ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 157, 2013-12-30 11:45

דוד צור: בוקר טוב, אני מזכיר למי שזקוק לזה שבפעם הקודמת ביקשנו גם התייחסות, למרות שזה לא לב התקנות – ביקשנו גם התייחסות לעניין הנהיגה של מהגרי העבודה/הפליטים – כדי שאני לא אסתבך עם חברת הכנסת מיכל רוזין – ומסתננים.

דוד צור: בקיצור, כל אלה שמעמדם בארץ הוא - - -

מיכל רוזין: חסרי מעמד.

דוד צור: בעלי מעמד זמני כזה או אחר.

דוד צור: הם נוהגים ללא שום פיקוח, בקרה.

דוד צור: רצינו לדעת גם על התופעה הזאת.

דוד צור: נמצא אתנו פה גם מפקד המרחב, ניצב משנה גז, וביקשנו גם מאנשי משרד החוץ שייתנו לנו התייחסות לעניין של היכולת של הישראלים לנהוג בחוץ-לארץ עם רישיון הנהיגה הנוכחי.

דוד צור: היתה אי-בהירות בנושא הזה, באתר של משרד התחבורה היה משהו עמום יותר - -

<אתי בנדלר: חוסר בהירות.

דוד צור: - - חוסר בהירות.

דוד צור: בשורה התחתונה אמרו שזה בסדר, אבל עדיין הם מציעים לך לבדוק בכל מדינה ומדינה.

דוד צור: בקיצור, הסירו אחריות לגמרי.

דוד צור: נפתח דווקא בשני הדברים האלה כדי לשמוע, ואז נעבור להקראה של התקנות.

דוד צור: דוד גז, מה ממדי התופעה?

דוד צור: קצת תסביר לנו מה עושים, איך אוכפים, אם בכלל.

<דוד גז: אני אסביר בצורה פשוטה את הדברים.

<דוד גז: ראשית, מבלי להתייחס כרגע רק לתקנות התעבורה, אני רוצה לשקף איזו מציאות שמתקיימת בדרום תל-אביב – אני לא מכיר אותה במקומות אחרים, אני מכיר בדרום תל-אביב – שבה נהגים זרים, שאין לנו שמץ של מושג לגבי הכשירות שלהם לנהוג משתמשים בכלי רכב ונוהגים, מקימים בתי ספר לנהיגה מאולתרים, מלמדים אחד את השני נהיגה בכל מיני אתרים כאלה או אחרים.

<דוד גז: התופעה הזאת מבחינתנו מהווה סכנה לשלום הציבור.

<דוד גז: אין לנו יכולת לאתר ולהבין מי האיש באמת.

<דוד גז: הוא מגיע ממדינה שאין לנו אפשרות לבדוק אתה, כי לא מדובר בתיירים, מדובר באנשים לא חוקיים מבחינתנו ברמת התושבות שלהם, שהיא מוסדרת, לא מוסדרת, נהנית מהגנה, לא נהנית מהגנה.

<דוד גז: זה לא נוגע לעניין רישיונות הנהיגה.

<דוד גז: לא ניתן לבדוק האם הבן-אדם הזה מוכשר לנהיגה, כן או לא, ולכן זה מהווה סכנה.

<דוד גז: זה עניין אחד.

<דוד גז: עניין שני, אנחנו עדים לתופעה רחבה של זיוף רישיונות נהיגה.

<דוד גז: זו תופעה מאוד קשה, כי אנחנו צריכים את המעבדות שיבדקו ויטפלו בזיהוי, עד שזה מגיע לעניין של ערכאות משפטיות בעניין זיוף, הדבר הזה - - -

דוד צור: האם הם מציגים לכם רישיונות נהיגה?

<דוד גז: מציגים רישיונות נהיגה מזויפים.

דוד צור: מאריתריאה, מסודן?

<דוד גז: כן.

<דוד גז: ממדינות המוצא, כל אחד מהיכן שהוא מגיע.

<דוד גז: גם התופעה הזאת היא תופעה רחבה.

<דוד גז: אנחנו יודעים שמדובר ברישיונות מזויפים אחרי חקירה, כשהבן-אדם אומר: קניתי את רישיון הנהיגה, שילמתי כך וכך כסף על רישיון הנהיגה הזה, ואנחנו מבינים שהבן-אדם לא מוכשר לנהיגה.

דוד צור: הוא מציג לך רישיון מאריתריאה בתוקף של שנה, אבל הוא כבר נכנס לפני חמש שנים.

<דוד גז: זאת עוד אחת מהסוגיות, פרק הזמן שחלף.

<דוד גז: רק מי שעבר דרך משרד הפנים במתקן המשמורת, שנתפס על הגבול, אתה יודע מה תאריך הכניסה שלו, לכל היתר גם אין לך הבנה ברורה מתי נכנסו, מאיפה הגיעו וכו' וכו'.

<יצחק מילשטין: אין בכלל אמצעי זיהוי שלו, לא יודעים מי זה.

<יצחק מילשטין: הוא מציג רישיון שלו שלא בהכרח שלו.

