חושבים איך אפשר לפתור את הבעיה, את הורדת זמן ההמתנה בסניפים, אולי על-ידי מתן גמישות בשעות פתיחת הסניפים, פריסה שונה, הוספת טכנולוגיה – יש היום טכנולוגיה שאפשר להכניס – ובעצם לגרום למי שיכול לקבל את השירות בסניף – שלא יקבל אותו בסניף.

<זיו רייך: אם יש דברים שאנחנו יודעים שהציבור יכול לקבל אותם מבלי להגיע לסניף – אז שלא יקבל את זה בסניף.

<זיו רייך: בואו נוריד את העומס בסניפים ושהסניף יעשה את הדברים שהוא צריך באמת לעשות.

אבישי ברוורמן: תן לי דוגמה ממדינות אחרות על השעות.

<זיו רייך: אני יכול לספר שבמדינות אחרות יש גמישות.

<זיו רייך: למשל, במקומות בהם יש מרכזי תעשייה אז יש יותר עומס בסניפים – וזה די הגיוני – בשעות היום עד הצהריים ובמקומות אחרים שבהם יש מגדלי מגורים או דיור ציבורי, אז שעות העומס הן אחרי שעות העבודה.

אבישי ברוורמן: אז מה עושים?

אבישי ברוורמן: מווסתים את זה אחרת מבחינת פתיחת הסניפים?

<זיו רייך: אני מניח שניתן למצוא פרמטר נכון של תורת התורים שעדיין לא יושמה בדואר - - -

אבישי ברוורמן: אני רוצה לספר לכם: אתם יודעים שהיו עומדים בתור בבנקים, וכל אחד היה עומד בתור נפרד.

אבישי ברוורמן: יום אחד בא בחור בשם יוסי ריגר, הוא כלכלן מצטיין, הוא קצת למד סטטיסטיקה ותורת התורים – אתם יודעים שהתוחלת של זמן ההמתנה, אם הכול מתנקז לתור אחד, היא יותר נמוכה.

אבישי ברוורמן: אז שינו את התורים בבנקים כדי שיתנקז לתור אחד.

אבישי ברוורמן: גם פה, באמת, אמרת שצריך לחשוב על זה.

<חיים שמש: זה רוצה לצמצם סניפים, זה רוצה - - -

<זיו רייך: גם על זה נדבר.

<חיים שמש: בלבלו אותי פה.

<זיו רייך: אני אפתור לך את הבלבול.

אבישי ברוורמן: ד"ר רייך, תפתור למר שמש את הבלבול.

<זיו רייך: בבדיקה שערכנו מול ארצות שונות במדגם, הסתבר שכמות הסניפים בישראל גבוהה מהמקובל במדינות אחרות.

<זיו רייך: כך שאנחנו מגיעים למסקנה שיש לצמצם סניפים וצריך לבצע את הצמצום בצורה חכמה.

<זיו רייך: יש מקומות שיש בהם יותר צורך ואין מספיק סניפים ולהיפך.

<זיו רייך: אני לא סותר את הדברים של משרד האוצר.

<זיו רייך: צריך לעשות פעולה חכמה, פעולה נבונה, לראות איך מצמצמים את הסניפים ומצד שני לתת טיב שירות נכון וראוי לציבור, שזה בעצם הדבר שהכי מטריד אותו, לא מתי מגיע הדואר – אני לא בטוח שכל אחד כל יום מגיע ובודק בתיבת הדואר – אלא טיב השירות בסניפים והזמן שממתינים היום בסניפים.

<זיו רייך: לגבי בנק הדואר – אני חושב שבנק הדואר אמור להיות מנוע צמיחה עיקרי.

אבישי ברוורמן: אולי אתה יכול הסביר לי – בנק הדואר הוא לא בנק.

<זיו רייך: נכון.

אבישי ברוורמן: בנק הדואר זה מקום שבו יש את הפריסה הגיאוגרפית הטובה ביותר שקיימת בישראל בתשתית לבנק, עושים שירותים מסוימים: סליקה וכדומה.

אבישי ברוורמן: זה נקרא בנק אבל זה לא בנק.

אבישי ברוורמן: תסביר לי מה אתה מתכוון לגבי בנק הדואר.

<זיו רייך: בנק הדואר הוא לא בנק, הוא לא בנק מסחרי – אין לו את ההיתר.

<זיו רייך: אבל הוא נותן הרבה שירותים כספיים שרובם לרווחת הציבור.

<זיו רייך: יש הרבה חשבונות שלטעמי הם של אוכלוסייה חלשה ולא יכולים להיות מנוהלים בדרך אחרת בבנקים מסחריים אחרים אלא בבנק הדואר.

<זיו רייך: אנחנו גם רואים ימים של עומס בבנק הדואר כמו למשל ימי המע"מ, קצבאות.

<זיו רייך: אני לא יודע אם אני יכול לקרוא לו בנק חברתי, אבל הוא משיק לשם.

<זיו רייך: אבל לאור הפריסה הרחבה אני רואה שבנק הדואר צריך להיות המנוע העיקרי לגבי התפתחות הדואר.

אבישי ברוורמן: אנחנו עוד נדון בדברים האלה.

אבישי ברוורמן: השר שוחח אתי, פגשתי את הנגידה בנושאים האלה – אתם התייחסתם בדוח שלכם לאיזה מבנה אפשר להקים?

אבישי ברוורמן: כי כמו שאמרנו, זה כרגע גוף שנותן שירותים בנקאיים מסוימים: ביטוח לאומי, סליקה ועוזר מאוד בפיזור לאוכלוסיות חלשות.

אבישי ברוורמן: אנחנו יודעים ששוק הבנקאות הישראלי הוא בסופו של דבר די דואופול בין שני הבנקים הגדולים, ולחלק גדול מהאוכלוסייה, עסקים קטנים ובינוניים ואוכלוסיות מוחלשות, יש קשיים לקבל אשראי.

אבישי ברוורמן: הפתרונות של הקמת גופים נוספים הם מורכבים – האם התייחסתם לדבר הזה או רק לאיזה נושא שבו הגוף הזה, שהוא קיים, יקבל איזו רנטה על חלק מהשירותים שלו ויעבור איזו טרנספורמציה או שינוי?

אבישי ברוורמן: אני רוצה לשאול מה עשיתם בוועדה.

<זיו רייך: התייחסנו למבנה התעריפים של בנק הדואר.

<זיו רייך: התייחסנו לתמחיר של בנק הדואר.

<זיו רייך: הוועדה נקטה במתודולוגיה של תמחיר ספיגה, בעוד דואר ישראל נוקט במודל של תמחיר משולב.

<זיו רייך: התייחסנו למגוון השירותים המפוקחים והלא מפוקחים שקיימים בבנק הדואר, עם חשיבה אילו שירותים יש להוריד מפיקוח ואילו יש להשאיר בפיקוח.

