ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 159, 2013-12-30 13:10

אבישי ברוורמן: רבותי חברי הכנסת, נציגי הציבור, כל הציבור הגדול והמכובד שהתכנס היום בירושלים.

אבישי ברוורמן: אני רואה פה את השופט וינוגרד.

אבישי ברוורמן: פנה אליי חבר הכנסת טופורובסקי בנושא הליכי הגבייה של חברת התוכן הדיגיטלי "איקיוטק".

אבישי ברוורמן: במקביל לאחר שקבענו את הישיבה פנו שלושה חברי כנסת, חבר הכנסת איתן כבל, חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה וחבר הכנסת אורי מקלב באותו נושא, שנקרא "שיטת מצליח".

אבישי ברוורמן: לכן אני מאחד את היוזמה של חבר הכנסת טופורובסקי עם הבקשה של שלושת חברי הכנסת האחרים.

אבישי ברוורמן: אני פותח את הדיון בנושא שנקרא "שיטת מצליח".

אבישי ברוורמן: חברת "איקיוטק" שלחה באמצעות עורכי-דין דרישות תשלום של אלפי שקלים לעשרות אלפי ישראלים, על שירותי תוכן באינטרנט שלטענת החברה הם צרכו.

אבישי ברוורמן: חלק מן הלקוחות לא יודעים על מה מדובר ולכאורה – מה שהובא אליי על-ידי חלק מן הטוענים – יש פה משום הונאה.

אבישי ברוורמן: אני מבין ששר התקשורת כבר פנה למשטרה בדרישה לבדוק את הנושא.

אבישי ברוורמן: נתבקשתי, כפי שציינתי, לקיים דיון.

אבישי ברוורמן: השאלה היא מה תפקידה של הכנסת וכיצד היא יכולה לקדם את הטיפול בפרשה הזאת.

אבישי ברוורמן: אני חושב שהעובדה שכל הגורמים שמטפלים בנושא נמצאים פה סביב השולחן יכולה לסייע לכנסת, באמצעותכם, לפרסם המלצה כיצד יש לנהוג עם דרישות התשלום האלה.

אבישי ברוורמן: אני פותח את הדיון.

אבישי ברוורמן: אני מבקש שכל אחד יתבטא בקצרה כי, כפי שאמרתי, תתחשבו באחרים שהגיעו לכאן, כולל אנשים שרוצים להציג את המקרים שהם חוו, כולל נציגי חברת "איקיוטק".

אבישי ברוורמן: הישיבה תסתיים לכל המאוחר בשעה 14:15.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: קודם כול, אדוני היושב-ראש, המון-המון תודה על הדיון ועל כך שהבאת את כל הגורמים הנוגעים בדבר סביב שולחן אחד.

בועז טופורובסקי: תיכף תשמעו, בגלל מה שאסביר, שזה כל-כך קריטי.

בועז טופורובסקי: יש כאן מצב אבסורדי.

בועז טופורובסקי: זה אפילו לא על פניו ואפילו לא לכאורה.

בועז טופורובסקי: זה כבר הגיע לכמות כזאת שפשוט ההיגיון אומר שאין שום סיכוי שזה יכול להיות.

בועז טופורובסקי: התחילו לטפטף אליי כמה פניות בנוגע לאנשים שקיבלו דרישות תשלום חוב על 5, 6 ואפילו 7 שנים אחורה, על שירות שהם כביכול רכשו באינטרנט.

בועז טופורובסקי: ערכתי איזו בדיקה, בדקנו את זה.

בועז טופורובסקי: פתאום התחיל ים, מבול של טענות של אנשים, שטענו שפתאום קיבלו מכתב עם איומים ממשרד עורכי-דין, שאם בתוך שבוע לא ישלמו אלפי שקלים החברה תלך להוצאה לפועל ויפגעו באותם אנשים.

בועז טופורובסקי: ערכתי איזו בדיקה, זה היה נראה לי לא הגיוני.

בועז טופורובסקי: עלו שם טענות שלא עמדו בעסקת המכר, לא היתה חתימה, לא היתה חתימה אלקטרונית וחתימה דיגיטלית.

בועז טופורובסקי: פניתי למשרד המשפטים, למשרד לביטחון פנים, למשרד התקשורת, לכל הגורמים שיכולים להיות רלוונטיים, אך אף אחד לא נתן לי תשובה.

בועז טופורובסקי: לפני זמן מה קיבלתי תשובה ממשרד המשפטים ומרשות האכיפה, לפיה האִיוּם על כך שתופעל ההוצאה לפועל הוא אִיוּם שלא יכול להיות, כי תיקי הוצאה לפועל לא נפתחים על עסקה שלא נחתמה בכתב, ולא נפתחים על חתימה אלקטרונית, אלא אם כן יש צו בית-משפט.

בועז טופורובסקי: בגלל זה אִיוּם כזה עורך-דין שיש לו יושר מינימלי לא יכול לשלוח.

בועז טופורובסקי: ביקשתי לשמוע את כל הצדדים.

בועז טופורובסקי: נפגשתי עם חברת "איקיוטק", הם באו למשרדי.

בועז טופורובסקי: אני לא יודע אם בן אופק נמצא כאן.

בועז טופורובסקי: הוא נמצא כאן?

<דפנה פישר: לא נתנו לו להיכנס.

אבישי ברוורמן: רק רגע, מנכ"ל החברה נמצא בכנסת ולא נתנו לו להיכנס?

<דפנה פישר: כן.

<דפנה פישר: אני מבקשת שייתנו לו להיכנס.

אבישי ברוורמן: בבקשה לתת למנכ"ל חברת "איקיוטק" להיכנס.

בועז טופורובסקי: אין לי בעיה שיתנו לו להיכנס.

בועז טופורובסקי: רק אגיד לך למה לא נתנו לו להיכנס.

<דפנה פישר: אני חושבת שנמתין שהוא ייכנס כדי שאתה תגיד את זה.

בועז טופורובסקי: אגיד מה שאני רוצה ואת לא תגידי לי מה להגיד ומה לא, במקום הזה לפחות.

אורלי לוי אבקסיס: למה לא נתנו לו להיכנס?

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו גירית את הסקרנות שלנו.

בועז טופורובסקי: הוא ועורך-דינו היו במשרדי והציגו בפניי את כל הטיעונים שלהם.

בועז טופורובסקי: בהתחלה היתה ישיבה בונה, עניתי לכל טיעון שלהם, אמרתי שאת חלק מן הטיעונים אני אבדוק.

בועז טופורובסקי: ואז באיזה שלב הם ראו שהם לא מצליחים לשכנע אותי, ראו שאני פועל בכל מיני דרכים וכנראה הבינו שהם הולכים להפסיד הרבה מאוד כסף שהם חשבו שהם הולכים להרוויח, ואז הם פשוט אמרו בלי בושה: תקשיב – חלק מהדברים שאומר הם פרשנות, אבל היה ברור מאוד מה הם אמרו – אנחנו דורשים כמה אלפי שקלים מ-100,000 אנשים.

בועז טופורובסקי: תחשבו, זה מסתכם במאות מיליוני שקלים.

בועז טופורובסקי: יש לנו הרבה כסף לייעוץ משפטי.

בועז טופורובסקי: תראו את מי הם הביאו לכאן.

בועז טופורובסקי: יש לנו הרבה כסף לעשות תקשורת, ואת השם שלך עוד אף אחד לא מכיר ואנחנו יכולים טוב מאוד להכפיש אותו ולפגוע בו.

בועז טופורובסקי: באותו רגע אמרתי: חבר'ה, יש לכם 10 שניות לעוף מהמשכן הזה.

בועז טופורובסקי: קראתי למשמר הכנסת וגם דרך קצין הכנסת הוגשה תלונה למשטרה.

בועז טופורובסקי: אני מקווה שתיכף נשמע איך מתקדמת החקירה.

ישראל חסון: יש אקשן פה.

בועז טופורובסקי: בלי קשר, ועם קשר, ערכנו בדיקה ועברנו על כל הטענות.

בועז טופורובסקי: אנחנו לא רוצים לפגוע בעסקים של אנשים ואם אדם רכש שירות עליו לשלם עבורו.

בועז טופורובסקי: מתוך 100,000 האנשים להערכתנו יש עשרות אלפי אנשים שהיו קטינים בזמן שכביכול הם רכשו רכוש שהם לא יכולים לרכוש דרך האינטרנט.

בועז טופורובסקי: היו אנשים שרכשו את השירות יומיים אחרי שהם נולדו.

בועז טופורובסקי: קיבלנו בקשות מאמא שקיבלה את דרישת התשלום בגין הבת שלה לפני 6 שנים.

בועז טופורובסקי: היא אומרת: הבת שלי בת 6.

בועז טופורובסקי: מה, היא נולדה וישר ונכנסה לאינטרנט ורכשה שירות?

בועז טופורובסקי: קיבלנו דוגמה לאישה ניצולת שואה בת 83 שנרשמה, תקשיבו טוב, לשירותי דייטינג, ל"כוכב הבא בישראל" ול"אח הגדול".

בועז טופורובסקי: אלה דברים בלתי הגיוניים בעליל.

אבישי ברוורמן: אני צוחק, אבל זה כל-כך עצוב.

בועז טופורובסקי: תקשיב מי עוד קיבל דרישות תשלום.

בועז טופורובסקי: אהוד אולמרט קיבל דרישת תשלום.

אורלי לוי אבקסיס: מה הוא צרך?

בועז טופורובסקי: אני לא יודע.

בועז טופורובסקי: לפני כמה שנים הוא כנראה רצה להירשם להיכנס לאודישן.

בועז טופורובסקי: לא אכנס לדוגמאות כי עוד מעט יגידו את הפרטים ביתר פירוט.

בועז טופורובסקי: יש כאן דברים לא תקינים, וזה בלשון המעטה, כל מיני מכתבים מזויפים שנשלחו, כתובות IP, שהם טוענים שזאת ההוכחה, שמתברר, לאחר שערכנו בדיקה על בערך 1,000 מקרים, יש 3 כתובות IP שחוזרות על עצמן בכל אותם 1,000 מקרים.

בועז טופורובסקי: המועצה לצרכנות, שתיכף נציגיה ידברו בוודאי, טוענת שיש כאן נושא לא חוקי.

בועז טופורובסקי: הרשות לצרכנות טוענת שיש כאן נושא לא חוקי.

בועז טופורובסקי: שר התקשורת ענה לשאילתה דחופה שלי ואמר שזה דבר לא חוקי ואמר שהם מגישים תלונה במשטרה.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, הורידו את השירות הזה?

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו הם רק מבקשים רטרואקטיבית על מה שהיה?

בועז טופורובסקי: הם מבקשים את זה תוך יום.

בועז טופורובסקי: הכול נשמע מאוד תקין ויפה לצורך העניין.

<קריאה: הם עדיין ממשיכים, הם לא הפסיקו.

בועז טופורובסקי: אפילו חברות הסלולר, שדרכן הם גבו את השירות, טוענות שאין שום גבייה שלא נעשתה דרכן, אין שום חוב שלא עבר דרך שירותי המדיה של חברות הסלולר.

בועז טופורובסקי: יש כאן איומים על אנשים.

בועז טופורובסקי: 100,000 אזרחים, כולל אנשים מבוגרים, כולל קטינים, כולל אנשים שאין להם עזרה.

בועז טופורובסקי: אי אפשר לצפות שכולם יפנו לעורכי-דין.

בועז טופורובסקי: בגלל זה כל-כך חשוב שנשב כולנו סביב השולחן הזה ונבין מה עושים ואיך אפשר להציל.

בועז טופורובסקי: זה פשוט להציל את האנשים האלה ממצב שבו ביום בהיר אחד רוצים מהם כסף על משהו שהם לא רצו ומאיימים עליהם בהוצאה לפועל ובהליכה לבית-משפט ובגלל זה אנשים רבים מאוד שמפחדים שילמו ובאים אלינו כדי שאנחנו נציל אותם.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך, חבר הכנסת טופורובסקי.

אבישי ברוורמן: מספר הערות, כי אני רוצה לתת את רשות הדיבור לכמה אנשים מן הנפגעים ול"אמון הציבור" ולתת לנציגי החברה להגיב.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד משפט בפתיחה.

יצחק וקנין: כתוב: "עושה עושר ולא במשפט, בחצי ימיו יעזבנו ובאחריתו יהיה נבל".