מיכל רוזין: יש לו ויזה ביד.

מיכל רוזין: הוא מזדהה עם מספר, מה זה שאי-אפשר לזהות אותו?

<יצחק מילשטין: הרישיון לא מארץ המוצא.

מיכל רוזין: אני לא מדברת על רישיון הנהיגה.

מיכל רוזין: אתה אומר שאי-אפשר לזהות אותו – אפשר לזהות אותו.

דוד צור: אני מבקש לא לקיים פה פינג-פונג.

דוד צור: קצת נתונים אם יש מבחינת מעורבותם בתאונות דרכים.

<דוד גז: נתונים הצגתי בוועדה אצל חברת הכנסת, בדיון קודם.

<דוד גז: מדובר במגמה מדאיגה של מעורבות זרים בתאונות דרכים עם נפגעים.

<דוד גז: אני מדבר על תחומי תל-אביב, אנחנו מדברים על הכפלה וריבוע של תאונות דרכים עם נפגעים בשנים האחרונות.

דוד צור: גם הרוגים?

<דוד גז: בוודאי.

<דוד גז: יש הכול.

<לאה ורון: הכפלה וריבוע הוא אמר, אבל שיגיד את המספר.

<דוד גז: לא הבאתי לכאן את הנתונים.

מיכל רוזין: הנתונים שהועברו לא הראו זרים מול אחרים.

מיכל רוזין: היתה פה בעיה בנתונים.

דוד צור: לא קשור ל"מול".

דוד צור: מדובר פה על אנשים שלא אמורים להיות על ההגה, נקודה.

מיכל רוזין: זה אני לא אומרת.

מיכל רוזין: מציגים כאן תמונה של הכפלת מקרי התאונות - - -

דוד צור: גם מ-0 ל-1 זה - - -

<דוד גז: מדברים על יותר מ-150 תאונות דרכים.

דוד צור: 150?

<דוד גז: 150-100 תאונות דרכים שהיו בשנת העבודה האחרונה, הזאת.

<אתי בנדלר: רק במחוז תל-אביב?

<דוד גז: כן.

<דוד גז: אני לא יכול להגיד כרגע אם הרוגים או פצועים קשה, זה לא רלוונטי.

דוד צור: כמה רישיונות שללתם?

דוד צור: כמה עצרתם?

<דוד גז: אין לי כאן נתונים.

<דוד גז: בתוך תא השטח של מרחב יפתח, שזה לא כל מדינת ישראל, יש עשרות שנעצרו על נהיגה ללא רישיונות, עשרות שנעצרו עם רישיונות מזויפים.

<דוד גז: מורי נהיגה נעצרו – הם הרי לא מורי נהיגה באמת – זו מציאת אלטרנטיבה לצד המדינה הישראלית להקים רשות רישוי משלהם, וזה דבר שצריך לקבל טיפול והתייחסות.

דוד צור: תודה.

דוד צור: משרד התחבורה, האם אתם רוצים להתייחס לעניין הזה?

<חוה ראובני: האמת שלא.

<חוה ראובני: מה שאני רוצה זה להתייחס לתקנה 567.

<חוה ראובני: דיבור כללי כבר עשינו בפעם הקודמת.

<חוה ראובני: המשטרה פנתה אלינו לראשונה עם הנתונים ועם הבקשה לטפל בנושא – איך אני אגיד?

<חוה ראובני: – של מבקשי רשות שהייה בישראל בדיעבד.

<חוה ראובני: אני חושבת שזה יהיה נוסח שלא ירגיז אף אחד.

מיכל רוזין: אני תיכף ארשום לי.

מיכל רוזין: זה נוסח מעניין.

<חוה ראובני: זה לא מסתננים, מהגרי עבודה, מבקשי מקלט – כל אחד מהביטויים האלה בא עם איזה מטען, עם סאבטקסט.

דוד צור: הנושא נמצא על שולחנכם ותדווחו לוועדה.

<חוה ראובני: הנושא הושם על שולחננו אחרי הדיון האחרון בוועדה.

<חוה ראובני: הנושא הזה צריך בחינה, יש לו מורכבות מהרבה מאוד אספקטים, זה קשור לעוד הרבה נושאים, גם המצב הפלילי בקשר לשהייה - -

<יערה למברגר: הנוהל הפלילי - - -

<חוה ראובני: - - בפרפרזה על מה שאדוני אמר בדיון הקודם, לא דרך זה נפתור את כל בעיות העולם.

<יערה למברגר: לא דרך תקנות התעבורה.

<חוה ראובני: יכול להיות שגם בתקנות התעבורה צריך לעשות דבר כזה, אבל זה דבר שטעון דיון.

<חוה ראובני: אני לא מוסמכת פה בשם השר לעשות דבר מן הסוג הזה, זה נושא מורכב ורגיש, בעל השלכות רחבות.

<חוה ראובני: אני מבקשת לתת לנו זמן לשקול את זה, היה שנרצה לעשות שינוי, ונשקול כמובן את כל הנתונים של המשטרה, זה יובא לוועדה בנפרד.

דוד צור: ניתן לכם.