<זיו רייך: לא נגענו בחלק השני, אני חושב שהוא צריך להיות הגל השני, זה בנייה של תהליך שייקח את ההמלצות של הוועד ויבנה מהם - - -

אבישי ברוורמן: איזה גוף יקום בסופו של דבר בנושא הזה.

<זיו רייך: אנחנו לא התייחסנו לזה, וזה גם לא היה חלק מסמכויות הוועדה.

אבישי ברוורמן: לא היה במנדט שלכם.

<זיו רייך: עד כאן הסקירה.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך על הפתיחות ועל הדברים הרבים ששמת על השולחן.

אבישי ברוורמן: מר לוי, אתה רוצה להוסיף משהו?

<יגאל לוי: אנחנו במשרד התקשורת בוודאי לוקחים חלק בוועדת רייך יחד עם משרד האוצר, כך שהתרומה שלנו באה לידי ביטוי בכל מה שד"ר רייך הציג כרגע.

<יגאל לוי: לאחר מכן, עם ההמלצות האלה, נשב עם שר התקשורת ונראה מה הוא יאמץ.

<יגאל לוי: באופן כללי אני אגיד שד"ר רייך שם הרבה דגש על ההוצאות של חברת הדואר ועל הדברים שנדרשים מחברת הדואר.

<יגאל לוי: כמובן שנצטרך לשים לב גם לצד ההכנסות של חברת הדואר.

אבישי ברוורמן: הדגש שהיה חסר לי קצת זה באמת על מנועי הצמיחה והשירותים שיביאו להתייעלות.

אבישי ברוורמן: לא הבנתי לחלוטין אבל אני בטוח שנושא מנועי הצמיחה של הדואר יפורט בדוח.

<יגאל לוי: ד"ר רייך נגע בבנק הדואר כמנוע צמיחה.

<יגאל לוי: הציפייה היא לא רק לצמצם את השירות או להעלות תעריפים, שזה פתרון שגם צריך לשקול אותו לאור המצב שהגיע אליו הדואר, כמו שקורה בכל העולם: מצמצמים שירותים, מצמצמים חלוקה.

<יגאל לוי: אדוני היושב-ראש שאל לגבי דוגמאות בעולם של גישה ללקוחות.

<יגאל לוי: ראינו דוגמאות בעולם שבהן חלק מהשירותים ניתנים בתוך חנויות אחרות – חנויות כלי כתיבה וכדומה – שפתוחות שעות ארוכות.

<יגאל לוי: לדוגמה, מסירה של חבילות – אתה לא חייב להגיע לסניף דואר וזה אולי יותר נוח לאנשים.

<יגאל לוי: אבל לגבי הצד השני, צד ההכנסות - - -

<לאה ורון: לא הבנתי – איפה תימסרנה החבילות?

<לאה ורון: בחנויות?

<יגאל לוי: אני משיב לשאלה של היושב-ראש לגבי דוגמאות מהעולם.

<יגאל לוי: ראינו דוגמאות שמוסרים חבילות לאו דווקא בסניפי הדואר אלא בחנויות שפתוחות שעות רבות יותר.

<יגאל לוי: ראינו דוגמאות שמוסרים חבילות באמצעות מכשירים אוטומטיים – אנשים עומדים מול מכונה.

<יגאל לוי: ראינו עכשיו משהוא שנראה כמו חלום כרגע של אמזון ושל הדואר הגרמני: מתחילים לפתח מזל"טים שיובילו חבילות.

אבישי ברוורמן: תשמע, הכול אפשרי.

אבישי ברוורמן: נפש האדם לא מתפתחת כל-כך הרבה אבל הטכנולוגיה – חבל על הזמן.

אבישי ברוורמן: מר לוי, סיימת?

<יגאל לוי: הנושא של ה-e-commerce הוא בהחלט נושא עתידי ומי שרואה את חברת הדואר כמשהו ארכאי – אני יודע שאמיר לא התכוון לזה כשהשווה למכשיר הטלפון אלא רק כדוגמה – אבל הדואר בהחלט, אם הוא ירכב על הטכנולוגיה החדשה ויידע לנצל את אותה טכנולוגיה שהרגה את המכתבים אבל הולידה את תחום החבילות, אם הוא יידע לנצל את זה נכון, אז הדואר הוא עם מבט קדימה.

אבישי ברוורמן: זה מה שאמרתי, מכיוון שהטכנולוגיות משתנות, אז באמת המחשבות צריכות להיות לעתיד, החזון של הדואר לעוד 10 שנים, אם בונים אותו עכשיו.

<זיו רייך: אני רוצה להגיד שזה צריך להיות בסמכות הנהלה.

<זיו רייך: אנחנו בוועדה סומכים על ההנהלה שאם נספק לה את הרגולציה המתאימה והראויה, אז מתפקידה לבצע פיתוח עסקי.

<זיו רייך: אנחנו לא מתיימרים ולו לרגע לנהל את החברה, אנחנו רוצים לפתוח לה את הדרך הנכונה, לסלול לה את הדרך הנכונה ברגולציה מותאמת כדי לבצע את המהלכים הנכונים.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: נמשיך עם הדיון.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין מנדלסון, את לא מדברת היום?

אבישי ברוורמן: יושב-ראש הוועד, שמעון פרג'ון, אתה תמיד ברוך במקום הזה ואנחנו מאוד מעריכים אותך.

אבישי ברוורמן: בבקשה, שמעון.

<שמעון פרג'ון: תודה אדוני.

<שמעון פרג'ון: ראשית, אני רוצה להודות לך.

<שמעון פרג'ון: החל מהישיבה הראשונה בה הצפת את נושא הדואר ואת הבעייתיות שלו ואמרת בעקביות שתבקש כל פעם עוד ועוד חומרים כדי להביא לתכנית שלמה להבראת החברה, באמת בשם עובדי חברת הדואר אני רוצה להגיד לך תודה.

<שמעון פרג'ון: אני מקווה, אני בטוח שזה גם האינטרס של כולם, להביא בסופו של תהליך תכנית בריאה וטובה לחברת הדואר.

<שמעון פרג'ון: אני יושב ומקשיב לדברים שנאמרים כאן בקשב רב.

<שמעון פרג'ון: לדברים המקצועיים – קטונתי.

<שמעון פרג'ון: ישנה הנהלה, ישנה מדינה, ישנם אנשי מקצוע, הם אלו שאמונים ואמורים להוביל את החברה מקצועית.

<שמעון פרג'ון: אנחנו בעין צופיה ותקווה שכך זה ייעשה.

<שמעון פרג'ון: לא שאנחנו לא מבינים בעבודה – אנחנו מבינים בעבודה, אנחנו צמחנו מתוך העבודה המקצועית.