יצחק וקנין: אני מאמין לכל מילה שהוא אמר, גם בעניין האיומים עליו.

יצחק וקנין: זה חלק מן השיטה, שיש לך הון וכסף ואתה יכול להגיד: בוא, נטפל בך בצורה כזאת וכזאת.

יצחק וקנין: ואין בעיה היום, אני אומר לכם, אם רוצים להכפיש אדם אפשר להלביש עליו את כל הלכלוך שיש.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך, חבר הכנסת וקנין.

אבישי ברוורמן: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: לא מזמן ניסינו, חבר הכנסת בועז טופורובסקי ואנוכי, להגיש בקשה לדיון מהיר.

אורלי לוי אבקסיס: אני שמחה, בועז, שלא ירדת מהנושא הזה גם כשלא אושר לנו בנשיאות, בגלל שהיה עומס פה בוועדה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הנושא הזה – ואנשי המועצה לשלום הילד יכולים להעיד בהמשך, ד"ר קדמן יכול לדבר – יש פה ניצול ציני על גב הקטינים, על גב ילדים שאין להם מודעות.

אורלי לוי אבקסיס: אני גם יכולה לקחת בחשבון, נאמר שילד כן עשה את המהלכים, הרי איפה האישור של ההורה?

אורלי לוי אבקסיס: איפה האישור של האפוטרופוס?

אורלי לוי אבקסיס: איפה האישורים הנדרשים על-פי חוק לאשר עסקה שבה קטין מעורב?

אורלי לוי אבקסיס: יש פה גם עבירה על החוק.

אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו יוצאים מתוך הנחה שנניח שהקטין כן ידע ורצה ועשה, הם היו צריכים לבקש את אישור ההורה.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר מבקשים את האסמכתאות – אין.

אורלי לוי אבקסיס: המועצה לשלום הילד מוצפת במקרים שבהם – ואני לא צריכה באמת להכביר במילים ולהסביר לך מה קורה, בעיקר באוכלוסיות מסוימות.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר מגיע מכתב ממשרד עורכי-דין ואיום בהוצאה לפועל, מה זה יכול לעשות למשפחה ממעמד כזה או אחר, בעיקר דווקא במשפחות המוחלשות.

אורלי לוי אבקסיס: כל מכתב כזה יכול לערער את היציבות בבית, יכול לגרום למתחים שאני לא יודעת אם אין פה עגמת נפש שעליה גם צריך לפצות.

אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו מדברים על כך, ובועז טופורובסקי אומר שיש משפחות שמהפחד הלכו ושילמו, השאלה איך אנחנו מחזירים, איך אנחנו משפים אותן?

אורלי לוי אבקסיס: הרי משרד התקשורת הבין את האבסורד ויצא בהנחיות חדשות, תיקן את החוק, ועדיין אני חושבת שבעזות מצח מבקשים עכשיו ללכת אחורה ולחפש את כל אותם ילדים, את אותו גאון קטן שבגיל יומיים יודעת להשתמש באינטרנט.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה מאוד שהיא לא גלשה באתרים אסורים...

יצחק וקנין: על זה כבר אין לך שליטה.

אורלי לוי אבקסיס: הנושא הזה עומד לפתחך.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה מאוד שמהוועדה הזאת תצא בשורה לכל אותן משפחות, לכל אותם הורים מודאגים, וגם נלמד להבא איך אנחנו סוגרים את הפרצות האלה כדי שלא יהיה מי שינצל את החולשה של אנשים.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך מאוד.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לפנות לכמה אנשים שהפניות שלהם הגיעו לכאן, זעזעו את חלק מחברי הכנסת והביאו אותנו לכאן, כי אם הדברים האלה לא תקינים אנחנו צריכים לעשות להם סוף.

אבישי ברוורמן: אוהד אבידר, בבקשה אדוני, בוא תתקרב למיקרופון.

אבישי ברוורמן: מה הסיפור שלך?

<אוהד אבידר: קוראים לי אוהד אבידר, אני בן 27.

<אוהד אבידר: אני גר בראש העין, סטודנט שנה שנייה למשפטים וממשל בהרצליה.

<אוהד אבידר: קיבלתי מכתב לא מזמן, בערך לפני חודשיים, ממשרד עורכי-הדין שילנסקי בעקבות שימוש בשירותי תוכן בשנת 2008, בהיותי אז קצין בצה"ל, מחזיק "מירס" בנוסף.

<אוהד אבידר: כעבור בערך שנתיים קיבלתי את החשבונית של חברת "אורנג'" וראיתי שמופיע שם חיוב לחברת "יוניסל", 17 שקלים בכל חודש.

<אוהד אבידר: כאשר התקשרתי ל"אורנג'" הם אמרו לי: אין לנו עם מי לדבר, אתה יכול לפנות בעצמך ל"יוניסל".

<אוהד אבידר: התקשרתי ל"יוניסל" והם אמרו לי: נרשמת, בחרת להשתמש בשירותים שלנו.

<אוהד אבידר: התחלתי לברר על מה מדובר.

<אוהד אבידר: הייתי אז קצין בצה"ל.

<אוהד אבידר: אמרתי שאני לא יודע מה הם רוצים ממני.

<אוהד אבידר: החזקתי בכלל "מירס", לא היה לי בכלל זמן להתעסק בסלבס ובאודישנים.

<אוהד אבידר: מי אני שאלך תוך כדי שירות מבצעי בגדוד לאודישנים, כרטיסון, בייבס וכל מיני שירותים כאלה ואחרים?

<אוהד אבידר: לא עשיתי כזאת מהומה, ביקשתי מהם לעצור את כל ההורדות מידי חודש בחודש.

<אוהד אבידר: לא ביקשתי החזרים, לא ביקשתי כלום.

<אוהד אבידר: דיברתי עם בחורה ששמה אינה או אנה, משהו כזה, והיא אמרה לי: בסדר, אדוני, אין בעיה, אנחנו נעצור את כל השירותים שלך, מעתה ואילך לא נוריד לך כסף.

<אוהד אבידר: כעבור שנתיים, שנתיים וחצי, קיבלתי מכתב ממשרד עורכי-הדין שילנסקי ובו נכתב שיש לי חובות.

<אוהד אבידר: אני שילמתי בכל חודש, ביקשתי לבטל את השירות ועדיין יש לי חובות שצברתי.

<אוהד אבידר: אני לא יודע מאיפה החובות האלה הגיעו.

אבישי ברוורמן: לכמה זה הצטבר?

<אוהד אבידר: כרגע זה עומד על 800 שקל.

<אוהד אבידר: בסביבה שלי כל אדם שלישי קיבל דרישה כזאת, גם אבא שלי קיבל מכתב, החברה של אחותי, והסכומים הם של 1,000, 2,000 שקל, ואפילו ילדה שהיתה קטינה החוב שלה עומד היום על 3,000 שקל.

בועז טופורובסקי: אין משפחה שאין בה מישהו שנדרש לשלם.

אבישי ברוורמן: זה מצמרר.

אבישי ברוורמן: תודה, אוהד אבידר, תודה שהטרחת את עצמך.

אבישי ברוורמן: גולדי רוט-סבן, אני מבין שאת מגיעה עם הבת שלך.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<גולדי רוט-סבן: בתי היא היום תלמידה בכיתה יב', היא נבחנת לבגרות באזרחות.

<גולדי רוט-סבן: חשבתי שזאת הזדמנות יוצאת מן הכלל לראות איך הדברים קורים.

<גולדי רוט-סבן: הסיפור שלנו, בעצם חברי הכנסת הנכבדים תיארו אותו באופן מאוד דומה.

<גולדי רוט-סבן: לפני כחודשיים-שלושה קיבלתי מכתב ממשרד עורכי-הדין רד, בטענה שאנחנו חייבים קרוב ל-4,000 שקל.

<גולדי רוט-סבן: התחלתי לברר על מה ולמה.

<גולדי רוט-סבן: במכתב צוין שהבת שלי נרשמה לשירותי תוכן ושאנחנו חייבים 4,000 שקל, כמובן אני חייבת, לא בתי.

<גולדי רוט-סבן: אז התחלתי לברר וגיליתי שבתי אכן נרשמה לשירות כשהיא היתה בערך בת 9.

<גולדי רוט-סבן: כמובן היא לא ידעה בכלל שזה כרוך באיזה תשלום.

<גולדי רוט-סבן: אין שום אישור שלי, שום הסכמה שלי, שום ידיעה שלי.

<גולדי רוט-סבן: היא נרשמה עם מספר הפלאפון שלי כי בגיל 9 עדיין אפילו לא היה לה פלאפון, היא רק קיבלה רשות לחצות את הכביש לבד.

<גולדי רוט-סבן: אתם זוכרים, עד גיל 9 לא חוצים כביש לבד.

<גולדי רוט-סבן: כאשר פניתי אליהם בטונים מאוד-מאוד קשים קיבלתי בפנים את כל מה שאני תמיד חרדה ממנו.

<גולדי רוט-סבן: אני משתדלת לשלם את כל החובות שלי, שלא יהיו אליי פניות מעורכי-דין, והוצאה לפועל מבחינתי זה סוף העולם.

<גולדי רוט-סבן: אני כבר רואה את החשבון שלי מעוקל, אני משפחה חד-הורית, וכל הסרט מתחיל לצאת לי משליטה.

<גולדי רוט-סבן: מכיוון שאין לי כסף לממן עורך-דין, אנחנו גרים בראשון לציון, יש שם מחלקה שנקראת "מנע" שנותנת עזרה משפטית לאנשים כמוני.

<גולדי רוט-סבן: הם פנו ל"אמון הציבור".

<גולדי רוט-סבן: החבר'ה ממשרד עורכי-הדין "נפנפו" אותם ואמרו ל"אמון הציבור": אין לכם בכלל שום מעמד להתערב בנושא הזה, כל שאתם יכולים זה לשכנע את הגברת לשלם את החוב שלה.

אבישי ברוורמן: מזעזע.

<גולדי רוט-סבן: הם אמרו לי: תפני גם למועצה לצרכנות.

<גולדי רוט-סבן: כמובן שבמקביל פניתי למועצה לצרכנות.

<גולדי רוט-סבן: מהמועצה לצרכנות קיבלתי מכתב: הנושא הזה בבדיקה ובינתיים, אם הם פונים אליך תגידי להם שהנושא בבדיקה.

<גולדי רוט-סבן: אנשי החברה פנו אליי שוב.

<גולדי רוט-סבן: אמרתי להם שהנושא בבדיקה במועצה לצרכנות.

<גולדי רוט-סבן: אז הפונה מטעם משרד עורכי-הדין גיחכה ואמרה לי: אז מה, מחר אנחנו הולכים לפתוח לגביך תיק בהוצאה בפועל וזה יעלה לך עוד כסף, נראה לך שהמועצה לצרכנות תשלם את החוב שלך?

<גולדי רוט-סבן: הדבר שהיה לי הכי קשה בכל הסיפור הזה הוא השאלה איך זה יכול להיות.

<גולדי רוט-סבן: רבותי, איך זה יכול להיות?

<גולדי רוט-סבן: הילדה שלי היתה בת 9.

<גולדי רוט-סבן: למי מאתנו לא היתה ילדה בת 9, שיכול להיות שנחשפה לאיזה "באנר" שקפץ לה באינטרנט?

אורלי לוי אבקסיס: "עלית בגורל, אתה יכול לזכות ב-9 מיליון שקלים".

אורלי לוי אבקסיס: זה קורה מדי יום.

<גולדי רוט-סבן: משהו כזה.

<גולדי רוט-סבן: ובאותו רגע מישהו קיבל אישור חתימה בחשבון שלי.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: זה מצמרר שיער, זה מזעזע.

אבישי ברוורמן: תודה לך שבאת.

אבישי ברוורמן: הבת שלך צריכה לכתוב בשיעור אזרחות איך מנצלים ציבור תמים, ואנחנו כאן כדי לדאוג שזה לא יקרה.

אבישי ברוורמן: תודה לך.

<גולדי רוט-סבן: רק משפט אחרון.

<גולדי רוט-סבן: זאת באמת היתה התחושה שלי, שישבו שם חבר'ה, אנשי מקצוע, עורכי-דין, שלמדו את החוק, למדו את הפרצות בחוק והחליטו לעשות עליו קמפיין.

אבישי ברוורמן: אני מבקש לצמצם.