<שרון שלאין: אני דווקא תומכת במה שאמרה כרגע חוה.

<שרון שלאין: פנינו בהצעה לתיקון, שהוא תיקון נפרד, כי אני חושבת שתקנה 567, כפי שהיא כאן עומדת לפתחנו, היא תקנה שכבר מזמן דרושה תיקון.

<שרון שלאין: יש בעיות קשות בבתי משפט בפירוש התקנה, שיש בה סתירות פנימיות, קושי להבין.

<שרון שלאין: אני כבר לא מדברת על השוטרים בשטח שלא מבינים, על הנהגים שלא מבינים, גם השופטים לא מבינים בדיוק את התקנה.

<שרון שלאין: היא קשה להבנה, היא קשה לפירוש.

<שרון שלאין: Hard cases make bad law.

<שרון שלאין: זה פשוט בעייתי, זו תקנה שחייבת תיקון מיידי.

מיכל רוזין: מה את אומרת?

מיכל רוזין: עכשיו אנחנו מתקנים - - -

<יערה למברגר: היא מדברת על חשיבות התיקון.

<אתי בנדלר: היא מבקשת להתייחס לאספקטים המוצעים בתקנה ולא להתייחס לנושא, היא אמרה, של מבקשי אשרה בדיעבד.

<שרון שלאין: כרגע אני חושבת שצריך לתקן מיידית את תקנה 567, כי היא חיונית.

<שרון שלאין: הגשנו בלי שום קשר הצעה לתיקון סעיף נפרד לגבי המסתננים, לגבי הבלתי חוקיים, ואני בקשר עם משרד התחבורה, וזה הועבר למשרד החוץ לבחינתם ולמשרד המשפטים, שיבדקו את זה.

דוד צור: יפה, זו גם בשורה.

<שרון שלאין: אנחנו נטפל בזה במישור אחר, אולי בהמשך נעשה את זה כ-567א.

<שרון שלאין: כרגע חשוב להעביר את 567 כפי שהוא.

דוד צור: תודה.

מיכל רוזין: יש לי שתי הערות נוספות שתביאו בחשבון.

דוד צור: לעניין המסתננים?

מיכל רוזין: לאו דווקא.

מיכל רוזין: לגבי חסרי מעמד.

מיכל רוזין: ולמה לא אמרת במקום מסתננים מבקשי רשות שהייה בדיעבד?

מיכל רוזין: קיבלת פה טיפ.

דוד צור: זאת מכבסת מילים.

דוד צור: אלה מהגרי עבודה.

מיכל רוזין: לא, למסתננים, אין לזה משמעויות סמנטיות.

מיכל רוזין: אני רוצה להעלות עוד שתי קבוצות ואני רוצה לדעת האם התקנה הזאת פותרת את העניין, ואם לא, צריך כן להתייחס לזה אם מתכוונים לתקן גם לגבי מבקשי מקלט.

מיכל רוזין: אתמול ביקרתי במושב בדרום, פגשתי תאילנדים שעובדים שם בהיתר, חמש שנים, על-פי חוק.

מיכל רוזין: הם נוהגים כולם, כולם בטרקטורים, וברור לכם שזה לא רק כאשר מביאים להם את הטרקטור לשדה, אלא לפחות ברחבי המושב וחלקם גם יוצאים לכביש ראשי עם הטרקטור.

מיכל רוזין: לאף אחד מהם, היו שם 21 תאילנדים, אין רישיון נהיגה.

<אתי בנדלר: בכלל?

<רחל שני: זה לא מדויק.

מיכל רוזין: אל תגידי לי "לא מדויק", אני אומרת לך מה היה אתמול.

<לאה ורון: קודם כול, תאפשרי לחברת הכנסת לדבר.

מיכל רוזין: קודם כול, אני אגיד לך מה היה אתמול.

מיכל רוזין: זה מדויק מאתמול.

דוד צור: השאלה השנייה.

מיכל רוזין: אני רק אדייק שלא רק שאין להם רישיון נהיגה, ודאי לא על טרקטור.

מיכל רוזין: כלומר, גם אם יש להם רישיון רגיל, על טרקטור ודאי שאין להם.

מיכל רוזין: צריך רישיון מיוחד לטרקטור כידוע.

מיכל רוזין: זה דבר אחד.

מיכל רוזין: סוגיה שנייה זה כל הנושא של נשים פלסטיניות בעיקר, יש מיעוט גברים, בנושא של איחוד משפחות תחת חוק האזרחות.

מיכל רוזין: נמצאים פה כ-20,000 – הרוב נשים, מעטים גברים – במדינת ישראל.

מיכל רוזין: המדינה מאפשרת להם לשהות פה תחת איחוד המשפחות, אבל הם לא מקבלים אזרחות תחת חוק האזרחות.

מיכל רוזין: אותן נשים לא יכולות להוציא רישיון נהיגה.

מיכל רוזין: הן חיות פה כל החיים שלהן, זה לא שיש להן מקום אחר ללכת אליו.