<שמעון פרג'ון: חשוב לי להגיד לאדוני, הייתה פה איזושהי אווירה שאנחנו כבר בונים תכנית – צר לי קצת לאכזב את האווירה.

<שמעון פרג'ון: התכנית הוגשה לי ואני מניח שייקח לי הרבה זמן ללמוד אותה, אני גם יודע שלקח הרבה זמן להכין אותה, והיא כרגע מועברת לצוותים שלי להבנה מה נדרש מארגון העובדים.

<שמעון פרג'ון: אני יכול להגיד לך אדוני שעיקר התכנית מדברת על פיטורים של אלפי עובדים.

<שמעון פרג'ון: עיקר התכנית מדבר על זריקת מאות משפחות הביתה ללא פנסיה וללא תנאים וללא כלום – זה עיקר התכנית.

<שמעון פרג'ון: חשוב שנבין מה עיקר הפתרון.

<שמעון פרג'ון: אני לא יודע אם אני צריך להוכיח למישהו משהו, אבל אני אצא רגע מהצניעות ואני אגיד שארגון העובדים, ואני בראשו, יודעים לקבל החלטות אמיצות ואני מתחבר מאוד למה שאמר מר אמיר לוי.

<שמעון פרג'ון: יודע מאוד לקבל החלטות אמיצות, יודע מאוד ללכת לתהליכים ומהלכים שבסופם יובילו את החברה הזאת לחוף מבטחים כי זה הבית שלנו, זה מקור הפרנסה שלנו.

<שמעון פרג'ון: אבל לקבל תכנית שהחלק המרכזי והנדבך המרכזי בה הוא פיטורים של אלפי עובדים, כשאנחנו דיברנו על התייעלות – ואנחנו מבינים את הצורך בהתייעלות – דברנו על לקחת עובדים ולהוציא אותם בפרישה מוקדמת או בפרישה מרצון או אפילו לא מרצון – אני אומר את זה כאן – אבל לפנסיה בצורה מכובדת, אחרי 30 או 35 שנה.

<שמעון פרג'ון: זה לא מה שמדברים אתנו, אדוני.

<שמעון פרג'ון: מדברים אתנו כאן על שאין סיכוי בעולם שהוא יכול לקרות כי זה פשוט לקחת את אותם אלפי עובדים ולבוא לשבת כאן ושמישהו ישלם להם את המשכורות.

<שמעון פרג'ון: מישהו יחיה עם המשפחות האלה.

<שמעון פרג'ון: זאת הליבה.

<שמעון פרג'ון: לא מדברים אתנו אבל אני לא מתכוון כאן לנהל משא ומתן, אני לא מתכוון להכניס את אדוני במשא ומתן, זה ברור.

<שמעון פרג'ון: אבל חשוב שתהיה פה תמונה קצת יותר ברורה כי אם לא, בפעם הבאה אתה תגיד לי: פרג'ון, נאמר פה שיש משא ומתן, נאמר שיושבים אתכם, נאמר שיש התקדמות – למה לא אמרת את דבריך?

<שמעון פרג'ון: אז הנה, אני אומר את דברי:

<שמעון פרג'ון: זאת תכנית חד-צדדית שבפנים יש ביטול ההסכמים הקיבוציים, ביטול ועד העובדים.

<שמעון פרג'ון: אני אגיד משהו מגעיל אבל רק לשם ההמחשה: דיקטטורה – אם צריך, אני אביא את התכנית לפה ואני אראה אותה – דיקטטורה.

<שמעון פרג'ון: אז עם כל הכבוד, החברה הזאת היא הבית שלנו, ועם כל הכבוד אנחנו מוכיחים זאת הלכה למעשה במשך שנים: אנחנו מבצעים עבודות נוספות, אנחנו לא מבקשים תוספות שכר.

<שמעון פרג'ון: אני 6 שנים יושב-ראש ועד ארגון עובדים ארצי – מעולם לא שמעו את הוועד ואני אומר את זה בגאווה, לא בבושה.

<שמעון פרג'ון: אבל לא יכול להיות מצב שבגלל זה מישהו יפטר כאן אלפי משפחות, אנחנו לא נהיה בתכנית כזאת, אדוני.

<שמעון פרג'ון: אני מקווה מאוד שבאמת ניכנס למשא ומתן שבאמת צריך להיות עם ארבע רגליים, כשאחת מהן – העובדים ותרומת העובדים, אני אומר את זה כאן, זאת הרגל הראשונה מבחינתי.

<שמעון פרג'ון: עם ארבע רגליים, עם ידיים נקיות, עם שקיפות ועם תכנית אמיצה להבראת החברה.

<שמעון פרג'ון: תודה, אדוני.

אבישי ברוורמן: אני מאוד מודה לך.

אבישי ברוורמן: אני רק יכול העיר שיש לי כבוד רב אליך ולצוות.

אבישי ברוורמן: מניסיון חיי, כולם פה רוצים להגיע לפתרון, אני מסתכל על מה שקורה למשל במקומות שבהם יש ועדים שבראשם יש אנשים שרוצים פרסומת וכוח ויש אנשים אחרים, אני אתן דוגמה לאדם שאני מאוד מעריך: מיקו צרפתי מחברת החשמל.

אבישי ברוורמן: הוא אדם חכם והגון.

אבישי ברוורמן: הוא לטובת העובדים ומצד שני הוא איש שיודע שצריך להביא לשינויים בחברת החשמל.

אבישי ברוורמן: אני חושב שבעבודה שנעשית כאן, אני מאמין שבחוכמה שלו עם ההנהלה ועם משרד האוצר ועם כולם, בהבנה שעושים ביחד – סוף כל סוף, אכן תהיה רפורמה בחברת החשמל.

אבישי ברוורמן: אני חושב שבאותה צורה, אדם כמוך או הוועד.

אבישי ברוורמן: אני חושב שהמסר ברור מאוד-מאוד, במיוחד במקומות שיש בהם עבודה מאורגנת, שאני מאמין בה.

אבישי ברוורמן: חלק מהדברים שקורים היום בעולם כמו אי השוויון האדיר, עובדי קבלן בכל מיני מקומות והמדינה שמציגים אותה בתור הכלכלה הטובה בעולם אבל החצי השני שלה הוא החצי הגרוע ביותר בעולם המפותח מבחינת העוני, האי שוויון, הפריון, התפוקה לעובד, בבריאות, חנוך ורווחה של חלק גדול מהאזרחים, אני חושב שיש הבנה שהגיע הזמן ואי אפשר לחכות יותר.

אבישי ברוורמן: אני חושב שזה ברור שצריך לשבת עם מנהיגות העובדים, לשתף אותם וכמובן תמיד להגיע לפשרה.

אבישי ברוורמן: שמעתי אותך, אני בטוח שכולם שמעו אותך.

אבישי ברוורמן: אם מישהו רוצה להתייחס, בבקשה.