אבישי ברוורמן: יעל אוריה, בבקשה.

אבישי ברוורמן: לא נמצאת.

אבישי ברוורמן: ענת פילצקי ובתה.

אבישי ברוורמן: אולי נשמע את הילדה.

אבישי ברוורמן: מה שמך?

<שיר פילצקי: שמי שיר ועוד מעט אהיה בת 15, אני לומדת בכיתה ט'.

אבישי ברוורמן: תספרי, בבקשה.

<שיר פילצקי: יום לפני יום הולדת 9 גלשתי באינטרנט וקפצה לי מודעה שהציעה לי להתפרסם, להיות רקדנית, שחקנית.

<שיר פילצקי: אני רוקדת, עד עכשיו.

<שיר פילצקי: רשמתי שאני אוהבת לרקוד, רשמתי את הגיל שלי ורשמתי את המספר של אמא שלי.

<שיר פילצקי: לא סיפרתי להורים שלי.

<שיר פילצקי: לא חשבתי שזה כרוך בתשלום ולא ידעתי כל-כך מה לעשות.

יצחק וקנין: במודעה היה כתוב שזה כרוך בתשלום או משהו כזה?

<שיר פילצקי: לא.

<יצחק קדמן: קיבלת חוזה לחתימה?

<שיר פילצקי: לא.

<שיר פילצקי: לחצתי, רשמתי את מספר הטלפון של אמא, את האי-מייל של אבא שלי, שזכרתי אותו, ומאז לא קיבלתי שום הודעה, שום כלום.

<שיר פילצקי: לא ידעתי שאני בכלל רשומה בחברה הזאת, רק רשמתי משהו באינטרנט.

אורלי לוי אבקסיס: היא גם לא קיבלה את שירותי התוכן.

<שיר פילצקי: לא.

<שיר פילצקי: כנראה התחייבתי לחוזה לכל החיים, ילדה בת 9 התחייבה לחוזה.

אבישי ברוורמן: כמה חוב כבר הצטבר בסיפור הזה?

<ענת פילצקי: לפני יומיים קיבלתי את המכתב, ממש טרי.

<ענת פילצקי: נכנסתי לפייסבוק וראיתי שיש קבוצה של נפגעי "איקיוטק", כלומר אני לא בודדה.

<ענת פילצקי: הרגשה נפלאה שיש כזאת קבוצה גדולה ובאמת מציעים לנו ממש מה לעשות, מאוד מסודר.

<ענת פילצקי: כל הכבוד לעורכי-הדין שמטפלים בזה בהתנדבות, נחמד מאוד שיש אנשים שעוד עוזרים ומתחשבים בציבור.

אבישי ברוורמן: שלא על מנת לקבל פרס.

<ענת פילצקי: מספר הטלפון שבתי נתנה היה של חֶברה.

<ענת פילצקי: אני לא מקבלת את תשלומי הטלפון של החֶברה.

<ענת פילצקי: זאת אומרת, לא קיבלתי חיובים ולא ידעתי על כך.

<ענת פילצקי: מייד כשקיבלתי את המכתב התחלתי לברר מה זה ומי זה ואז סיפרו לי שהיא נרשמה לשידורי תוכן, ילדה בת 9.

<ענת פילצקי: אמרתי: יפה מאוד.

<ענת פילצקי: התקשרתי ל"אורנג'" וביקשתי שייתנו לי את כל הדפים.

<ענת פילצקי: הזמנתי את כל הדפים.

<ענת פילצקי: הסתבר שעד לשנת 2010 החברה שילמה.

<קריאה: את שילמת.

<ענת פילצקי: החברה שילמה.

<ענת פילצקי: לא חשוב, אני שילמתי עד 2010.

<ענת פילצקי: מ-2010 החברה נתנה הוראה להפסיק רכישת כל מיני תוכן חיצוני ואז הפסקנו לשלם.

<ענת פילצקי: במכתב שקיבלתי כתוב שאני חייבת מ-2008 3,600 שקלים.

<ענת פילצקי: אני רוצה לציין שעד 2010 שילמתי, החברה שילמה כל הזמן.

יצחק וקנין: זה רק ב"אורנג'" או בכל החברות?

<ענת פילצקי: בכל החברות.

<ענת פילצקי: מה שנותר הוא שנה אחת.

<ענת פילצקי: הבנתי שבשנת 2011 זה נפסק, זאת אומרת שבערך שנה אחת לא שילמתי.

<ענת פילצקי: אני רוצה להגיד לכם, 3,600 שקל לשלם על אוויר לשנה זה מופרז.

<ענת פילצקי: תודה רבה לכם.

אבישי ברוורמן: לא צריך להוסיף.

אבישי ברוורמן: תודה לכם.

אבישי ברוורמן: עו"ד אופיר לב, שמייצג פונים מקבוצה שהקים בפייסבוק שיש בה כמה אלפי חברים, בבקשה.

<אופיר לב: אני הצטרפתי לקבוצת הפייסבוק לתת להם סיוע, כמי שיכול לעזור להם כעורך-דין.

<אופיר לב: הנתונים בקבוצה מדאיגים מאוד.

<אופיר לב: אנחנו שומעים סיפורים בכל יום.

<לאה ורון: כמה אנשים חברים בקבוצה?

<אופיר לב: מתקרב ל-5,000, שזה חסר תקדים לקבוצת פייסבוק שהוקמה לפני 4 חודשים.

אבישי ברוורמן: וזה רק ההתחלה, אתה אומר.

<אופיר לב: זה רק ההתחלה.

<אופיר לב: אני רוצה לחזק כאן את מה שאמרה קודם הגברת.

<אופיר לב: באמת יש ילדים שנפגעים מזה מאוד.

<אופיר לב: שמענו סיפורים, לא אחד ולא שניים, על ילדים שקיבלו אישית את המכתב הזה והסתגרו כמה ימים ולא הבינו למה עורך-דין שולח להם מכתב.

<אופיר לב: הם אפילו מפחדים לספר להורים ומגיעים אלינו דרך הפייסבוק.

<אופיר לב: אנחנו מקבלים מקרים, כל יום יש לנו שיאים חדשים במידת האבסורדיות: אנשים שהיו בחוץ לארץ בתקופה הזאת בכלל, אני לא מדבר אפילו על המקרים שהוזכרו, כמו אולמרט ואשתו של מנכ"ל החברה שקיבלה מכתב מן התקופה לפני שהם היו ביחד, אנשים שרק רכשו את קו הטלפון לאחרונה קיבלו חוב על שנתיים לפני שרכשו את הקו אפילו, אנשים דתיים עם "טלפון כשר", עולים חדשים שעוד לא עלו לארץ באותה תקופה, ילדה עיוורת שהיתה קטינה באותה תקופה ובוודאי לא יכלה להירשם.

אבישי ברוורמן: אתה מחזק את מה שנאמר פה.

אבישי ברוורמן: אתה אומר שמדובר על אלפים על אלפים על אלפים, וזה רק התחיל.

<אופיר לב: זה רק התחיל והסיפורים קשים.

אבישי ברוורמן: מזעזע.

<אופיר לב: ערכנו גם סקר קטן שהעלינו בקבוצה, שכ-500 אנשים ענו עליו.

<אופיר לב: הנתונים שם שלמספר רב של אנשים היו טוקמנים בכלל, הרוב הם קטינים.

<אופיר לב: נתונים נוספים שעולים, שאנשים כן התנתקו ברגע שגילו שזה עולה להם כסף, אחרי חודש, פשוט לא דרך "איקיוטק" אלא דרך חברת הסלולר וחשבו שפה סיימו.

<אופיר לב: אף אחד לא חשב שזה ממשיך.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: ד"ר יצחק קדמן, בבקשה.

<יצחק קדמן: תודה, אדוני היושב-ראש.

<יצחק קדמן: תודה בעיקר על הדיון, שאני מקווה שיוביל גם לתוצאות.

<יצחק קדמן: אני רוצה לומר לכם, מדובר באחת השערוריות הכי גדולות שהיו פה בשנים האחרונות.

<יצחק קדמן: זה לא מקרה אחד או שניים.

<יצחק קדמן: אני יודע ממה שאנחנו קיבלנו, קיבלנו מאות פניות שמייצגות הרבה אלפי מקרים.

<יצחק קדמן: אני מוכרח לומר לכם שאנשים פנו אלינו לא כי הם בוגרים, כפי ששמענו פה, אלא מפני שהעסקה כביכול נחתמה עם ילדים קטנים, ילדים בני שנתיים ובני שבע ובני שמונה, שאין שום ערך לחתימה שלהם.

<יצחק קדמן: ושלא יספרו לנו שזה נכנס לגדר של "דרכם של קטינים לעשותם", כי זה לא.

<יצחק קדמן: ילדה בת 8 לא חותמת על הסכם רב-שנתי על צריכת מוצרים בלי שההורים שלה יודעים על זה, בלי שההורים נתנו את הסכמתם.

<יצחק קדמן: רבים מן הילדים מקבלים על שמם את מכתבי האזהרה מעורכי-דין.

<יצחק קדמן: אני מוכרח לומר לכם, יש לי הערכה למקצוע עריכת-הדין, אבל אני מוכרח להתפלא על אותם משרדי עורכי-דין שנכנסו לעניין הזה באיזו צורה שלא מכבדת את המקצוע.

אבישי ברוורמן: ג'ון גרישם היה יכול לכתוב ספר על הסיפור הזה כאן.

<יצחק קדמן: ממש.

<יצחק קדמן: דיברתי עם אחד ממשרדי עורכי-הדין, אחרי שפנו אליי הרבה מאוד משפחות וילדים, וביקשתי להבין למה הם כותבים את המכתב הזה.

<יצחק קדמן: נזרקתי.

<יצחק קדמן: הם אמרו לי: לא רוצים לדבר אתך.

<יצחק קדמן: אם אתה רוצה, תפנה לחברה בשם "מרום".

<יצחק קדמן: אגב, אחד המאפיינים של כל מיני "עוקצים" מן הסוג הזה, שאין לך שם אחד לחברה, החברה מתחלפת.

<יצחק קדמן: שמענו פה "יס-לי" ו"מרום" ו"איקיוטק", ויש עוד רשימה שלמה של חברות, ואתה לא יודע אפילו למי אתה בדיוק חייב ומי קנה את החובות של מי.

<יצחק קדמן: אבל ילדים מקבלים את המכתבים האלה.

<יצחק קדמן: פנו אלינו הורים ואמרו: הילד שלי לא ישן בלילה כי הוא פתח את המכתב שהיה על שמו ובו כתוב:

<יצחק קדמן: אם לא תשלם מייד נעקל לך את החשבון ונעקל לך פה ונעקל לך שם.

<יצחק קדמן: אנחנו לא נורמליים.

<יצחק קדמן: אני מוכרח לומר לכם שצריך לערוך חקירה ובדיקה איך הגיעו השמות ומספרי הטלפון של אנשים שאומרים: זה בכלל לא מספר טלפון שלי, מעולם לא היה לי מספר טלפון כזה, איך הגעתם לשם שלי בכלל.

<יצחק קדמן: מילה אחרונה, אדוני היושב-ראש, אני מוכרח לומר לך שאני מאוכזב קשות מחוסר המעש של משרדי הממשלה שהיו צריכים לפעול בעניין.

<יצחק קדמן: פניתי למשרד המשפטים, פניתי למשרד הכלכלה, פניתי למשטרת ישראל.

<יצחק קדמן: כל אחד מגלגל את הכדור הלוהט הזה ממנו והלאה לכתובת אחרת.

<יצחק קדמן: נאמר לי שתהיה ישיבה משותפת של כל משרדי הממשלה הנוגעים בדבר כדי להחליט איך תוקפים את העניין הזה במשותף.

בועז טופורובסקי: גם אני מצטרף לאכזבה.

<יצחק קדמן: למיטב ידיעתי, הישיבה הזאת עדיין לא התקיימה, למרות כל הדברים האלה שנמצאים פה בערימות, והבאתי חלק קטן מאוד.

<ענת הר אבן: הישיבה התקיימה.

<יצחק קדמן: אם היא התקיימה אני לא יודע מה התוצאות שלה.

אבישי ברוורמן: ד"ר קדמן, תודה.

אבישי ברוורמן: אני מבקש את נציג לשכת עורכי-הדין, עו"ד עמנואל ויזר, בבקשה.