מיכל רוזין: הן חיות, מגדלות, הילדים שלהם ישראלים, הבעל ישראלי, הן חיות פה במדינת ישראל, הן לא יכולות להוציא רישיון נהיגה - - -

דוד צור: מה הסטטוס שלהן?

דוד צור: הן חוקיות, לא?

מיכל רוזין: הן חוקיות, אבל הן לא מקבלות מעמד של תושבות קבע או אזרחות.

דוד צור: האם מרכז החיים שלהן פה?

מיכל רוזין: לחלוטין.

מיכל רוזין: הן לא יכולות לנהוג.

מיכל רוזין: הן נמצאות בכפרים שלא נגישים לתחבורה ציבורית, הן לא יכולות להיות ניידות והעצמאות שלהן נפגעת.

מיכל רוזין: איך אנחנו פותרים את זה?

דוד צור: התקנות אמורות לתת פתרון לזה?

<חוה ראובני: לא.

<חוה ראובני: התקנה הזאת עוסקת בנהיגה עם רישיון זר, היא לא עוסקת בהליכי קבלת רישיון ישראלי.

דוד צור: הן יכולות לגשת לקבל רישיון?

<חוה ראובני: זה עמד להיות המשפט הבא שלי.

<חוה ראובני: לגבי הליכי קבלת רישיון ישראלי בוא נפריד בין שתי הקבוצות.

<חוה ראובני: לגבי תאילנדים, הם אמורים לעשות הליך של הכשרה ולהוציא רישיון נהיגה לטרקטור.

<חוה ראובני: יש לנו קורסים ומבחנים עיוניים בשפתם.

<חוה ראובני: לא צריך לעשות את זה, לא בעברית ולא באנגלית – בתאילנדית.

דוד צור: בארץ?

<חוה ראובני: כן.

מיכל רוזין: רק צריך שבעל הבית ייקח אותם לעשות את זה.

<ציון מזרחי: הם באים קבוצתית, הם מסודרים.

<חוה ראובני: אין שום קושי, שום מניעה ויש קבוצות - - -

מיכל רוזין: אתמול ראיתי 21 חבר'ה שנוהגים בטרקטור ואין להם רישיון.

<חוה ראובני: זה מתואם עם המרכז החקלאי, הם אמורים להגיע עד שנה - - -

דוד צור: חברת הכנסת רוזין מאירה פה מקום שאין בו אכיפה.

דוד צור: המקום האחרון שהייתי רוצה לאכוף זה על החקלאים המסכנים האלה שבקושי מצליחים להתרומם, גם כך מדינת ישראל הערימה עליהם קשיים מפה ועד להודעה חדשה.

מיכל רוזין: זה לא קשור לזה שאם הם נוהגים, שינהגו עם רישיון.

דוד צור: אני מסכים שאסור שהם יעברו על החוק וצריך לראות שהם עושים להם את ההכשרות שם, כולל המבחנים.

<חוה ראובני: לגבי איחוד משפחות.

<חוה ראובני: הם אנשים שנחשבים משפטית לתושבי הרשות הפלסטינית.

<חוה ראובני: לגבי תושבי הרשות הפלסטינית תקנות התעבורה אוסרות מתן רישיון נהיגה ישראלי, אלא במקרים מיוחדים.

<חוה ראובני: היתה על זה עתירה לבג"ץ, בג"ץ אישר את המדיניות שלנו, והכלל יהיה לסרב, הטעמים הביטחוניים נתפסו כטעמים לגיטימיים.

<חוה ראובני: יש לנו נוהל של בדיקה פרטנית של כל בקשה ובקשה, עיקר המוקד הוא לטעמים הומניטריים.

<חוה ראובני: שאלת חוק האזרחות, התהליך של איחוד משפחות והמעמד שלהם – עוד פעם, חזרנו לפרפרזה – לא דרך תקנות התעבורה פותרים את כל בעיות העולם.

דוד צור: לא יבוא לתקנות האלה.

מיכל רוזין: אם יש להן רישיון נהיגה פלסטיני, הן יכולות לנהוג בישראל?

<חוה ראובני: בתנאי שהן מקבלות היתר ממפקד האזור.

<חוה ראובני: זה לא מוגבל לשנה.

מיכל רוזין: הן חיות בישראל.

דוד צור: זה לא התקנות האלה.

<חוה ראובני: זה לא מוגבל בזמן.

<חוה ראובני: רישיון הנהיגה הפלסטיני לפי תקנה 5678ב לתקנות התעבורה – רישיון נהיגה פלסטיני מוכר ותקף בישראל כמו רישיון ישראלי, בצירוף אישור של מפקד האזור, שהוא הגורם שיודע לבחון את ההשלכות הביטחוניות.

<חוה ראובני: זה מוסדר בדין.

<חוה ראובני: זה אושר בבג"ץ.

דוד צור: חבר הכנסת אייכלר.

ישראל אייכלר: באתי לדיון הזה – שמעתי שמדברים על תאילנדים ועל פלסטינים – אני רוצה לגלות לכם שיש הרבה יהודים שחיים פה במעמד של תיירים, תושבים - - -

דוד צור: בזה התקנות אמורות - - -

ישראל אייכלר: יש פה בעיה.