אבישי ברוורמן: ברור שיהיו פה כאבים לכולם אבל אני בטוח שלאור המנהיגות שלך והמנהיגות שנמצאת כאן זה ייעשה בדרך הנכונה.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך.

<חיים אלמוזנינו: אני רוצה להתייחס לחלק מהדברים שאמר ד"ר רייך.

<חיים אלמוזנינו: קודם כל, אני מאוד מצטער לשמוע שחסרים נתונים לוועדה.

<חיים אלמוזנינו: יש הנחייה עקרונית, מסודרת ומפורשת שכל חומר שנמצא אצלנו יועבר לוועדה.

<חיים אלמוזנינו: פגשתי חלק מחברי הוועדה ואת מזכיר הוועדה לפני שבוע וחצי – שמעתי רק שבחים על החומרים שאנחנו מעבירים.

<חיים אלמוזנינו: אז אם חסר חומר – אני אשמח לדעת ואנחנו נעביר אותו, בהנחה שיש לנו אותו.

<חיים אלמוזנינו: אנחנו לא נעביר משהו שאין לנו.

<חיים אלמוזנינו: אבל כל מה שיש לנו, פתוח בפני הוועדה, כמובן.

אבישי ברוורמן: אני מניח שאותה הערה נכונה גם לגיורא ובן ממסר, כן?

<חיים אלמוזנינו: אני לא מדבר בשמם.

אבישי ברוורמן: אני פונה אליהם – רק כדי לגמור את הנושא הזה, כן?

אבישי ברוורמן: תודה.

<חיים אלמוזנינו: לעניין הגמישות התעריפית – בגלל הרגולציה המכבידה, יש עלינו עלויות שהן עלויות קבועות מאוד-מאוד גבוהות ולכן במקום הזה אנחנו חושבים שיש לנו מקום ויכולת להתחרות בנקודות בהם העלויות שלנו כבר קבועות.

<חיים אלמוזנינו: לכן אני חושב שלקחת בחשבון את הנושא של גמישות תעריפית, שכביכול אנחנו הולכים להפסיד עליו כסף, זה לא נכון.

<חיים אלמוזנינו: אני חושב שזה יביא לאיזון הנכון בתוך השוק.

<חיים אלמוזנינו: כמו שאמרת, ואני מסכים אתך, במקום שבו מחליט מישהו לקחת איזשהו מכרז או להתמודד על מכרז – אני נפקד כי אני לא יכול בכלל.

<חיים אלמוזנינו: אני חושב שזה לא נכון.

<חיים אלמוזנינו: אני חושב שזה המקום לבחון אם אני יכול לעשות את זה, מסוגל להתמודד וגם להרוויח מהסיפור כסף.

<חיים אלמוזנינו: נושא מרכזי החלוקה – זה לא סוד שהנושא הזה בנפשנו.

<חיים אלמוזנינו: אבל יחד עם זאת צריך לזכור שבצד השני יש לקוח ומישהו צריך לקחת אחריות על הדברים שמגיעים ללקוח.

<חיים אלמוזנינו: אני מבין את מה שד"ר רייך אומר אבל צריחך לקחת את כל הנושא הזה בחשבון.

<חיים אלמוזנינו: אני בהחלט חושב שצריך לשמר את רמת השירות לציבור, לא משנה באיזו מתכונת, גם במרכזי החלוקה וגם בשירות הרגלי שניתן.

<חיים אלמוזנינו: לגבי מנועי הצמיחה – פה אני מסכים לחלוטין עם מה שד"ר רייך אמר:

<חיים אלמוזנינו: אנחנו מפתחים הרבה מאוד מנועי צמיחה ואנחנו מפתחים רבה מאוד ביחס למגבלות שיש לנו.

אבישי ברוורמן: אולי תפרש, חיים, כי זה לקה קצת בחסר – מהם מנועי הצמיחה שאתה רואה ל-10-5 שנים הבאות?

<חיים אלמוזנינו: קודם כל, הפלטפורמה היא גם סניפית וגם שירותית.

<חיים אלמוזנינו: עובדה שאנחנו פוקדים את כל המקומות שהיא מאפשרת לנו להביא שירותים לכל יישוב ולכל בית, החל משירותים שדיברנו עליהם קודם כמו שירותים פיננסיים – אנחנו חושבים שאנחנו צריכים לתת שירותים ברמה של פיקדונות.

<חיים אלמוזנינו: זה שירות שהציבור צריך אותו.

<חיים אלמוזנינו: אני חושב שזאת רגולציה שהיא לא הגיונית ולא סבירה וצריך להקל עלינו את מתן השירות הזה.

<חיים אלמוזנינו: על הפלטפורמה הזו נפתח שירותים פיננסיים נוספים.

<חיים אלמוזנינו: אנחנו לא נהיה בנק במתכונת של בנק מסחרי, בטח לא בטווח הנראה לעין, כי גם אם מחר בבוקר נקבל אישור לזה, מדובר בתהליכים מורכבים מאוד, מסובכים מאוד ויקרים מאוד, ולנו אין את היכולת לחכות.

<חיים אלמוזנינו: לכן, לשים את זה כבנק או לא בנק זה לא נכון.

<חיים אלמוזנינו: אבל להתיר לנו לתת שירותים פיננסיים מוגבלים זה נכון ואני חושב שצריך להסתכל גם מה קורה בעולם ולראות שזה קיים.

<חיים אלמוזנינו: העובדה שאנחנו פוקדים את כל האתרים האלה ובהנחה שתהיה לנו הקלה ברגולציה ברמת שעות הפתיחה של המקומות והסניפים בהתחייבות שלנו לכמות ולא לשעות מסוימות ספציפיות, אנחנו נוכל לתת שירותים הרבה יותר רחבים בכל מה שקשור בנושא החבילות, בכל מה שקשור בנושא הרכישות המקוונות, בכל מה שקשור בנושא השליחים, בכל מה שקשור במה שציין ד"ר רייך בשירותי דואר הפרמיום למיניהם.

<חיים אלמוזנינו: זו פלטפורמה מאוד תחרותית, אבל אני חושב שאנחנו יכולים לעמוד לא רע לגמרי בתחרות.

<חיים אלמוזנינו: עובדתית, במקומות שאנחנו יכולים להתחרות – אנחנו מתחרים ואנחנו מנצחים.

<חיים אלמוזנינו: אנחנו מפסידים רק במקומות שבהם אנחנו לא יכולים להתחרות.

אבישי ברוורמן: תדבר על נושא התעריפים, חיים.

<חיים אלמוזנינו: בעניין הזה אני לא יודע מה הולכת להיות התוצאה, אבל אני חושב שהטיפול שלהם, לפחות לפי השאלות שאנחנו מקבלים גם בנושא התעריפים עצמם לגבי מחיר משלוח מכתב ונגזרותיו – מכתב, מכתב רשום, דואר ועוד – גם בנושא החבילות ומתן דגש מאוד נכון לגבי החבילות לחו"ל, בעיקר בדואר-ים, שם אנחנו מפסידים כסף, גם בדואר רשום לחו"ל שאנחנו מפסידים כסף.