אבישי ברוורמן: נתבקשתם לבדוק את הנושא הזה.

אבישי ברוורמן: מה תגובתך?

<עמנואל ויזר: אתייחס לשתי נקודות, אחת, לנושא החברה, ושתיים, לנושא עורכי-הדין שמטפלים.

<עמנואל ויזר: אני לא רוצה להתייחס למקרים הספציפיים שעלו כאן מכיוון שאין לי את כל העובדות, אבל צריך לזכור שכאשר חברה מגיעה למצב שיש לה אחוז גבוה של טעויות, של טענות כנגד נכונוּת התביעות וכדומה, ועדיין היא ממשיכה בהליכים בלי בדיקות חוזרות, בלי לבדוק את עצמה מחדש, יכול להיות שזה אפילו מעלה עילה למי שנתבע כדי להגיש תביעה כנגד החברה בשל התנהגות רשלנית או שימוש לרעה בהליכי משפט.

אבישי ברוורמן: ולכן מה המלצת לשכת עורכי-הדין?

<עמנואל ויזר: כל מי שמקבל מכתב, שיבדוק, יכול להיות שצצה לו עילת תביעה.

<עמנואל ויזר: זה דבר אחד.

<עמנואל ויזר: דבר שני, לגבי התנהלות עורכי-הדין.

<עמנואל ויזר: צריך להבין שכאשר עורך-דין מקבל פנייה מלקוח: תתבע חוב מסוים, הוא לא צריך לנהל חקירה האם באמת כרגע חייבים.

<עמנואל ויזר: מתי כן הוא חייב?

<עמנואל ויזר: כאשר הוא בא לפעול באופן מעשי.

<עמנואל ויזר: אבל פה המצב הוא מעבר לזה.

<עמנואל ויזר: פה המצב הוא שנשלחו מסות של דרישות תשלום והתקבלו מסות של טענות כנגד דרישות התשלום האלה.

<עמנואל ויזר: לכן במצב הזה, דעתי היא שעורכי-הדין שידעו שיש פה בעיה קשה של נכונוּת הנתונים כן היו צריכים לעצור ולבדוק.

אבישי ברוורמן: כלומר, יש כאן בעיה של חוסר יושרה.

<עמנואל ויזר: אני לא רוצה להגיד דברים כאלה.

אבישי ברוורמן: זה מה שאתה אומר בלשון בני אדם.

<עמנואל ויזר: אני אומר שעורך-דין שאחוז גבוה מהפניות שהוא שלח מתקבלות טענות כנגד נכונותן- - -

אבישי ברוורמן: היושרה שלו מוטלת בספק.

<עמנואל ויזר: הוא צריך לבדוק את עצמו.

<עמנואל ויזר: רק דבר אחד נוסף אני מבקש לציין, שידוע לי שאכן היו משרדי עורכי-דין שהפסיקו את הטיפול בדברים האלה בעקבות התקבלות הטענות.

אבישי ברוורמן: כשראו שיש פה משהו לא אתי ומוסרי.

בועז טופורובסקי: אל"ף, הגשתי תלונה ללשכת עורכי-הדין, לוועדת האתיקה, על אותו עורך-דין שאיים עליי.

בועז טופורובסקי: בי"ת, דיברתי עם עורך-דין מאוד-מאוד בכיר, שבהתחלה פעל בשם "איקיוטק" ואחר-כך הפסיק.

בועז טופורובסקי: הוא אמר לי: ברגע שהבנתי על מה מדובר, אין עורך-דין שמכבד את עצמו שיעז לקחת את העבודה הזאת, כך הוא אמר לי.

<יצחק קדמן: יש מספיק עורכי-דין לחברה.

אבישי ברוורמן: אני פונה לנציג המשטרה.

אבישי ברוורמן: אגיד לכם מה מטריד אותי.

אבישי ברוורמן: אנחנו יושבים פה, וניתן גם לנציגי החברה לדבר.

אבישי ברוורמן: אנחנו פה לא ממשלת ישראל ולכן השאלה שלי היא מה עושים לאחר שנסיים את הדיון.

אבישי ברוורמן: נמצאים כאן הגורמים השונים ואני רוצה לשמוע מה המשטרה עושה בנושא וגם מה הפרקליטות עושה.

<דרור קלייטמן: אני רב פקד דרור קלייטמן ממדור חקירות במשטרת ישראל.

<דרור קלייטמן: לפני מספר חודשים, כאשר התחיל כל הנושא הזה לעלות, הוגשו כמה מאות תלונות במשטרת ישראל בנושא.

<דרור קלייטמן: הנושא הועבר לטיפול מפלג ההונאה במחוז תל-אביב.

<דרור קלייטמן: התנהלה חקירה וממצאי החקירה הועברו לפרקליטות מחוז תל-אביב שהחליטה על גניזת התיקים.

<דרור קלייטמן: לאחרונה הגיע חומר חקירה חדש לידי הפרקליטות.

<דרור קלייטמן: בעקבות החומר הזה ניתנה הנחיה מטעם הפרקליטות לחידוש החקירה.

<דרור קלייטמן: החקירה חודשה וכעת היא מתנהלת במפלג ההונאה במחוז תל-אביב.

אורלי לוי אבקסיס: מה הסיבה שהם גנזו את התיקים?

אורלי לוי אבקסיס: בגלל חוסר עניין לציבור?

<דרור קלייטמן: לא.

<דרור קלייטמן: אני לא יכול לייצג פה את הפרקליטות.

אורלי לוי אבקסיס: מה הם כתבו בדברי ההסבר?

<דרור קלייטמן: אני יכול למסור לכם את ההחלטה.

<דרור קלייטמן: בסופו של דבר ההחלטה היתה שלא נמצאה כאן אשמה פלילית.

<דרור קלייטמן: נמצא כאן עניין אזרחי ולא פלילי.

אבישי ברוורמן: עכשיו זה חזר?

אבישי ברוורמן: כמה זמן זה ייקח?

ישראל חסון: יש פה שאלה נורא מעניינת.

ישראל חסון: זאת תופעה שמקיפה 100,000 אנשים.

ישראל חסון: אין פה גדר טובת הציבור?

<דרור קלייטמן: זה לא עניין של טובת הציבור.

ישראל חסון: מה זה לא עניין טובת הציבור?

ישראל חסון: אם אתה עולה על בעיה אזרחית שנוגעת ל-100,000 איש, אין פה טובת ציבור?

<דרור קלייטמן: יש.

ישראל חסון: איפה היא באה לידי ביטוי בשיקול הדעת?

<דרור קלייטמן: אני לא מייצג פה את הפרקליטות.

<דרור קלייטמן: את השאלה צריך להפנות לפרקליטות.

אורלי לוי אבקסיס: בדרך כלל אחרי סיום חקירה אתם מעבירים את זה עם המלצה.

אבישי ברוורמן: יש כאן נציג של הפרקליטות?

<לאה ורון: לא, אדוני.

<לאה ורון: הם הודיעו שמכיוון שהחקירה בעיצומה והתיק נפתח מחדש הם מעדיפים שלא להגיע לישיבה.

<דרור קלייטמן: בסופו של דבר, כרגע מתנהלת חקירה.

ישראל חסון: כמה זמן מתנהלת החקירה?

<דרור קלייטמן: היא חודשה לפני שבועיים.

ישראל חסון: יש לי שאלה.

ישראל חסון: בזמן הזה, אם הגיע אליכם חומר חדש זה אומר שיש חשד לעבירה.

ישראל חסון: נכון?

ישראל חסון: סגרת את התיק ועכשיו פתחת אותו.

<דרור קלייטמן: החומר לא הגיע אלינו.

<דרור קלייטמן: הוא הגיע לפרקליטות, שנתנה לנו הנחיות לחידוש החקירה.

ישראל חסון: יש חשד לעבירה.

ישראל חסון: מה הפעולות שאתם והפרקליטות נקטתם כדי למנוע בשלב זה, תוך כדי החקירה, את המשך התהליך הזה?

אבישי ברוורמן: אנחנו מדברים על רפואה מונעת, אבל יש גם מה שנקרא פרקליטות מונעת ומשטרה מונעת.

<דרור קלייטמן: קיבלנו הנחיות מפורטות מן הפרקליטות, בעקבות החומר הזה, מה עלינו לבדוק כדי לראות אם באמת יש פה עבירה פלילית.

<דרור קלייטמן: כל עוד לא ייבדקו העניינים- - -

אבישי ברוורמן: אגיד לך מה מפריע לי כאן.

אבישי ברוורמן: הלא אנחנו יושבים פה בשולחן ולכל אחד יש את הראש הקטן שלו.

אבישי ברוורמן: הלא רוב האזרחים הם חדלי אונים.

אבישי ברוורמן: יש אולי עוד הרבה תופעות כאלה.

אבישי ברוורמן: במקרה הזה נוצרה איזו הצטברות.

אבישי ברוורמן: באו חברי כנסת יותר פעלתניים, אנשים מן הציבור שלקחו את זה על עצמם והצעקה של מאות אלפי אנשים עולה.

אבישי ברוורמן: אני לא רוצה לסיים את הדיון הזה, ואסיים אותו בשעה 14:15, רק עם דיבורים.

אבישי ברוורמן: השאלה שלי איך לוקחים את זה הלאה.

אבישי ברוורמן: כרגע אני לא בממשלה, אני לא יודע אם בעתיד אהיה בממשלה או לא, אבל אני מצפה עכשיו שנושא אזרחי כזה כבד חייב לעלות לממשלת ישראל לדיון מיידי, בתור דוגמה שהממשלה הזאת, שבמקרה זה קורה במשמרת שלה, זה היה גם בעבר בממשלות אחרות, פועלת ופותרת את הבעיה.

<דפנה פישר: חצי שעה חיכינו.

<דפנה פישר: יש לנו חצי שעה לדבר.

<דפנה פישר: אנחנו באנו להציג את התגובה של "איקיוטק".

<דפנה פישר: אני מייצגת את משרד עורכי-דין גדעון פישר ואנחנו רוצים לדבר.

<דפנה פישר: יש לנו חצי שעה לדבר.

אבישי ברוורמן: אין לכם חצי שעה לדבר.

אבישי ברוורמן: את תקבלי את הזמן שיוקצב לך.

<דפנה פישר: עלו פה טענות קשות מאוד, תנו לנו להגיב.

אבישי ברוורמן: נפתח עם כבוד השופט וינוגרד, כבודך מלא עולם, בבקשה.

<דפנה פישר: אני מבקשת שתיתנו לי להגיד כמה מילות רקע על הפעילות של החברה.

אבישי ברוורמן: בבקשה, אבל אנא תצמצמי את דבריך כי הזמן קצר.

<דפנה פישר: לפני 9 שנים הקים בן אופק את החברה שנקראת "במרום הפקות".

<דפנה פישר: הוא בחור צעיר ושאפתן, מוזיקאי, בוגר האקדמיה למוזיקה.

<דפנה פישר: כל הרעיון מאחורי הקמת החברה היה חדשני מאוד בתקופה ההיא והתמקד בשירותים בתחום מבחני הבד.

<דפנה פישר: התחום הזה היה סגור לכל הקהל הרחב ואז יכלו לגשת רק שחקנים שהיו מיוצגים על-ידי סוכנים.

<דפנה פישר: הציבור יכול היה להירשם באופן ישיר ויזום לאתר שהקימה החברה, באופן מאוד מסודר ומבוקר, הוא הקיש את הפרטים האישיים שלו, את מספר תעודת הזהות שלו.

<דפנה פישר: מאחורי זה עמדו 3,000 חברות ואנשי מקצוע שחתמו עם החברה על הסכמים וכל המידע על האודישנים ניתן לציבור שפנה.

<דפנה פישר: הציבור שנכנס לאתר מקיש את מספר תעודת הזהות שלו, עיר מגוריו, כתובת, תאריך לידה, מספר טלפון.

<יצחק קדמן: "הציבור" זה גם ילדים?

<דפנה פישר: אחר-כך הוא צריך לקרוא תקנון.

<דפנה פישר: או ההורים של הילדים האלה שרוצים לרשום אותם.

<דפנה פישר: חכה, אסביר.

אבישי ברוורמן: רבותי, עו"ד פישר ברשות דיבור.

<דפנה פישר: הציבור הזה כדי להתקדם בהליך היה צריך לקרוא ולאשר תקנון לכל אורך הרישום, כפי שתשמעו אחר-כך מחברי ד"ר וינוגרד.