ישראל אייכלר: גם כאשר הם באים לבקש רישיון, דיברתי על זה אתכם כבר הרבה זמן, נותנים להם נייר, לא כרטיס – אין לכם סיבות לזה – אם אתם עושים את התקנה הזאת, אני רוצה שלפחות הוא יקבל רישיון כמו ישראלי נורמלי, שהוא יוכל להשתמש בזה גם בארץ וגם כשהוא בא לחוץ-לארץ, כמו שאני יכול להשתמש עם רישיון ישראלי בארצות-הברית, שהם יוכלו - - -

<אתי בנדלר: לא ברור שאתה יכול, תיכף אתה תשמע.

ישראל אייכלר: אני נוסע שם וזה בסדר.

<חוה ראובני: בישיבה הקודמת השבנו לזה.

ישראל אייכלר: אתם עדיין מתעקשים לתת להם את הנייר המשפיל הזה.

ישראל אייכלר: אני חושב שאתם חייבים, לפני שאתם עושים את התקנה שאסור להם לנהוג ברישיון האמריקני, שייתנו להם רישיון ישראלי נורמלי ולא איזה פתק, משהו שלא מחזיק.

<חוה ראובני: קודם כול, הפתק הזה הוא רישיון לכל דבר ועניין.

<חוה ראובני: הוא תקף, אין עליו שום הגבלה, מותר לנהוג בו בדיוק כמו עם כרטיס הפלסטיק.

ישראל אייכלר: בכל חצי שנה הוא צריך לבוא.

<חוה ראובני: רגע.

<חוה ראובני: אני אזכיר שגם בישיבה הקודמת נאמר שאנחנו נמצאים בתהליכים מול משרד הפנים, אנחנו צפויים לקבל מהם את הוויזות, את אשרות השהייה שניתנו לאנשים, כשזה יתממש – אני לא יודעת בדיוק את לוחות-הזמנים, אני חושבת שבישיבה הקודמת אפילו נאמרו לוחות-הזמנים – אנחנו נתחיל להנפיק רישיונות פלסטיק שתוקפם יהיה מותאם לתוקף הוויזה.

ישראל אייכלר: זה אומר שבכל חצי שנה הם יצטרכו לבוא לקחת רישיון חדש.

<חוה ראובני: הם גם הולכים למשרד הפנים לחדש את מעמדם כתיירים.

ישראל אייכלר: זה לא יכול להיות.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, מצד אחד שוללים את זכותו לנסוע ברישיון האמריקני, דבר שלא שוללים מאזרח ישראלי באמריקה - -

דוד צור: לכמה זמן?

ישראל אייכלר: אני לא יודע.

ישראל אייכלר: באמריקה אין מגבלה כזאת.

דוד צור: גם באמריקה יש מגבלה.

ישראל אייכלר: - - דבר שני, אם כן נותנים לו, נותנים לו רק לחצי שנה, שיבוא כל חצי שנה.

<חוה ראובני: הוא בוחר להיכנס לפה בכל פעם במעמד זמני למספר חודשים, יש לזה מחיר.

ישראל אייכלר: אל תכבידו עליו.

ישראל אייכלר: מה אתם עושים פה?

<חוה ראובני: שום אדם ישראלי בארצות-הברית לא נוהג לנצח עם רישיון ישראלי.

דוד צור: בואו נשמע את משרד החוץ.

<אתי בנדלר: אנחנו נדבר על רישיון ישראלי בחוץ-לארץ.

ישראל אייכלר: אני מביא את זה כראיה שזה לא בסדר לשלול ממנו את הזכות לנסוע ברישיון האמריקני ולא לתת לו רישיון ישראלי תקף לעשר שנים.

<חוה ראובני: שייקח את המעמד לתקופה ארוכה יותר, יקבל רישיון לתקופה ארוכה יותר.

<חוה ראובני: אנחנו עושים אחד לאחד.

ישראל אייכלר: מה זה העסק של משרד התחבורה אם הוא שוהה פה עם ויזה ממשרד הפנים או לא?

דוד צור: מר אייכלר, שמענו את עמדתך.

ישראל אייכלר: יקבל לפחות כמו תאילנדי ופלסטיני באיחוד משפחות.

דוד צור: משרד החוץ, בבקשה.

<נעמי שמרה אלימלך: מה שאנחנו יודעים במשרד החוץ שברוב מדינות אירופה בחצי השנה הראשונה אפשר לנהוג בעזרת רישיון הנהיגה הישראלי, אחרי חצי שנה צריך לעשות רישיון נהיגה מקומי.

<נעמי שמרה אלימלך: זה נהוג כמעט בכל מדינות העולם, לא רק באירופה.

<נעמי שמרה אלימלך: יש מדינות שזה קצת שונה בהן.

<נעמי שמרה אלימלך: היום יש איזה רצון להסדיר באמצעות הסכמים בילטרליים את כל נושא הרישיונות, הכרה ברישיונות נהיגה.

ישראל אייכלר: מגבילים אותם בזמן?