<חיים אלמוזנינו: אנחנו מפסידים כסף בבסיס, אנחנו מפסידים כסף בעלויות המשתנות, בעלויות ההובלה ודמי הקצה שלנו.

<חיים אלמוזנינו: בכל מה שקשור בתעריפים על ניהול חשבונות בבנק הדואר.

<חיים אלמוזנינו: אני יודע שהוועדה נתנה על זה את הדגש.

<חיים אלמוזנינו: אני משוכנע שהיות והנתונים כל-כך ברורים, שהוועדה תעשה את עבודתה נאמנה והתוצאות שלה יהיו תוצאות נכונות.

<חיים אלמוזנינו: קשה להתעלם מהנתונים.

<חיים אלמוזנינו: מתוך מה שאני מבין, הנתונים כמו שאנחנו רואים אותם והם רואים אותם – מאוד דומים.

<חיים אלמוזנינו: לכן אני חושב שיהיה קשה להגיע למסקנות אחרות.

<חיים אלמוזנינו: גם הרושם שאני מקבל הוא שלא תהינה מסקנות שונות.

<חיים אלמוזנינו: לגבי מה שאמר יושב-ראש ארגון העובדים, אני אגיד שאי אפשר לעשות שום תהליך בלי העובדים.

<חיים אלמוזנינו: אי אפשר לעשות שום תכנית בלי העובדים.

<חיים אלמוזנינו: נכון שהחברה הזאת דורשת התייעלות, התייעלות קשה והתייעלות כואבת, החברה הזאת צריכה להתנהל אחרת כי היא צריכה לחיות בשוק תחרותי.

<חיים אלמוזנינו: אנחנו חייבים לשבת ויפה שעה אחת קודם כדי לקדם את האינטרסים של החברה.

<חיים אלמוזנינו: נכון שכתוצאה מזה, לצערנו הרב, ייפגעו לא מעט עובדים, אבל אנחנו עושים את זה למען כל העובדים וכל המשפחות שצריכות להמשיך להתפרנס לא לעוד שנה ועוד שנתיים אלא לכל - - -

אבישי ברוורמן: שומעים אותך כולנו לפרוטוקול.

אבישי ברוורמן: בינואר יהיו המלצות של ועדת רייך והתהליך ייצא לדרך כי הזמן כבר אזל לחלוטין.

אבישי ברוורמן: אנחנו מצפים כאן ונעקוב אחר שיתוף פעולה הדוק ומואץ בין ההנהלה לעובדים כדי להוציא את החברה לדרך חדשה ולהביא למינימום את הפגיעה באותם אלה שיאבדו את מקור פרנסתם.

אבישי ברוורמן: תודה לך.

<נמרוד אנגל: אני מחברת אגן תעשיות.

<נמרוד אנגל: אנחנו עוסקים בתחום הדיוור.

<נמרוד אנגל: אני חייב להגיב על מה ששמעתי מד"ר רייך המכובד.

<נמרוד אנגל: הוא דיבר על להוריד שירותים של דואר ישראל, זאת אומרת להפוך את המצב שהחלוקה תהיה פעם בשבוע.

<נמרוד אנגל: אני חושב שלדואר היום אין מספיק שירותים והוא נשען על - - -

אבישי ברוורמן: לא זה מה שהוא אמר – הוא אמר - - -

<נמרוד אנגל: הוא אמר שהחלוקה תהיה יומיים בשבוע.

אבישי ברוורמן: תן לי לסיים לדבר.

אבישי ברוורמן: גמישות שונה, כמו בארצות שונות, בהתאם ללחצים של הביקוש והתנאי - - -

<נמרוד אנגל: נכון, אבל היום הדואר נשען ברובו על דואר שהוא לא פרסומי, זאת אומרת הרבה מאוד חשבוניות ודברים שכנראה ירדו בעתיד.

<נמרוד אנגל: לעומת זאת, שוק הפרסום נשען על לוח זמנים מאוד-מאוד צפוף.

<נמרוד אנגל: אני יכול היום לעשות קמפיין ב-10 דקות לסמרטפון.

<נמרוד אנגל: היום מאוד-מאוד קשה להביא מפרסם ולשכנע אותו שישלח דואר שיגיע תוך 24 שעות כי זה נראה לו הרבה זמן.

<נמרוד אנגל: אתה רוצה את זה בשבוע?

<נמרוד אנגל: זה אומר שאתה מבטל את שוק הפרסום כמעט לחלוטין מעולם הדואר וזאת מכה קשה מאוד גם ליצרנים וגם לדואר ישראל.

<נמרוד אנגל: לעומת זאת, אני הייתי חושב לכיוון הפוך: איך עושים שירותים יוצאים מגדר הרגיל כדי להביא עוד מפרסמים.

<נמרוד אנגל: אם יש לכם רגע אחד, אני אתן לכם דוגמה למקרה קלסי שקרה לפני חודש.

אבישי ברוורמן: בבקשה, תן לנו דוגמה.

<נמרוד אנגל: לפני כחודש פניתי אל דואר ישראל ברעיון: אני רוצה לעשות קמפיין שמוכן לשלם – לא בול רגיל – מוכן לשלם למשהו יוצא דופן.

<נמרוד אנגל: זה אומר קמפיין שאנחנו נתכנן לו, שדבר הדואר ייכנס לתוך תיבת הדואר אבל הוא גם יגלוש ממנה בחלקו החוצה ומרחוק אפשר יהיה לראות את זה.

אבישי ברוורמן: יפה.

<נמרוד אנגל: הוא לא יהיה בצורה של מעטפה רגילה – הוא יהיה משהו מתקפל, משהו שונה.

<נמרוד אנגל: קיבלתי תשובה שלילית.

<נמרוד אנגל: היה פה מפרסם גדול שיכול להשקיע כסף, יוכל להכניס משהו שונה לתיבת הדואר, יש מערך עובדים, יש יכולת – אפשר לעשות משהו שונה, לקחת כסף אחר.

<נמרוד אנגל: והתשובה הייתה שלילית.

<נמרוד אנגל: אולי הפתרון הוא לא לקחת את העובדים הביתה אלא העובדים יחשבו אחרת, יעבדו יותר קשה, יעשו מוצרים שונים שאפשר לעשות אותם בכסף אחר ולהביא כסף שאין היום.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך, מר אנגל.

אבישי ברוורמן: אחד הדברים במצבים של העולם המשתנה זה לחשוב מחוץ לקופסה ויכול להיות אפילו מחוץ לתיבת הדואר.

אבישי ברוורמן: ד"ר רייך, אתה רוצה להגיב לזה?