<דפנה פישר: היה ברור שהשירות הזה כרוך בתשלום.

<קריאה: לילד בן 9?

<דפנה פישר: נתייחס לכל הנתונים.

<דפנה פישר: לאחר מכן, בתום תהליך האישור- - -

יצחק וקנין: סליחה, אני לא מקבל את מה שאת אומרת.

יצחק וקנין: אני רוצה לשאול אותך שאלה ספציפית.

יצחק וקנין: אני ילד בן 9 שנכנס למחשב.

יצחק וקנין: יש לפניי – את אומרת תקנון, את אומרת דברים.

יצחק וקנין: אני רוצה תשובה האם ילד בן 9 מחויב.

יצחק וקנין: האם לא יצרתם איזו הגבלה בתוך המערכת, כדי שההורה יחתום או מישהו יחתום או מישהו יאשר?

יצחק וקנין: אני ילד בן 9 עכשיו נכנס, לא יודע מי נגד מי, תקנון, לא תקנון.

יצחק וקנין: מה הוא מבין בתקנון?

<אליהו וינוגרד: אני מוכן להשיב לך.

יצחק וקנין: סליחה, אני שואל שאלה.

יצחק וקנין: אני רוצה לדעת האם הצבתם מגבלה שההורה צריך לחתום או לעשות איזו פעולה.

אורלי לוי אבקסיס: זה קורה גם תוך כדי הדיון.

אבישי ברוורמן: עו"ד פישר, סליחה רק רגע.

אבישי ברוורמן: כבוד השופט וינוגרד רצה לדבר.

אורלי לוי אבקסיס: ככה אתם מנהלים, זה מה שפורסם באינטרנט בזמן שאנחנו בדיון.

אבישי ברוורמן: כבוד השופט, אתה יכול לשבת, זה בסדר.

<אליהו וינוגרד: אישה שבנה בן שנה וחצי חתמה, ביקשה אודישן לחיתולים.

<אליהו וינוגרד: ברור שלא ילד בן שנה וחצי כתב, זה הרי ההורה כתב.

<אליהו וינוגרד: חלק ניכר מכל אלה שהיו ילדים, ההורים נתנו את הסכמתם, או ההורים כתבו את שם הילד.

יצחק וקנין: איך אפשר להוכיח את זה?

<דפנה פישר: אנחנו יכולים להוכיח.

יצחק וקנין: איך אתה יכול להוכיח דבר כזה?

<דפנה פישר: כאשר הצרכן נרשם לאתר, לאחר מכן הוא היה צריך לקבל סיסמה לטלפון שלו.

<דפנה פישר: רק לאחר שהוא הקיש את הסיסמה הזאת לאתר קיבל את הזכות לקבל הודעות.

אבישי ברוורמן: עמית זילברג, מה ראית כעת?

<עמית זילברג: נכנסתי עכשיו לאתר "במרום", כאן ועכשיו און-ליין, מהכנסת.

<עמית זילברג: כאן נאמר איך להירשם.

<עמית זילברג: כבוד היושב-ראש יכול להכניס את פרטיו ולהירשם.

<עמית זילברג: אין תקנון.

אורלי לוי אבקסיס: תנסו לרשום ילד בן 9 ונראה מה קורה.

<דפנה פישר: זה האתר כפי שהוא היום.

<דפנה פישר: אני מבקשת לתת לי לסיים לדבר.

<קריאה: יש לי ילד קטן, ארשום את תעודת הזהות שלו ובואו נראה למה אני נדרשת עוד.

<קריאה: אפשר לעשות ניסוי כזה מטעם הוועדה.

<דפנה פישר: אני מבקשת שתתנו לי להציג.

<דפנה פישר: אולי לא נוח לכם לשמוע את מה שיש לנו לומר.

<דפנה פישר: אני מבקשת לסיים את דבריי.

אבישי ברוורמן: עו"ד פישר, בבקשה.

<דפנה פישר: לאחר מכן הוא קיבל סיסמה.

<דפנה פישר: את אותה סיסמה הוא הקיש באתר ורק לאחר מכן, כשהיתה הצלבה שאכן בעל הטלפון הוא- - -

<קריאה: החברה ידעה את הסיסמה שהוא קיבל?

<דפנה פישר: לא.

<אליהו וינוגרד: אפשר שלא יפריעו לנו באמצע?

<אליהו וינוגרד: אנחנו לא הפרענו להם.

<יצחק קדמן: איך אתם נותנים יד לזה?

<יצחק קדמן: איך?

<יצחק קדמן: אנשים מכובדים כאלה.

<דפנה פישר: לאחר מכן בשנת 2005 הגיעה החדשנות, שאפשר היה בעצם לשלם באמצעות חשבון הסלולר.

<דפנה פישר: בשנת 2010 פיתחה החברה תחומים חדשים והקימה חברה חדשה, חברת "איקיוטק", והעבירה אליה- - -

אבישי ברוורמן: עו"ד פישר, סלחי לי, את קוראת את זה מצוות אנשים מלומדה בתור עורכת-דין.

אבישי ברוורמן: זה לא בית-משפט כאן.

אבישי ברוורמן: אני שואל אותך, אם היינו מוציאים אותך ממשרד פישר והיית יושבת כאן כמו גברת פילצקי עם הבת שלה ואחרים.

אבישי ברוורמן: מה היית אומרת על התהליך הזה?

אבישי ברוורמן: זה לא מזעזע?

<דפנה פישר: אענה לה.

<ענת פילצקי: את חושבת שילד בן 9 יכול להבין את כל המלל שכותבים בכתב קטן וזעיר?

<גולדי רוט-סבן: ולא היה צורך במספר תעודת זהות וגם לא היתה סיסמה.

<דפנה פישר: הכול היה מאושר על-פי הנחיות משרד התקשורת.

יצחק וקנין: מי אישר לכם במשרד התקשורת?

<דפנה פישר: הכול מאושר.

<דפנה פישר: הכול עבד כשורה עד שנת 2009.

אורלי לוי אבקסיס: נמצא כאן נציג של משרד התקשורת?

פנינה תמנו: מנסים להטעות את הציבור.

יצחק וקנין: הנה עורכת-דין ממשרד התקשורת, היא אומרת שלא היה אישור.

אבישי ברוורמן: רבותי, סליחה, נציגת משרד התקשורת, עו"ד מנדלסון, בבקשה.

אבישי ברוורמן: האם משרד התקשורת אישר את זה?

אבישי ברוורמן: נשמע את מאיר בן בסט ממשרד התקשורת.

<דפנה פישר: סליחה, כבוד היושב-ראש, לא סיימנו לדבר.

אבישי ברוורמן: אתן לך לדבר.

אבישי ברוורמן: בזכותי אפסיק אותך, בזכותי אחדש את זכות הדיבור שלך.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

אבישי ברוורמן: זאת היתה שאלה ספציפית ואני רוצה לשמוע את משרד התקשורת.

<מאיר בן בסט: אני מאגף פיקוח ואכיפה במשרד התקשורת.

<מאיר בן בסט: יש משהו צורם במכתבים ששולחים עורכי-הדין לחייבים לכאורה.

<מאיר בן בסט: הם כותבים, בין היתר: "אישרת את הרשמתך בדף הרשמה והתחייבת בתשלום כאמור בתקנון האתר ובדף הרישום, תוך שהרשמתך אושרה גם בזיהוי כפול לפי הנחיות משרד התקשורת, באמצעות מכשיר הסלולרי שברשותך שמספרו ...".

<מאיר בן בסט: בשנים 2007-2009 לא היו שום הנחיות של משרד התקשורת, שום דבר.

<מאיר בן בסט: ההנחיות של משרד התקשורת נכנסו לתוקף בסוף שנת 2011.

<מאיר בן בסט: יש שם תהליך של הפקת סיסמה ושליחתה למנוי.

<מאיר בן בסט: ההפקה והשליחה נעשתה על-ידי "איקיוטק".

<מאיר בן בסט: במסגרת ההנחיות הפקענו את הפקת הסיסמה ושליחתה מ"איקיוטק" והפקדנו אותה בידי חברות הסלולר.

<מאיר בן בסט: וראה זה פלא, בעקבות השינוי הזה הפסקנו לקבל תלונות מאנשים שאומרים: לא נרשמנו.

אבישי ברוורמן: מה השורה התחתונה?

אורלי לוי אבקסיס: אתה מבין מה יוצא מזה?

אבישי ברוורמן: המכתבים לא נכונים.

<ברוריה מנדלסון: יש פה הנחיות.

<ברוריה מנדלסון: בדברים האלה לא היו הנחיות.

<דפנה פישר: אדוני, אתם מקשיבים רק לעצמכם.

<דפנה פישר: האם התכנסתם לדבר בשם עצמכם ולהקשיב לעצמכם?

<דוד ימין: גברתי אמרה שהסיסמה היתה לא ידועה ל"איקיוטק"- - -

אבישי ברוורמן: אדוני, אתה לא ברשות דיבור.

אבישי ברוורמן: נתתי רשות דיבור לעו"ד פישר.

אורלי לוי אבקסיס: אבל יש פה הטעיה.

<דפנה פישר: יש פה שני דברים חשובים ואתם לא מתייחסים אליהם.

אורלי לוי אבקסיס: חוזה שמבוסס על הטעיה אינו תקף, נקודה.

אבישי ברוורמן: אנחנו פה לא בית-משפט.

אבישי ברוורמן: אמרת משהו לגבי משרד התקשורת.

יצחק וקנין: שהם אישרו.

אבישי ברוורמן: עצרתי אותך כדי שעו"ד מנדלסון ומר בן בסט, נציגי משרד התקשורת, יאמרו את דבריהם.

אבישי ברוורמן: הם אומרים שמה שאמרת איננו נכון, זה לא דברי אמת.

פנינה תמנו: השולחן הזה, גם אם הוא לא בית-משפט, לא יסבול שקרים.

<דפנה פישר: החברה עבדה.

<דפנה פישר: היו לה מאות אלפי לקוחות, ואכן נוצרו חובות.

<דפנה פישר: תיכף אתייחס גם אליך.

<אבנר עורקבי: מה זה ה"פמיליה" פה?

<דפנה פישר: בשנת 2009 בתום-לב הוגשה בקשה, שאתם לא מתייחסים אליה, לאישור הגשת תובענה ייצוגית כנגד החברה.

<דפנה פישר: מי שהגיש את התובענה יושב לימיני (עו"ד עמית זילברג), והוא הפסיד בתביעה הזאת.

<עמית זילברג: זה רק לא אושר כתובענה ייצוגית.

<דפנה פישר: במהלך הזמן הזה החליטה החברה, כל עוד התנהל הדיון בפני בית-המשפט לעצור את הליכי הגבייה, שעד לשלב זה התנהלו כשורה וכדין.

<דפנה פישר: היא עצרה את ההליכים עד שבית-המשפט פסק לטובתה והדף את כל הטענות.

<אהוד מטרסו: הוא לא הפסיד.

<דפנה פישר: לאחר מכן המשיכה החברה לגבות את החובות.

אבישי ברוורמן: רבותי, תקשיבו אליי, בשעה 14:15 אסכם את הדיון.

אבישי ברוורמן: עו"ד פישר תדבר עוד 3 דקות ואחרי זה כבוד השופט וינוגרד אם ירצה להוסיף מספר מילים ואתן רשות דיבור לעוד מספר נציגים.

אבישי ברוורמן: רבותי, זה לא בית-משפט.

אבישי ברוורמן: אני מזועזע ממה שקורה פה.

אבישי ברוורמן: אני לא משוכנע מהדברים שלך בכלל.

אורלי לוי אבקסיס: אבל גם פה אסור לומר דברי שקר.

אבישי ברוורמן: גמרנו, אמרת מה שאמרת, הכול נרשם בפרוטוקול.

אבישי ברוורמן: משפט אחרון, בבקשה.

<דפנה פישר: אמרו שיש כ-1,000 לקוחות שמתלוננים כרגע כנגד החברה.

<דפנה פישר: 3,000 אנחנו מגדירים כ"טרמפיסטים".

<דפנה פישר: אני רוצה לציין שביניהם נמצאת גם גברת שלי הרמן, שהיא אשתו של מר טופורובסקי.

<דפנה פישר: את זה הוא לא ציין.

קריאות: - - -

<עמית זילברג: הוא נפגע בעצמו.