דוד צור: חצי שנה, זה מה שהיא אומרת.

<נעמי שמרה אלימלך: חצי שנה בדיוק.

ישראל אייכלר: לא, אחרי חצי שנה, כשאת באה לקחת רישיון בריטי, מגבילים אותך לתקופת השהייה?

דוד צור: על-פי הוויזה.

<נעמי שמרה אלימלך: לא לגבי השהייה.

<נעמי שמרה אלימלך: אחרי חצי שנה מיום שנכנסת למדינה, אתה חייב לעשות רישיון נהיגה.

ישראל אייכלר: רישיון קבוע לתמיד.

<נעמי שמרה אלימלך: נכון, לפי דיני המקום.

ישראל אייכלר: כן, אבל לא שואלים אותו עד מתי הוא נכנס.

ישראל אייכלר: פה הם מחברים את הרצון של משרד הפנים לתפוס - - -

<אתי בנדלר: אני חושבת שהגברת לא ענתה על השאלה.

דוד צור: היא פשוט עונה לך לא נכון.

דוד צור: אדם מגיע לאנגליה לצורך העניין, יושב שם חצי שנה כתייר ונוהג עם הרישיון הישראלי, אחרי חצי שנה חשקה נפשו לעשות רישיון נהיגה בריטי, והוא תייר בכלל, האם הוא יכול לעשות רישיון בריטי ולנהוג שם בחמש השנים הבאות?

<נעמי שמרה אלימלך: הוא צריך לעשות.

דוד צור: זה שהוא צריך, ברור.

דוד צור: השאלה אם יתירו לו.

דוד צור: זה נותן לו עכשיו אישור שהייה לחמש שנים?

מיכל רוזין: חבר הכנסת צור, מפרידים את שני העניינים, רק במדינת ישראל - - -

דוד צור: הוא טוען שלא והגברת אומרת שכן.

דוד צור: אני אומר שלא, והיא בטעות אומרת שכן.

<חוה ראובני: במדינת ישראל רישיון הנהיגה מהווה תעודה מזהה בפועל.

ישראל אייכלר: איך אתה יודע שהיא טועה?

דוד צור: ברור שהיא טועה.

דוד צור: אדם שבא כתייר למקום ורוצה רישיון נהיגה, המערכות מחוברות.

דוד צור: רישיון הנהיגה הופך להיות תעודת זהות, והוא לא יכול בבריטניה, עם כל הכבוד, דרך משרד התחבורה, לקבל אישור שהייה לחמש שנים.

דוד צור: אני טועה?

מיכל רוזין: הרישיון יהיה בתוקף גם אם הוא לא יהיה בתוקף.

מיכל רוזין: השהייה שלו לא בתוקף, אבל הרישיון שלו בתוקף.

דוד צור: אין מצב כזה.

<נעמי שמרה אלימלך: אני רוצה להסביר את הנקודה הזאת.

<נעמי שמרה אלימלך: הוא לא יכול כמובן לקבל בדלת האחורית רישיון שהייה מעבר לזמן שהוא יכול להיות באותה מדינה כמובן, בטח לא חמש שנים או שלוש שנים.

<נעמי שמרה אלימלך: הוא צריך להסדיר את השהייה שלו ללא כל קשר לרישיון הנהיגה.

ישראל אייכלר: "ללא כל קשר לרישיון הנהיגה".

<אתי בנדלר: התשובה עדיין לא ברורה.

<אתי בנדלר: גברתי, אני רוצה שתעני לי לשאלה בצורה ברורה.

<אתי בנדלר: נצא מהנחה שיש לי רישיון לשהות בבריטניה לשנתיים, בחצי השנה הראשונה נהגתי ברישיון הנהיגה הישראלי שלי, דהיינו, יש לי אישור שהייה בבריטניה לעוד שנה וחצי.

<אתי בנדלר: בשלב הזה אני ניגשת ומבקשת רישיון נהיגה בריטי, האם תוקף רישיון הנהיגה הבריטי שלי יוגבל לשנה וחצי או שהוא יהיה לתקופה ארוכה מזה?

<יצחק מילשטין: הוא לא מוגבל.

<נעמי שמרה אלימלך: אני לא יודעת בדיוק להגיד.

<אתי בנדלר: היא לא יודעת את התשובה.

<יערה למברגר: אני יכולה להגיד מהניסיון שלי, גרתי בקנדה תקופה ארוכה, בעלי עשה רישיון מקומי, אף אחד לא בדק את הסטטוס שהיה לו, אבל זה תלוי במדינה.

מיכל רוזין: זה כל-כך ברור.

<חוה ראובני: בארצות-הברית, מי שאין לו סטטוס, לא ייכנס לסניף דואר לקנות בול.

<חוה ראובני: כל מדינה ודיניה היא.

ישראל אייכלר: מדיניות האח הגדול שלכם עולה על העצבים של כל האזרחים.

ישראל אייכלר: זה לא ייאמן.

ישראל אייכלר: יש לכם בעיה במשרד הפנים, תטפלו במשרד הפנים.

<חוה ראובני: אנחנו רוצים.