<זיו רייך: כן, אני יכול לומר - - -

<עופר עטיה: יש פה הרבה דברים שסותרים את עצמם.

<עופר עטיה: אני מבטיח לך שיצטרכו לחלק 8 ימים בשבוע דואר.

<עופר עטיה: למה?

<עופר עטיה: לכו תראו את החבילות שיש היום – 8 פעמים בשבוע.

<עופר עטיה: יצטרכו עוד דוורים.

<זיו רייך: עופר, כשאני התייחסתי לימי החלוקה, התייחסתי לדואר - - -

<עופר עטיה: 26 שנים אני יושב-ראש ועדת דוורים – יש אצלי 180 דוורים.

<עופר עטיה: אין עבודה שאומרים לנו ואנחנו לא עושים.

<עופר עטיה: זה לא כמו פעם.

<עופר עטיה: גם עד בית הלקוח, כל דבר, כל פרויקט שההנהלה נתנה לנו – עשינו.

<עופר עטיה: אלו אנשים מהשכונות שלקחנו אותם מהרחובות כדי שלא יהיו עבריינים.

<עופר עטיה: מה אתם רוצים?

<עופר עטיה: שיהיו יותר עבריינים?

<עופר עטיה: יש עבודה פי ארבע, רק תביאו עבודה.

<עופר עטיה: כואב לי פה מה שאני שומע.

<עופר עטיה: הכול הפוך על הפוך.

<עופר עטיה: בואו נהיה אמתיים – איפה תמצאו ארגון כזה שמוכן לעשות כל עבודה?

<עופר עטיה: איפה?

<עופר עטיה: אנשים שלקחנו מהרחובות, כולם מקבלים תוספת חוק.

<עופר עטיה: בלי שעות נוספות ופרמיה, לכו תראו את המשכורות שלהם.

<עופר עטיה: תאמינו לי זו בושה.

<עופר עטיה: יש עבודה שאנחנו לא רוצים?

<עופר עטיה: לכו תראו, חבילות נצטרך לחלק – נחלק 8 פעמים בשבוע.

<עופר עטיה: תזכרו מה עופר עטיה אומר לכם פה.

<עופר עטיה: אני לא טועה.

<עופר עטיה: יצטרכו לחלק מהבוקר עד הלילה רק חבילות יצטרכו עוד אנשים.

<עופר עטיה: אנחנו יושבים פה – זה מוקלט, נכון?

<עופר עטיה: – תזכרו מה שעופר עטיה אומר לכם: תצטרכו עוד אנשים לחלוקת חבילות כי כבר היום לא משתלטים על זה שנכנסת רק כמות קטנה.

<עופר עטיה: היום אנחנו מכריחים דוורים לקחת חבילות שפעם הם לא היו לוקחים.

אבישי ברוורמן: תודה, עופר.

<זיו רייך: הנושא של הסחר האלקטרוני והחבילות הוא נושא שהוועדה לקחה לתשומת לבה כי ברור שבעתיד נושא החבילות רק יגדל ותהיה דרישה רבה יותר לחבילות, אבל מצד שני כמויות הדואר, גם זה ברור - - -

<עופר עטיה: אנחנו לא באים בטענות.

<עופר עטיה: אומרים שירד – אז צריך משהו אחר, יותר גדול עם יותר הכנסה.

<זיו רייך: כפי שציינתי הוועדה לא מתיימרת ולא אמורה ולא רוצה לנהל את הדואר.

<זיו רייך: אנחנו רוצים שתהיה לו רגולציה מתאימה ועם פעולה נכונה של הנהלת הדואר והמשרדים השונים בממשלה, אני מניח שיוכלו ליישם את ההמלצות ולבנות תהליך בו הדואר יראה את פני העתיד, יבנה תהליכים נכונים ויוכל להרוויח גם מההתקדמות הטכנולוגית.

<זיו רייך: מצד שני לא להישאר במקומות שהם לא רלוונטיים ויש בהם עלויות - - -

<עופר עטיה: כשאני שומע את הבחור הזה אומר:

<עופר עטיה: הבאתי לכם עבודה ולא לקחתם – זה פוגע בנו, זה עושה לי לא טוב.

<עופר עטיה: כל פרויקט שהביאה ההנהלה לקחנו, גם פרויקטים שפעם לא היו לוקחים.

<חיים שמש: בייחוד עלונים.

<עופר עטיה: לא, הכול.

<עופר עטיה: יש דבר שלא לקחנו?

<עופר עטיה: תמי 4 חילקנו, הכול עשינו.

<עופר עטיה: יש משהו שלא עשינו?

<עופר עטיה: גם משהו שפעם לא היו עושים בכלל?

<עופר עטיה: שינינו אנחנו את הכיוון שלנו, אז מישהו אחר צריך לשנות את הכיוון שלו ומי שלא מבין: מדברים פה על משפחות וחבל לכולם על הזמן.

<עופר עטיה: רוצים להיות אמתיים?

<עופר עטיה: אמתיים עד הסוף.

<עופר עטיה: נגמר.

<חיים שמש: באמת, השכר של העובדים שלנו ממש על הקרקעית.

<חיים שמש: אנחנו לא עובדי נמלים ושדות תעופה.

<עופר עטיה: אנחנו בחורים טובים, אבל אנחנו שומרים על הפרנסה שלנו.

<עופר עטיה: אנחנו לא אומרים: לא עושים עבודה.

<עופר עטיה: אנחנו מוכנים לעבודה, אנחנו מ-05:30 בבוקר בעבודה ואנחנו גם אחראיים.

<עופר עטיה: תבדקו את מה שאנחנו אומרים.

אבישי ברוורמן: מספרת לי מנהלת הוועדה, בהמשך למה שאמר פה עופר, על מה שאומרים לה לעיתים בעלה וחבריה.

אבישי ברוורמן: לאה, אולי תגידי את זה בשמך?

<לאה ורון: גם בשמו של דובר הוועדה.

<לאה ורון: התהליך של הזמנת מוצרים מסין וממדינות העולם היום הוא תהליך ידוע ומוכר לכולנו.

<לאה ורון: יותר ויותר ציבור של צרכנים, שהוא לאו דווקא מציבור בעלי ההכנסות הנמוכות, משתמש בשירותים האינטרנטיים האלה.

<לאה ורון: אם הדואר היה משכיל לתת את השירות הזה בתוספת עלות לא גבוהה, אבל בתוספת כלשהי, לציבור משתמשי האינטרנט ומזמיני המוצרים באינטרנט, הייתה לכם הכנסה נוספת בזמן קצר.

אבישי ברוורמן: יפה.

<עופר עטיה: צודקת במאה אחוז.

<עופר עטיה: ביוזמה שלנו בקומה 5 בדוורים בתל אביב, פתחנו מחלקת חבילות רשומות.