<עמית זילברג: יש לך חדשות, שגם אתה עומד לקבל מכתב.

<דפנה פישר: הוא כבר קיבל מכתב.

אורלי לוי אבקסיס: לכל השותפים פה, אנא בשבוע הקרוב תבדקו את הדואר שלכם.

<עמית זילברג: עושים פה צחוק.

פנינה תמנו: חבר הכנסת טופורובסקי, אתה יודע מה, אם היא כבר פותחת אולי תספר איך הבריונים הגיע למשרדך ואיימו עליך.

בועז טופורובסקי: כבר סיפרתי.

בועז טופורובסקי: אי אפשר לרדת יותר נמוך מזה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה נגוע במניעים אישיים... רגע, ממתי התביעה?

אורלי לוי אבקסיס: אחרי שהם ביקרו במשרדך או לפני שהם ביקרו במשרדך?

בועז טופורובסקי: עוד לא ראיתי מכתב כזה.

אורלי לוי אבקסיס: כנראה גם אנחנו נהיה מושא לאיזו תביעה.

אבישי ברוורמן: כבוד השופט וינוגרד, מספר דקות לרשותך, בבקשה.

<אליהו וינוגרד: אני רגיל מבית-המשפט שנותנים לכל צד לדבר בלי הפרעות של הצד השני, כך נהוג, כך הנימוס, כך מחייב.

<אליהו וינוגרד: נתתם לכל האנשים האלה לדבר, אני מבקש שלא יפריעו לי באמצע דבריי וייתנו לי לסיים אותם בלי קריאות ביניים.

אבישי ברוורמן: בהחלט, בבקשה.

<אליהו וינוגרד: כך אני נוהג.

<אליהו וינוגרד: כך נהגתי במשך 23 שנים על כס השיפוט.

<אליהו וינוגרד: מגיע שכך יתנהגו גם כלפיי.

אבישי ברוורמן: בכבוד.

<אליהו וינוגרד: במכתב של כבוד היושב-ראש אליי מיום 15 בדצמבר 2013, בקשר לדיון שמתקיים כאן היום, נאמר כך: "הוועדה אינה מבקשת ואף אינה מוסמכת להחליף את תפקידו של בית-המשפט בבירור עובדתי נקודתי של המחלוקות הכספיות האמורות בין "איקיוטק" ובין האזרחים שאותם היא תובעת, כי אם לבחון את הסוגיה בהיבט הציבורי-נורמטיבי במסגרת תפקידה של הכנסת להעלות נושאים לדיון ציבורי ולפיקוח על הרשות המבצעת".

<אליהו וינוגרד: שני נושאים כלולים בדברי היושב-ראש, האחד ברישה, על דרך השלילה, והשני בסיפה, על דרך החיוב.

<אליהו וינוגרד: אתייחס לכל אחד מהם בדבריי.

<אליהו וינוגרד: אני מברך, קודם כול, על דברי היושב-ראש, שהוועדה אינה מבקשת להחליף את תפקידו של בית-המשפט בבירור עובדתי נקודתי על המחלוקות הכספיות שקיימות בין החייבים ובין "איקיוטק".

<אליהו וינוגרד: זה אכן תפקידו וסמכויותיו הבלעדיות של בית-המשפט, לדון בכל אחת ואחת מתביעותיה של "איקיוטק" כלפי מי שהיא טוענת שהוא חייב לה כסף.

<אליהו וינוגרד: אני מבקש להפנות את תשומת הלב, כי בית-המשפט כבר דן ופסק בתביעה ייצוגית שהוגשה בשנת 2009 בנושא הזה.

<אליהו וינוגרד: תביעה ייצוגית, כידוע- -

<קריאה: אבל זה לא באותו נושא, זה תביעה אחרת.

<אליהו וינוגרד: - -היא תביעה של תובע שמבקש לייצג את כל האנשים שטענותיהם זהות לטענותיו של התובע בקשר לחוב.

<אליהו וינוגרד: מדובר בתיק 1860/09 של בית-המשפט המחוזי בתל-אביב, בתביעתו של עורך-דין בשם עמית זילברג, שיושב פה לידינו, שקיבל דרישת תשלום מחברת "במרום", אחת מן החברות בקבוצת "איקיוטק".

<אליהו וינוגרד: עו"ד זילברג ראה בדרישת התשלום הזו שקיבל בסיס לתובענה ייצוגית.

<אליהו וינוגרד: התביעה היתה גם נגד חברות הסלולר "פלאפון" ו"סלקום".

<אליהו וינוגרד: הוא לא פנה לבדוק לפני הגשתה את פרטי הדרישה ממנו, הוא לא ביקש לרענן את זכרונו במסמכים שבהם התחייב.

<אליהו וינוגרד: הוא כנראה כבר ספר בדמיונו את סכומי העתק שימלאו את כיסיו כשיזכה בתביעה הייצוגית.

<אליהו וינוגרד: אולם זה לא קרה לו.

<אליהו וינוגרד: תחת זאת, הוא יצא וידיו על ראשו כשתביעתו נדחתה.

אורלי לוי אבקסיס: למה יש לי תחושה שהיום התוצאה תהיה אחרת?

<אליהו וינוגרד: בלי הפרעה, בבקשה.

<אליהו וינוגרד: תביעתו נדחתה עם חיוב בתשלום הוצאות של 75,000 שקל.

<אליהו וינוגרד: 4 שנים היה התיק הזה בבית-המשפט עד שניתן פסק-הדין.

<אליהו וינוגרד: במשך אותה תקופה החברה פעלה בתום-לב והמתינה כל אותו זמן שהאמת תצא לאור.

<אליהו וינוגרד: לכן גם עיכבה את משלוח כל דרישות התשלום לחייבים וחידשה את המשלוח רק אחרי שניתן פסק הדין, ביום 7 במאי 2013, שכאמור דחה את התביעה.

<קריאה: איך זה קשור?

אבישי ברוורמן: סליחה.

אבישי ברוורמן: כבוד השופט, סיימת?

<אליהו וינוגרד: לא, לא סיימתי.

אבישי ברוורמן: לכמה דקות אדוני זקוק?

<אליהו וינוגרד: אדוני, תן לי את הזמן לסיים כי זה חשוב.

אבישי ברוורמן: השאלה שלי, כבוד השופט, אני מכבד אותך אבל אני שואל לכמה דקות אתה זקוק עוד.

<אליהו וינוגרד: עוד 10-12 דקות.

אבישי ברוורמן: לא אוכל לאפשר לך, אני מצטער.

אבישי ברוורמן: הדיון יסתיים בשעה 12:15.

יצחק וקנין: תסחוב את הזמן בבית-המשפט, לא פה.

אבישי ברוורמן: אני מבקש, כבוד השופט וינוגרד, וכבודך מלא עולם, תעביר לי את זה.

אבישי ברוורמן: אנחנו נחלק את זה לכל חברי הוועדה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להתקדם כדי להגיע לסיכום כי אנחנו לא בית-משפט כאן.

אבישי ברוורמן: יש לך עוד 2 דקות, בבקשה.

<אליהו וינוגרד: יש לי עוד כמה דקות.

אבישי ברוורמן: 2-3 דקות, לא יותר, בבקשה.

<אליהו וינוגרד: אני עובר מפסק-הדין.

<אליהו וינוגרד: רציתי להביא לפניכם, אומר את זה בקצרה, שהשופט בדק כל אחד ואחד מן המסמכים שהתובע ראה אותם לראשונה בבית-המשפט.

<אליהו וינוגרד: השופט הציע לו לחזור בו מהתביעה והוא סירב.

<אליהו וינוגרד: בסופו של דבר השופט בדק כל מסמך שעליו הוא חתם.

<אליהו וינוגרד: השופט אמר שהוא חתם, הוא בדק והוא אישר את התשלום וכל התביעה שלו נדחתה.

אורלי לוי אבקסיס: אולי צריך לשלוח את בתה של גולדי רוט-סבן לתבוע.

אבישי ברוורמן: כבוד השופט, אני מבקש דבר אחד.

אבישי ברוורמן: אני לא רוצה חס וחלילה שישתמע- - -

<אליהו וינוגרד: אני רוצה להציע הצעה בשם החברה.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

אבישי ברוורמן: מה ההצעה?

<אליהו וינוגרד: אני מצהיר בשם החברה, כל חייב שמבקש לראות את המסמכים שנוגעים לו, תינתן לו האפשרות לכך.

<אליהו וינוגרד: כל שעליו לעשות הוא לפנות לעורך-הדין שפנה אליו, שממנו קיבל את הדרישה, בכתב או בטלפון, ולבקש כי המסמכים ישלחו אליו במייל או בפקס.

אורלי לוי אבקסיס: זה שינוי לדיני הראיות, סליחה, אדוני.

אורלי לוי אבקסיס: מה שפה הם עושים, וחשוב להגיד, החברה מנסה לשנות את נטל הראיות ואז הראיה נמצאת בידיים שלו.

<יצחק קדמן: למה לא עשיתם את זה עד היום?

<דפנה פישר: יש גברת בשם עדי ברזילי שפנתה, התלהמה, ואחרי שהיא התלהמה באה והתנצלה.

<דפנה פישר: היא גם שלחה את המכתב הזה לשר התקשורת.

<דפנה פישר: את זה אתם לא מראים פה.

קריאות: - - -

אבישי ברוורמן: כבוד השופט, יש לך עוד דקה לסיים.

<אליהו וינוגרד: לא נותנים לי לדבר.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לשמוע את עורכת-הדין לגבי שינוי נטל הראיה.

אורלי לוי אבקסיס: אז הם לא יוכלו לטעון בבית-המשפט דברים מסוימים.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה טריקים משפטיים, אדוני היושב-ראש.

אבישי ברוורמן: כבוד השופט, אני ביקשתי שני דברים.

אבישי ברוורמן: מכיוון שזמננו קצוב- - -

<אליהו וינוגרד: בצעקות אני לא יכול להתייחס.

אבישי ברוורמן: אני מבין שאתה לא יכול.

אבישי ברוורמן: בכנסת אין לי שליטה על הכול, זה לא בית-המשפט.

אבישי ברוורמן: קודם כול, מה שכתבת אני מבקש שתעביר לוועדה עבור כל חברי הכנסת.

אבישי ברוורמן: אם יש לך עוד הערה לגבי ההצעה, בבקשה.

<אליהו וינוגרד: תרשה לי להשלים את המשפט.

<אליהו וינוגרד: החברה מציעה שכל אחד יפנה לעורך-הדין שפנה אליו, יקבל את המסמכים, יינתנו לו 30 ימים של הפסקת הליכים משפטיים נגדו כדי שהוא יוכל להתייעץ ולהחליט על דרכו.

<אליהו וינוגרד: כאן לא מדובר בחוב קולקטיבי, מדובר בחוב אישי.

<אליהו וינוגרד: לכן כל אחד זכאי לראות את המסמכים והוא יחליט, אחרי שיראה אותם, אם הוא רוצה להסדיר את החוב או רוצה להמשיך בהליכים, ואז טענותיו יישמעו בבית-המשפט.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, כבוד השופט, הבנו.

אבישי ברוורמן: רבותי, כפי שאמרתי, אנחנו כאן לא בית-משפט.

אבישי ברוורמן: אני עדיין מסתכל על זה מבחינת הציבור, זה נראה לי מזעזע, אבל אני לא שופט.

אבישי ברוורמן: אני מבקש לשאול את עו"ד מנדלסון, מה יש לך להגיב על ההערה הזאת?

<ברוריה מנדלסון: עוד פעם, אני מייצגת פה את משרד התקשורת ולא כעורכת-דין פרטית.

<ברוריה מנדלסון: אני רק אומרת, הכלל בדרך כלל הוא "המוציא מחברו, עליו הראיה".

<ברוריה מנדלסון: ככל ש"איקיוטק" חושבת שמישהו חייב לה כסף, שתציג את המסמכים.

קריאות: - - -

יצחק וקנין: אני רוצה לחזק את מה שאמר נציג משרד התקשורת.

יצחק וקנין: אדוני השופט בדימוס, אמרת – אני עכשיו עושה צירוף של דברים – שבעצם תיתן לי כל מסמך שארצה לראות אם אבוא אליך, על-ידי עורך-דין או באמצעותי אני עצמי.

יצחק וקנין: בעצם, אני יכול להגיד לך משהו, אדוני?