<חוה ראובני: אמרתי שכיוון שרישיון הנהיגה מהווה תעודה מזהה, כיוון שאני חושבת שאנחנו כמדינה לא צריכים להעניק גם זכויות – לא מדובר בזכות אדם יסודית שאדם נולד אתה מעצם היותו בן אנוש, אלא מדובר בזכות לעשות איזו פעולה בשטח המדינה – אני לא - - -

מיכל רוזין: חופש תנועה זה זכות יסוד.

<יערה למברגר: חופש תנועה לא קשור רק לרישיון נהיגה, אפשר גם לממש אותו בדרכים אחרות.

<חוה ראובני: זה אחד מהכלים למימוש חופש התנועה, זה לא חופש התנועה.

<חוה ראובני: זה אחד הכלים לממש את חופש התנועה, לא הכלי הבלעדי.

<חוה ראובני: אני לא חושבת שהמדינה חייבת להעניק זכויות למישהו שנמצא בה שלא כחוק.

<חוה ראובני: היא לא חייבת, היא יכולה.

<חוה ראובני: אני לא חושבת שיש חובה חוקתית בסיסית לעשות דבר כזה.

<חוה ראובני: זאת לצד העובדה שרישיון הנהיגה מפלסטיק מהווה נכון להיום תעודה מזהה.

<חוה ראובני: שני הדברים האלה גם יחד הביאו למצב הנוכחי.

<חוה ראובני: אנחנו רוצים להגיע למצב שבו יהיה מתאם בין רישיון השהייה לרישיון הנהיגה.

<חוה ראובני: יבוא יום ורישיון הנהיגה ימוזג עם תעודת הזהות, יהיו שינויים, נשנה בהתאם.

<חוה ראובני: כרגע כך אנחנו פועלים.

<חוה ראובני: מי שבוחר להיכנס לארץ במעמד זמני, יש לזה תוצאות.

<חוה ראובני: זה לא תוכנית כבקשתך.

ישראל אייכלר: למה לעשות עוול למאות אנשים?

מיכל רוזין: התוצאות הן שאנשים נוהגים ללא רישיון נהיגה.

<חוה ראובני: נגמר המעמד שלי, אני הייתי אמור לצאת, אבל יש לי טענות למה המדינה לא נותנת לי כל מיני דברים.

מיכל רוזין: זה לא טענות, זה הפרדה.

ישראל אייכלר: יש לי טענות כלפיכם, שאתם הופכים לשלטון דיקטטורי, ברוטלי, שמתעלל בעשרות אלפי אנשים שחיים בארץ הזאת ואוהבים את הארץ הזאת, בגלל שאתם רוצים לסדר את השלטון שלכם חזק יותר.

ישראל אייכלר: לא כל דבר מותר.

ישראל אייכלר: נניח תוציאי חוק שמי שנגמר לו זמן השהייה עוצרים אותו בבידוד, בצינוק.

ישראל אייכלר: יש גבול למה שמדינה יכולה לעשות לאזרחים.

<חוה ראובני: תרשה לי לא להשיב.

דוד צור: אני מבקש לא להיגרר לדיון הזה.

דוד צור: הבנו את העמדה הזאת.

דוד צור: אני מכבד אותה, לא מסכים אתה.

מיכל רוזין: למה אנחנו צריכים להיות שונים ממדינות העולם?

דוד צור: מר משה בר, בבקשה.

<משה בר: תודה רבה ליושב-ראש.

<משה בר: אני יושב-ראש עמותת תנו יד לחירש, נכים למען נכים וארגון ארצנו החברתית.

<משה בר: אני רוצה להעלות דבר שכבר העברתי לשר התחבורה, לסגן שר הביטחון – העברתי לכולם.

<משה בר: יש לנו רופא מרדים בבית החולים הדסה שבא מרמאללה, לא בא מארצות-הברית, רופא חיוני למדינה.

<משה בר: שלוש שנים הוא עובד שם, יש עליו המלצות מצוינות, כל פעם שהוא יוצא הביתה וחוזר הוא עובר קשיים נוראיים.

<משה בר: אין לו, לא רישיון, לא תעודת זהות והוא לא יכול להגיע.

<משה בר: זה אדם שמטפל בנו, זה לא אדם שבא לפה לשהות בצורה לא חוקית, הוא כן חוקי.

<משה בר: את הדברים האלה לא פותרים.

<משה בר: כולם יודעים לדבר יפה-יפה ורופאים מרדימים חסרים לנו במדינה.

<משה בר: במקום לחבק אותם ממשיכים לעשות להם קשיים נוראיים.

<משה בר: הרופאים האלה בבוא הזמן, עדיף להם לנסוע לארצות-הברית או למדינה אחרת שיחבקו אותם ולא להגיע לישראל.

<משה בר: תודה רבה לכם.

דוד צור: תודה.

דוד צור: הבאת לנו זווית מעניינת.

דוד צור: משרד החוץ, אני רוצה שורה תחתונה, כי זה כבר דיון שני שאנחנו מקבלים תשובות מעורפלות.