<עופר עטיה: עוסקים רק בחבילות.

<עופר עטיה: אף אחד לא יודע את זה.

אבישי ברוורמן: עופר, תודה לך.

אבישי ברוורמן: לכן אני אומר ששמעתי את דבריו של ד"ר רייך בקשב רב והוא אמר שהמנדט שלנו היה בעיקר על התייעלות ורגולציה והבטחת תחרות.

אבישי ברוורמן: לגבי העתיד, מנועי הצמיחה, הדואר הבא – איך הוא יהיה גם דואר יצירתי שיוצר מנועי צמיחה, הוא מפנה את העיניים להנהלה.

<עופר עטיה: זה כבר פה, היושב-ראש, זה כבר פה.

<עופר עטיה: אם לא נעשה משהו השירות ייפגע בסוף וזה יחזור לנו כבומרנג – כבר לא ירצו לשלוח דרכנו.

<לאה ורון: נכון.

<לאה ורון: יתחילו לשלוח דרך חברות פרטיות.

אבישי ברוורמן: עופר, כל מילה, כל מילה נכונה.

אבישי ברוורמן: לפעמים בתוך משבר, אם לא מסתכלים קדימה, אפשר לקבל החלטות ואז פתאום הורסים את הקיים ואתה רואה שגם מה שהיה לך כבר אין.

אבישי ברוורמן: לכן, הניווט של המקום הזה והחוכמה – כמו שאני אומר לכולם, יש פה ועד יוצא מן הכלל, באמת אנשים הגונים, רציניים, אחראיים, גם השכר שלהם בכלל לא גבוה ואפילו נמוך – היא להקשיב להם הקשבה רבה: יש להם גם את חוכמת הלב.

אבישי ברוורמן: ד"ר חיימוביץ, ביקשת להשתתף.

אבישי ברוורמן: אתה אסטרטג בפורום יועצים בניהול באירופה ואמרת שעסקת באירופה בתחום הדואר.

אבישי ברוורמן: מה יש לך ללמד אותנו מאירופה על הבעיה שעל השולחן?

<יהודה חיימוביץ: קודם כל, עדויות כפי שאנחנו שומעים כאן נשמעות כמעט בכל מקום בעולם כי הבעיה של דואר היא בעיה גלובלית.

אבישי ברוורמן: הטכנולוגיה השתנתה, יש אימיילים.

<יהודה חיימוביץ: הטכנולוגיה השתנתה וכל הדברים שהעלו כאן ולכן יצרו תהליכים שחייבו לשנות את התפיסה של דואר ובכלל מה זה חברה ממשלתית.

<יהודה חיימוביץ: כיוון שההתמחות המרכזית שלי כמי שעומד בראש הפורום הזה היא קבלת החלטות, אני בודק איך מקבלים החלטות בנושאים השונים כדי לאפשר פעילות של כל גוף, והדואר במקרה זה הוא דוגמה.

<יהודה חיימוביץ: זה מתחיל למעלה – הממשלה צריכה ברמת החזון להחליט מה היא רוצה מהדואר.

<יהודה חיימוביץ: האם שירות דואר צריך להיות ממלכתי?

<יהודה חיימוביץ: לאומי?

<יהודה חיימוביץ: וכדומה.

<יהודה חיימוביץ: אם כן – אזי לשפוט את הגוף הזה רק ברמה הכספית-כלכלית אם הוא גוף רווחי, זה בעייתי.

אבישי ברוורמן: תראה, ד"ר חיימוביץ, אני עוצר אותך – זה ברור לכולנו.

אבישי ברוורמן: ברור לכל אחד שיושב פה בשולחן שאם כל האינטרסים הלאומיים וכולי, חוסר הרנטביליות, הגרעון הגדול, הבעיות, מחייבים פתרון.

אבישי ברוורמן: לכן, מה המלצותיך לאור הניסיון שלך?

<יהודה חיימוביץ: הנקודה המרכזית על פי מקורות גלויים, יתכן ויש שינוי, היא עלויות השכר בגובה של 63%.

<יהודה חיימוביץ: זה משהו שחברה כלשהי לא יכולה לעמוד בו.

<יהודה חיימוביץ: זאת אומרת אין לה מספיק כסף לעשות את שאר הדברים: פיתוח, אחזקה, תחזוקה, רכישות ועוד.

אבישי ברוורמן: איזה מספר למשל - - -

<יהודה חיימוביץ: בחברה מהסוג של חברת הדואר זה צריך להיות 45% לכל היותר.

<יהודה חיימוביץ: כדי להגיע למספר הזה יש צורך בסוג של עסקת חבילה שבה נמצאים הממשלה, הגוף, ההנהלה - - -

אבישי ברוורמן: כל רבי החובלים נמצאים פה סביב השולחן.

אבישי ברוורמן: החבילה פה.

<יהודה חיימוביץ: צריך מצד אחד הקטנה בצורה זו או אחרת, לאו דווקא פיטורים, אבל הקטנה בצורה זו או אחרת של עלויות השכר.

<יהודה חיימוביץ: צריך להיכנס לעומק ולראות איך עושים את זה.

<יהודה חיימוביץ: מצד שני, הגדלה של הרווחים, של מנועי הצמיחה - - -

אבישי ברוורמן: את כל הדברים האלה אנחנו מבינים.

אבישי ברוורמן: אני שואל תכלס, מה אתה ממליץ?

אבישי ברוורמן: את הדברים אנחנו יודעים.

<יהודה חיימוביץ: יש כמה דברים: אחד, להיכנס ולבדוק איפה אפשר - - -

אבישי ברוורמן: יש לך משהו להוסיף מעבר לנקודה הכללית שאנחנו צריכים לעשות את הדברים?

אבישי ברוורמן: זהApple Pie and Motherhood.

<יהודה חיימוביץ: אחד הדברים שצריך לעשות הוא להוריד בעלויות שכר כ-10 עד 12 אחוזים.

<יהודה חיימוביץ: איך עושים את זה?

<יהודה חיימוביץ: זה כבר - - -

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, אתה מחפש מילה יותר טובה לניתוח?

אבישי ברוורמן: לא, לא.

אבישי ברוורמן: כבר דיברו על זה.

יעקב אשר: להרגיע את החולה?

אבישי ברוורמן: לא.

אבישי ברוורמן: אתה נכנסת רק עכשיו – על כל הדברים האלה כבר דיברו.

יעקב אשר: אתה שואל מה החידוש?

אבישי ברוורמן: לא.

אבישי ברוורמן: אני שואל רק אם יש לך משהו להוסיף.

אבישי ברוורמן: אם לא – אז לא.

<יהודה חיימוביץ: כ-12 עד 13 אחוזים זה אחד הדברים שאפשר - - -

אבישי ברוורמן: מה עוד?

אבישי ברוורמן: יש לך הצעה אופרטיבית נוספת?