יצחק וקנין: לפי מה שאני שומע מאיש משרד התקשורת, עצם המסמך שלך לא חוקי כי אין לו שום תוקף חוקי.

אורלי לוי אבקסיס: הוא מצג שווא.

יצחק וקנין: עכשיו אתה אומר לי: תיקח עורך-דין, תוציא הוצאות, תעשה את כל מה שתעשה.

יצחק וקנין: אדוני, אני אומר לך, המסמך שלך לא חוקי.

יצחק וקנין: אתה בתרמית.

יצחק וקנין: בתרמית החתמת אנשים.

יצחק וקנין: אני עוד צריך לתת לך את כל התהליך שאתה פה מהלך עלינו באיזו צורה כזאת משפטית, בניסוח?

אורלי לוי אבקסיס: למה משרד התקשורת לא תבע?

יצחק וקנין: אני מתפלא עליך, אדוני השופט, שאתה מדבר בצורה כזאת כי זה עדיין עזות מצח להמשיך לרמות את האנשים.

יצחק וקנין: המסמך הבסיסי לא חוקי.

בועז טופורובסקי: זה לשדוד אנשים.

פנינה תמנו: מהבית הזה לא ייצא היתר להונאת הציבור.

אבישי ברוורמן: רבותי, אסגור את הישיבה בעוד 5 דקות.

אבישי ברוורמן: לצערי "וייקב למשפט והנה משפח".

אבישי ברוורמן: אני מבקש את עו"ד יעל כהן שאואט מן המועצה לצרכנות, בקצרה.

<יעל כהן שאואט: ממש שתי מילים.

<יעל כהן שאואט: מייעצים לנו לבוא ולבקש מסמכים.

<יעל כהן שאואט: אנחנו התחלנו תהליך כזה עם החברה ועם עורכי-הדין של החברה.

<יעל כהן שאואט: הם באו לשבת אצלנו, ישבו 3 שעות, הראו לנו דברים יפים, אבל שלחנו להם 500 מכתבי התרעה, שלחתי את זה במייל שלי.

<אליהו וינוגרד: את הרשימה, רק מספרים, בלי שמות.

<ירון לוינסון: לא, המכתב הזה אמור לספק לכם את כל החומר שאתם צריכים.

<יעל כהן שאואט: לא רק שמות ולא רק מספרים אלא את מכתבי ההתרעה.

<יעל כהן שאואט: אמרתי לעו"ד קוריס, אתם התובע, החברה היא התובעת, עליה הראיה.

<יעל כהן שאואט: יש מכתב דרישת תשלום, בואו תראו בכל תיק ותיק את הראיה לחוזה ואת הראיה לחוב.

<יעל כהן שאואט: סירבו, שלחו לי מכתב של 37 עמודים למה הם לא צריכים לשלוח לי שום דבר, למה אני לא תמת לב, למה אין לי מעמד ולמה לא.

<יעל כהן שאואט: היום, אדוני היושב-ראש, מאיימים עלינו בתביעת לשון הרע.

<יעל כהן שאואט: כנראה אנחנו לא עושים את העבודה שלנו מספיק טוב.

<עמית זילברג: זאת השיטה.

אבישי ברוורמן: "וייקב למשפט והנה משפח, לצדקה והנה צעקה".

<דפנה פישר: למה אתם כותבים באתר שלכם "נפגעי "איקיוטק""?

<דפנה פישר: מי שם אתכם לשופט, לקרוא להם נפגעים, על כל הקונוטציות השליליות שיש למילה הזאת?

<יעל כהן שאואט: אני מפנה אותך לחוק המועצה לצרכנות.

<יעל כהן שאואט: אנחנו מוסמכים לייצג כל אחד ואחד בפניך או בפני בית-המשפט.

<יעל כהן שאואט: איזו עזות מצח.

<דפנה פישר: אבל לא לכתוב "נפגעים".

<זאב פרידמן: אומרים להם: אתם לא צריכים לפנות למועצה לצרכנות.

<זאב פרידמן: אתם יכולים לפנות לעורכי-הדין באופן אישי.

<זאב פרידמן: את יודעת שזה אורגנים של חברה, את לא יכולה לפנות אליהם.

<דפנה פישר: תיכף תקבלו תשובה למכתב הזה.

אבישי ברוורמן: עו"ד זאב פרידמן, אתה בשבילי דוגמה חיובית מאוד.

אבישי ברוורמן: אני יושב אתך פה בשקט, בלי תקשורת, בלי הצגות בכל הישיבות.

אבישי ברוורמן: אתה איש הגון וצנוע, הציבור מול עיניך.

אבישי ברוורמן: כפי שאתה מזועזע, אני מזועזע.

אבישי ברוורמן: כאשר יש עוצמה לאנשים – איך טחו עיני אנשים לראות שיש פה בעיה?

אבישי ברוורמן: זה לא בעיה טכנית, שהוציאו משפט, שלא הוציאו משפט.

אבישי ברוורמן: הציבור הולך שולל.

אבישי ברוורמן: כך אני מבין את זה.

אבישי ברוורמן: אני מבקש מן המנכ"ל, בן אופק, אם יש לך משהו להוסיף, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: את רשות הגבייה גם כן חשוב לי לשמוע, אולי ירגיעו קצת את האנשים.

<בן אופק: לצערי יש כאן לגמרי רצח אופי לחברה הזאת.

<בן אופק: אשמח לתקן אותך, מר מאיר בן בסט, נציג משרד התקשורת, בלי לזלזל בידע שלך, אבל אתה פשוט טועה.

<בן אופק: אני יכול לשבת אתך ולהסביר לך איך החברה עבדה לפי הנחיות משרד התקשורת.

<מאיר בן בסט: שלילי.

<בן אופק: אני יושב כאן כרגע בכנסת, שהיא המחוקק.

אורלי לוי אבקסיס: זה נציג משרד התקשורת- - -

<בן אופק: אתם יכולים לא להקשיב לי ולהישאר צודקים.

אבישי ברוורמן: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, אני מבקש ממך.

אבישי ברוורמן: את רוצה שהוא ידבר, אז תני לו, כי יש לנו עוד 3 דקות.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<בן אופק: מדובר בחברה שפעלה כל העת על-פי חוק, על-פי הנחיות משרד התקשורת.

<בן אופק: כל אדם שנמצא כאן אני מוכן לשבת אתו, להראות לו את זה, להוכיח לו את זה בצורה חד-משמעית.

<בן אופק: זה דבר אחד.

<בן אופק: אוסיף עוד דבר, עד לפני 10 שנים כל אחד במדינה, כל אחד כאן אולי הוריד שירים באינטרנט, עשה פעולה לא חוקית, כל אחד עשה מה שהוא רצה ואמר: מי יתפוס אותי?

<בן אופק: זה במחשב שלי.

<קריאה: אתה הצדיק...

<בן אופק: אלפי אנשים השתמשו בשירותים שאני סיפקתי, והעסקתי עובדים, יצרתי תכנים, עבדתי על זה מאוד-מאוד קשה.

<בן אופק: שיקום כאן אחד שמוותר על הפרנסה שלו.

<בן אופק: אני חושב שיש כאן צביעות כי אני חברה שיצרה תוכן ומגיע לי כסף עבור מה שמכרתי.

פנינה תמנו: גם כשמדובר בילדים?

יצחק וקנין: מקסימום שקיפות.

<בן אופק: אני יכול להראות לכם איך כל אחד מן האנשים ראה את המחיר.

פנינה תמנו: התפיסה שלך לא מקובלת כאשר אתה מדבר על ילדים מתחת לגיל 18.

אבישי ברוורמן: פנינה תמנו-שטה, אני רוצה שתתני לו לסיים.

<בן אופק: את טועה.

<בן אופק: אתה מדבר אתי על 2011.

<בן אופק: הוא אמר שאז זה רק נכנס לתוקף, אבל ב-2009 אמר השופט עצמו שהוא נכנס לדפי ההרשמה וראה בעצמו את המחיר, הוא ראה כמה זה ברור.

<בן אופק: הוא הוסיף ואמר: לא נראה לי סביר שאדם יירשם ולא יידע שזה עולה כסף.

אורלי לוי אבקסיס: גם כשמדובר בילד בן 9?

<בן אופק: כל מי שדיבר כאן אמר שהוא שילם, אז הורה שלא בודק את חשבון הטלפון שלו שיבוא בטענות אל עצמו.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, מר אופק.

אבישי ברוורמן: מר בן שושן, היית מעורב.

אבישי ברוורמן: אתה אביו של מר אופק?

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<יום טוב בן שושן: שמי יום טוב בן שושן, אני אבא של בן אופק.

<יום טוב בן שושן: שמעתי את כל הדוברים פה.

אבישי ברוורמן: מר בן שושן הוא אביו של מר בן אופק.

בועז טופורובסקי: הוא ניהל את "איקיוטק" עד סוף שנת 2008.

<בן אופק: אני רוצה להגיד שמדובר באדם שאולי מציג את עצמו כאבי.

<בן אופק: הוא הגיע לכאן על דעת עצמו והוא לא מייצג אותי בשום צורה שהיא.

<בן אופק: יש איזה סכסוך בינו ובין אמא שלי.

אורלי לוי אבקסיס: אז למה אתה חושב שהורים של אחרים כן מייצגים אותם?

אורלי לוי אבקסיס: ההורים של הקטינים שחתמו כן מייצגים אותם?

אורלי לוי אבקסיס: (מחיאות כפיים.

אורלי לוי אבקסיס: )

אבישי ברוורמן: לא מוחאים כפיים בכנסת.

<בן אופק: לא הבנתי לשם מה הוא הגיע.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר משהו, אדוני היושב-ראש.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה צביעות.

אורלי לוי אבקסיס: כשמדובר בקטינים- - -

פנינה תמנו: - - - לא ניתן לזה, אדון אופק- - -

אבישי ברוורמן: פנינה תמנו-שטה, אני מצטער, לא עכשיו.

אבישי ברוורמן: השאלה היחידה, הוא הקים את החברה?

<בן אופק: הוא לא הקים.

<בן אופק: זה סכסוך משפחתי.

<בן אופק: הוא בא לנצל פה במה ואני חושב שלא צריך לתת לו את הבמה הזאת.

<דפנה פישר: אנחנו לא צריכים לתת במה לסכסוך משפחתי.

<לאה ורון: לא אפשרו לו לדבר בכלל.

אבישי ברוורמן: גמרנו.

בועז טופורובסקי: הוא ניהל את החברה.

<בן אופק: הוא לא ניהל את החברה.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני נותן לאדם לדבר, כפי שנתתי לכל אחד לדבר.

אבישי ברוורמן: לאחר מכן אתן את רשות הדיבור רק לאדוני, אני אסכם ונסיים.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<יום טוב בן שושן: הגעתי לכאן כדי לציין מספר עובדות.

<יום טוב בן שושן: הקמתי את "במרום הפקות" במרץ 2004, הייתי הבעלים, היושב-ראש, המנכ"ל ומורשה החתימה היחיד עד 26 בנובמבר 2008.

<יום טוב בן שושן: החברה הזאת הוקמה כדי לתת מענה בתחום אמנויות הבמה והבידור בנושא האודישנים.

<יום טוב בן שושן: כדי לקבל את המידע הזה היה חייב כל לקוח להיכנס לאתר, להירשם.

<יום טוב בן שושן: ההרשמה היתה בחינם, ללא שום סוג של התחייבות.

<יום טוב בן שושן: במקביל טלפניות ישבו במשרדים, התקשרו לאנשים שנרשמו יום קודם וזימנו אותם למשרד כדי לרכוש מנוי שנתי.

<יום טוב בן שושן: מנוי שנתי בתקופות המדוברות, מ-2005 ועד 2008, עלה 400 שקלים לשנה.

<יום טוב בן שושן: האפשרות השנייה, היתה אפשרות לקבל הודעות אס-אם-אס בעלות של 5 שקלים להודעה, בסך הכול 10 שקלים לחודש, כאשר החשבון מחויב דרך חברות הסלולר.

<יום טוב בן שושן: ניתנו אפשרויות ניתוק לכל מי שרכש תוכן סלולרי.

<יום טוב בן שושן: 100,000 לקוחות שנכנסו לאתר והסכימו לקבל אודישנים תמורת 10 שקלים היו צריכים לשלם מן הסתם.

<יום טוב בן שושן: למה הם לא שילמו?

<יום טוב בן שושן: כי חברת הסלולר לא חייבה אותם.

<יום טוב בן שושן: למה היא לא חייבה אותם?

<יום טוב בן שושן: כי הם התנתקו, ומותר היה לכל אחד להתנתק במספר דרכים: לפנות לחברות הסלולר, לפנות לחברת "יוניסל", לחברת "מיקרופיי" וגם לחברת "במרום הפקות".

<יום טוב בן שושן: בנוסף, היה מספר טלפון שאפשר היה לשלוח אליו הודעת אס-אם-אס, גם לניתוק וגם להפעלה ולקבלת האודישנים.

<יום טוב בן שושן: כל הסיפור פה לא קשור לחייבים שבאו וחתמו פיזית במשרד.

<יום טוב בן שושן: כדי לקבל הודעות על אודישנים לא היה צריך להגיע למשרד.

<בן אופק: אדוני היושב-ראש, אפילו לשופט וינוגרד לא נתת כל-כך הרבה זמן לדבר.

אבישי ברוורמן: אני מבקש לא להפריע עכשיו, אף אחד.

<יום טוב בן שושן: יתרה מזאת, במאזנים שהוגשו בשנים 2005, 2006, 2007 ו-2008 לא דווח בשום מקום על חייבים או על חובות אבודים, גם לא דווח בשום מזכר פנימי.

<יום טוב בן שושן: יש פה זיוף אינטרנטי מתוחכם והונאה ממש מפלצתית.

<יום טוב בן שושן: התביעה הייצוגית הביאה לבלבול מערכות, כי התביעה הייצוגית, שלכולם יהיה ברור, ביקשה להחזיר ללקוח כסף שחויב על-ידי חברות הסלולר.

<יום טוב בן שושן: זה שאחר-כך "איקיוטק" לקחה את זה למקום אחר לא קשור ל-100,000 האלה, פשוט מאוד.

<יום טוב בן שושן: אני רוצה להוסיף עוד.

<יום טוב בן שושן: העברתי את החברה לבן שלי בכפייה, בעקבות איומים על חיי.

<יום טוב בן שושן: הוא אדם מסוכן מאוד.

<יום טוב בן שושן: אני פונה פה לשר לביטחון פנים ולמפכ"ל המשטרה למנות צוות חקירה מיוחד.

<יום טוב בן שושן: רק "להב 433" תוכל לתת מענה לדבר המפלצתי הזה.

<יום טוב בן שושן: הוא מומחה לזיופים.

אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר שאחורנית אי אפשר לתבוע?

אורלי לוי אבקסיס: אחורנית בכלל אפשר היה להפסיק את השירות.

<יום טוב בן שושן: מרגע שהפסקת את השירות חברות הסלולר לא יכלו לגבות ממך כסף, נקודה.

אורלי לוי אבקסיס: עד איזו שנה זה היה אפשרי?

יצחק וקנין: כל הזמן.

<יום טוב בן שושן: אני הייתי בעלים ומנכ"ל עד נובמבר 2008.

<יום טוב בן שושן: מה קרה אחרי זה – אני לא יודע.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, כל תביעה של החברה על חובות במועדים שלפני נובמבר 2008 לא נכונה.

<יום טוב בן שושן: לא היו ולא נבראו.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: לפני הסיכום אני מבקש מכל אחד דקה.

אבישי ברוורמן: הרשות לסחר הוגן, אדוני, בבקשה.

<דוד ימין: אני עו"ד דוד ימין מהרשות לסחר הוגן.

<דוד ימין: שני משפטים.

<דוד ימין: אחד ברמת הקוריוז.

<דוד ימין: תודה רבה שאתם מאפשרים לאנשים לפנות בחינם ולקבל את המידע.

<דוד ימין: שימו לב, יש פה הודעת אינטרנט של משרד עורך-דין קוריס, שאומר לכל אחד מן הפונים: מי שרוצה לפנות אלי יכול לקבל מידע.

<דוד ימין: המספר הזה הוא 1-900.

<דוד ימין: כולם יודעים מה זה מספר 1-900?

<דוד ימין: זה עולה כסף.

אורלי לוי אבקסיס: ואחר-כך יתבעו אותו על השירות הזה.

אורלי לוי אבקסיס: ..

<דוד ימין: תודה שאתם נותנים לאנשים את המידע חינם, כי באינטרנט אתם כותבים: אם אתם רוצים מידע תפנו אליי למספר 1-900, בתשלום.

<דוד ימין: זה נקודה אחת.

<דוד ימין: שתיים, נוצרת פה איזו דיספוזיציה, שרק אביו של בן אופק הצליח לתקן אותה.

<דוד ימין: נוצר פה רושם כאילו היתה הונאה צרכנית, אבל אני חושב, כפי שאמר אבא של בן אופק, שאם המשטרה תחקור את זה כפי שצריך יבינו שלא היתה פה הונאה צרכנית, אלא היתה פה הונאה על רקע צרכני, וההבדל עצום.

<דוד ימין: צריך שהמשטרה תחקור אותה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: רשות הדיבור לך, אדוני, אנא הצג את עצמך.

<גונן בן יצחק: אני עו"ד גונן בן יצחק, אני מייצג אנשים רבים שקיבלו מכתבים.

<גונן בן יצחק: אגיד כמה דברים בקצרה.

אבישי ברוורמן: יש לך משהו חדש להוסיף?

<גונן בן יצחק: ראשית, בעניין היעדר חברות הסלולר.

<גונן בן יצחק: בסופו של דבר הרישיון של חברות הסלולר קובע שגם חברות הסלולר צריכות לטפל בסוגיות צרכניות שעולות אגב מתן שירותים.

<גונן בן יצחק: עצם זה שחברות הסלולר הצליחו להיעדר מן הדיון הזה רק מראה משהו על האחריות שלהן.

<גונן בן יצחק: הם לא פה, ויש סיבה למה הם לא פה.

<גונן בן יצחק: זה דבר ראשון.

<גונן בן יצחק: דבר שני, לגבי לשכת עורכי-הדין.

<גונן בן יצחק: חברי מלשכת עורכי-הדין אמר דברים עדינים מאוד.

<גונן בן יצחק: בסופו של דבר לשכת עורכי-הדין מודעת לכך שבמשך 5 חודשים מתנהל מסע קיצוני מאוד של חברות עורכי-דין שעוסקות בגבייה נגד חייבים, עד רמה שמתקשרות טלפניות ממשרדי הגבייה האלה לחייבים ואומרות להם: אם עד היום בשעה 12 לא תשלמו את החוב שלכם מחר בבוקר מעקלים לכם את החשבון.

<גונן בן יצחק: זה לא מצב שלשכת עורכי-הדין יכולה לשבת בשקט ולדבר בדיון תיאורטי על מה האנשים צריכים לעשות, מה הציבור צריך לעשות.

אבישי ברוורמן: מר ויזר, אני רוצה תגובה של ראש לשכת עורכי-הדין לנקודה הזאת.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, אדוני.

אבישי ברוורמן: מר לוינסון, בבקשה.

<ירון לוינסון: אעשה את זה בקצרה.

<ירון לוינסון: אני עוסק 15 שנים בתחום הצרכנות.

<ירון לוינסון: בשערורייה ועוולה צרכנית כזאת לא נתקלתי מעולם.

<ירון לוינסון: אחרי ששמעתי מה קורה פה אני מתבייש כאזרח, אני מתבייש גם כעורך-דין כשאני שומע מה קורה פה.

<ירון לוינסון: פשוט ביזיון.

<ירון לוינסון: אני מקבל בכל יום על הבוקר מלא שיחות טלפון: "איקיוטק", "איקיוטק".

<ירון לוינסון: יש לנו מאות תלונות, כמו לכולם.

<ירון לוינסון: מחר בבוקר אני חושש שאקבל אותו דבר, כי אחרי ששמעתי את התשובות של משרד עורכי-הדין נעשיתי עוד יותר חרד.

<ירון לוינסון: אני מצטרף לקריאה שלו ללשכת עורכי-הדין: תפעלו, תפסיקו להיות כאלה תיאורטיקנים.

<ירון לוינסון: פשוט בושה איך שמתנהגים כל משרדי הגבייה, לא כולם, חלקם שמתנהגים בצורה כזאת.

<ירון לוינסון: צריך לקחת אותם לבדיקה.

<ירון לוינסון: זה לא המקום.

<ירון לוינסון: זה שערורייה.

<ירון לוינסון: לעצם העניין, חייבים שאדוני ייתן מחר בבוקר תשובה מה אנחנו אומרים לכל מאות המטלפנים אלינו.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

יצחק וקנין: אני אומר למשטרה, תחשבו שאתם חוקרים חבר כנסת, אז אולי יהיה לכם מרץ כפי שצריך.

יצחק וקנין: ..

אבישי ברוורמן: הנהלת בתי-המשפט, אני רוצה לדעת בדיוק איך עוצרים את ההוצאה לפועל.

אבישי ברוורמן: סליחה, רשות האכיפה.

<ענת הר אבן: אני נציגת רשות האכיפה והגבייה.

<ענת הר אבן: במסגרת הנחיות כוללות שאנחנו מפרסמים מעת לעת פרסמנו הנחיות ביחס להגשת תובענות.

<ענת הר אבן: בעיקרון, לאו דווקא ביחס ל"איקיוטק", כל גורם שאין לו ראיה בכתב לא יכול להגיש תובענה ישירות להוצאה לפועל.

<ענת הר אבן: זה לא מונע באופן הרמטי מחברת "איקיוטק" להגיש תביעה ישירות לבית-המשפט.

<ענת הר אבן: במסגרת ההנחיה, כאשר מסורבת תובענה, לאו דווקא של "איקיוטק", נותן הפקיד אסמכתה ואומר: התובענה הזאת לא נפתחה כי מדובר בתובענה שאינה נסמכת בראיה בכתב.

<ענת הר אבן: זה לא מונע הגשת ערר לרשם ההוצאה לפועל, שיחליט על-פי שיקול דעתו.

אורלי לוי אבקסיס: זה בכתב.

אורלי לוי אבקסיס: חתימה דיגיטלית לא תופסת.

<ענת הר אבן: החוק לא מכיר בחתימה דיגיטלית.

אורלי לוי אבקסיס: רק למען הסר ספק.

<דפנה פישר: אי אפשר יותר להזמין וי-או-די?

<דפנה פישר: אי אפשר יותר להצביע על ריאליטי כי אין ראיה בכתב?

אורלי לוי אבקסיס: אבל זה החוק.

אורלי לוי אבקסיס: את רוצה לשנות אותו?

בועז טופורובסקי: ההוצאה לפועל- - -

אורלי לוי אבקסיס: עורכת-דין לא יודעת מה זה חתימה דיגיטלית או אם יש לה מעמד בבית-משפט?

אורלי לוי אבקסיס: הייתי מחליפה אותה בתור מייצגת.

<ענת הר אבן: חברת "איקיוטק" התכבדה ולא שלחה מכתבי התרעה במשך כל זמן שהתנהלה התובענה הייצוגית, והיא התנהלה זמן רב.

<ענת הר אבן: אנחנו שומעים כרגע שהמשטרה חידשה את החקירה.

<ענת הר אבן: יש פה עורכי-דין נכבדים, אולי תשעו את הליכי הגבייה עד לסיום הליכי חקירת המשטרה.

אבישי ברוורמן: רק משפט אחד.

אבישי ברוורמן: אתם עוצרים את הליכי הגבייה עכשיו?

אבישי ברוורמן: כן או לא?

<דפנה פישר: לא.

אבישי ברוורמן: אם כך, אני מסכם.

אבישי ברוורמן: ועדת הכלכלה דורשת – ואני מתכוון לדורשת, כי לכנסת יש סמכות על ממשלת ישראל – ממשרדי הממשלה הרלוונטיים – המשרד לביטחון פנים, משרד המשפטים, משרד התקשורת, משרד הכלכלה, המועצה לצרכנות והרשות להגנת הצרכן והסחר ההוגן – לדון באופן מיידי בנושא "איקיוטק" ולפרסם לציבור הבהרות בנושא דרישות התשלום שנשלחו לחייבים לכאורה, וכן המלצה כיצד לפעול עד בירור סופי של הפרשה עם כל הגורמים המתאימים.

אורלי לוי אבקסיס: ולתקן את מצג השווא בדרישות התשלום.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.