<יהודה חיימוביץ: כן, כן.

אבישי ברוורמן: מהי ההצעה האופרטיבית?

<יהודה חיימוביץ: החלק השני הוא חלק של עלויות וכדומה.

<יהודה חיימוביץ: דיברו פה על סגירת מרכזי חלוקה – דווקא הרעיון של מרכזי חלוקה, הרחבה שלהם, הוא רעיון שמשתמשים בו הרבה.

אבישי ברוורמן: לגבי זה אמר ד"ר רייך שהוא חשב בכיוון אחד אבל הוא הבין שהוא צריך לשנות את חשיבתו.

<יהודה חיימוביץ: העברה של שירותי חבילות וכדומה לזכיינות, אחזקה של מקומות שבהם אפשר לשלם שירותי בנק דואר בסופרים גדולים, בסופר פארם וכדומה, ולאו דווקא במרכזים - - -

אבישי ברוורמן: ברור.

אבישי ברוורמן: זו גם נקודה שדיברו עליה.

<יהודה חיימוביץ: והדבר שבאמת דובר כאן – כיוון שיש גידול מאוד משמעותי בחבילות עד 2 ק"ג בגלל חברות כמו אמזון וכדומה, להשתמש בזה מאוד כי זה הולך - - -

אבישי ברוורמן: זה מה שאמרה הגברת ורון – להיכנס לשטח הזה - - -

<יהודה חיימוביץ: זה מנוע צמיחה - - -

אבישי ברוורמן: חיים, זה אצלך בכוונת?

<חיים אלמוזנינו: אמרתי את זה קודם, אני חושב שבעניין הזה הכיוון מאוד ברור.

<חיים אלמוזנינו: חלק מהשירותים, זה גם מופיע בתכנית, לחלק אותם בשעות המתאימות, גם חלק מזה זה גם ברגולציה.

<חיים אלמוזנינו: אין ספק שזה הדבר שכרגע נמצא בצמיחה גבוהה ביותר ואנחנו צריכים להתאים את עצמנו לעניין.

<חיים אלמוזנינו: זה חלק מהתכנית בוודאי.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, ד"ר חיימוביץ.

<בנימין כהן: אני יושב-ראש ארגון סוכני הדואר, הזכיינים.

<בנימין כהן: אני רוצה לעשות סדר בעניין – כל הזמן עלה כאן הנושא של סניפים.

<בנימין כהן: יחידות הקצה בחברת הדואר שפרוסות בפריפריה, רובן או חלק הארי מהן, כ-400 הם סוכני דואר עצמאיים.

<בנימין כהן: לכל אורך הדרך כאן בכל הדיונים לא נשמע קולם.

<בנימין כהן: אני חייב לומר שבכל התהליך הזה, צריך לדעת, מדובר בכ-1,600 משפחות שנותנות את השירותים בעיקר בפריפריה, בעיקר בשכונות, בעיקר במקומות עמוסים.

<בנימין כהן: את זה רציתי להדגיש כי כל הזמן מדברים פה על סניפים – יש סוכנויות והן חלק הארי של יחידות הדואר בארץ.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: מישהו רוצה להתייחס לנושא הזה?

אבישי ברוורמן: חיים?

<חיים אלמוזנינו: זה בהחלט נכון.

<חיים אלמוזנינו: חלק הארי בפריפריה זה סוכנויות.

<חיים אלמוזנינו: עדיין מרב פעילות הדואר של חברת הדואר, קרוב ל-75%, נעשית בתוך סניפי הדואר ולא בתוך סוכנויות הדואר.

<חיים אלמוזנינו: בעניין הכמותי, זה נכון, יש קרוב ל-400 סוכנויות.

אבישי ברוורמן: לכן צריך התייחסות לכל אותן משפחות בתהליך הזה.

אבישי ברוורמן: ד"ר רייך, הייתה איזו התייחסות לנושא הזה אצלך?

<זיו רייך: דנו בנושא, אנחנו מודעים לכך שהסניפים מחולקים גם לנושא של הסוכנויות וגם לנושא של הפעלה עצמית על-ידי הדואר.

<זיו רייך: אנחנו גם מודעים לנושא שהפריפריה היא זו שמקבלת את השירות על-ידי הסוכנויות ואנחנו התייחסנו לכך בוועדה.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך.

אבישי ברוורמן: יש עוד מישהו שרוצה להוסיף?

<אמיר לוי: רק עוד הערה אחת בהתייחסות למה שיו"ר ועד העובדים אמר.

<אמיר לוי: אמרתי בהתחלה את זה לא לשם הנימוס – אנחנו לא מאמינים בתהליכים שנעשים במעמד צד אחד.

<אמיר לוי: לא יכול להתקיים כאן תהליך שלא יהיה בשיתוף העובדים.

<אמיר לוי: כך יהיה.

<אמיר לוי: אבל אמרתי קודם: זה ידרוש החלטות, גם אמיצות.

<אמיר לוי: ברור לי שהן לא פשוטות, אבל תזכרו שהמטרה שלנו שתהיה חברת דואר שתצמח בעתיד.

<אמיר לוי: בסופו של דבר זה גם נכס שלנו, אנחנו הבעלים שלו ואנחנו רוצים ליהנות מהנכס הזה ואנחנו רוצים שהציבור ייהנה מהנכס הזה וחשוב לי להדגיש את זה.

<אמיר לוי: בנו אין ציניות בעניין הזה ואנחנו לא חושבים שניתן לעשות תהליך כזה בלי שיתוף מלא של ההנהלה והעובדים.

<אמיר לוי: כמו שאמרתם, אתם תהיו אלה שיובילו את זה, אנחנו רק צריכים לעזור לייצר את התנאים.

אבישי ברוורמן: אני שמח לשמוע את זה, אמיר.

אבישי ברוורמן: אם ככה, אני קודם כל מודה על הדיון, על הרצינות.

אבישי ברוורמן: הייתה פה באמת אווירה כבדה כי הסיפור לא פשוט.

אבישי ברוורמן: אבל אנחנו צריכים לזכור שנוסף לעובדים המסורים, ציבור הצרכנים כבר תקופה ארוכה סובל מאוד מהמשבר הזה בחברת הדואר שנמשך זמן רב מדי.

אבישי ברוורמן: אני חושב שהזמן הגיע, אני חושב שיש רצון טוב, יש הקשבה ויש כבוד.

אבישי ברוורמן: לכן אנחנו ניתן לכם את כל הגיבוי בכל המהירות – אנחנו נקבל דיווחים כל הזמן כדי שהרפורמה הזאת, כמו רפורמות אחרות שאתם מובילים, אמיר, נביא אותה לביצוע במהירות האפשרית אבל בחוכמה ובכבוד המתאים לעובדים.

אבישי ברוורמן: תודה רבה לכם.

אבישי ברוורמן: הישיבה נעולה.