דוד צור: האם הישראלים שנוסעים לחוץ-לארץ, לאירופה או למדינות אחרות - -

<אתי בנדלר: או לארצות-הברית.

דוד צור: - - האם הרישיון הישראלי שיש לנו כולנו, הנוכחי, הוא תקף במדינות האלה?

<נעמי שמרה אלימלך: הוא תקף לחצי שנה.

<אתי בנדלר: גברתי, אני רוצה לקרוא לך מתוך אתר משרד התחבורה ולדעת אם אפשר לתאם ביניכם.

<אתי בנדלר: ניתן לכם שירותי תיאום, כדי שלא ישאירו את השאלה הזאת בספק לכלל הישראלים הנוהגים בחוץ-לארץ.

<אתי בנדלר: אני אקרא את החלקים הרלוונטיים מאתר משרד התחבורה: "ישנן מדינות המתירות נהיגת רכב פרטי ברישיון נהיגה ישראלי בר-תוקף (מבלי לצרף רישיון נהיגה בינלאומי) בהגבלות מסוימות.

<אתי בנדלר: יודגש כי במדינות אלו גופים שונים כגון: חברות השכרת רכב, רשויות אכיפה, עדיין אינם מודעים להכרה של מדינותיהם ברישיון הישראלי".

<אתי בנדלר: ואז יש פירוט של מדינות שמתירות לכאורה נהיגת רכב פרטי ברישיון נהיגה ישראלי ממוחשב עם תמונה.

<אתי בנדלר: אבל אחרי הרשימה הזאת יש הערה כזאת: "הטבלה דלעיל מבוססת על מידע שנמסר למשרדנו על ידי הרשויות המוסמכות של המדינות המפורטות בה.

<אתי בנדלר: יחד עם זאת, במקרה של שאלה או ספק" – ואני לא יודעת אם יש לי שאלה או ספק, לכן אני מעלה את זה כאן – "מומלץ לערוך בירור מול הנציגות בישראל של המדינה הרלוונטית, או בכל מקרה להצטייד ברישיון נהיגה בינלאומי".

מיכל רוזין: מה שעושים רוב הישראלים.

<אתי בנדלר: אני קוראת את זה ואני ישראלית גאה, אבל שומרת חוק - -

דוד צור: רצת לממס"י.

<אתי בנדלר: - - ורוצה לדעת מה אני ועוד עשרות אלפי ישראלים, אם לא מאות אלפי ישראלים, שנוהגים בחוץ לארץ אמורים לעשות.

<אתי בנדלר: האם להצטייד ברישיון בין-לאומי או להסתפק ברישיון הנהיגה הישראלי שלהם?

<רחל שני: האם אני יכולה להגיד משהו?

<רחל שני: נעמי היא נציגת מחלקת המשפט, והיא התעסקה יותר עם התקנות.

<רחל שני: אני מנהלת קשרי חוץ באגף הקונסולרי במשרד החוץ.

<רחל שני: כביכול לכל מדינה יש החוקים שלה, אבל לנו ידוע, וכפי שפורסם באתר של משרד התחבורה, אכן מכירים ברישיונות הנהיגה.

<רחל שני: מה שכן, אנחנו מתמודדים יום-יום למול הנציגויות הזרות כאן בארץ, שמבקשות לאמת את רישיון הנהיגה.

<רחל שני: זאת אומרת, אותו אזרח שמגיע לבריטניה ומציג את הרישיון, אותה חברת רכב אומרת: אני רוצה שתאמת לי שאכן הרישיון שלך, גם אם הוא תקף, האם אין לך עבירות תנועה שאנחנו לא יודעים עליהן.

<רחל שני: לכן שולחים אותם לנציגות.

<רחל שני: ראש האגף שלי נפגש עם משרד התחבורה לאחרונה וביקש שתהיה אפשרות לאמת את רישיון הנהיגה כתעודה ציבורית.

<רחל שני: אנחנו הולכים למהלך הזה.

<אתי בנדלר: זאת לא תשובה, כי ברגע שיש לי רישיון נהיגה בין-לאומי, אף אחד לא מבקש לדעת על הרישיון המקורי שלי או אם יש לי עבירות.

<יצחק מילשטין: בדיוק כך.

<רחל שני: יש מדינות שמבקשות את זה, תתפלאי.

<רחל שני: אנחנו מנסים להוביל לאיזו הדדיות, ולכן אנחנו מנסים להוביל להסכמים בילטרליים להכרה ברישיונות הנהיגה.

דוד צור: זה לא סגור?

<רחל שני: לא.

<רחל שני: יש לנו רק באיטליה.

<אתי בנדלר: אני ממליצה, אם כך, לחבר הכנסת אייכלר לא להסתפק ברישיון הנהיגה הישראלי שלו בחוץ-לארץ.

ישראל אייכלר: האם ממס"י נותנים בחינם את הרישיון?

דוד צור: ממש לא.

ישראל אייכלר: כמה זה עולה?

<יצחק מילשטין: תפנה למשרד התחבורה.

דוד צור: תציג את עצמך.

<יצחק מילשטין: אני מממס"י.

<יצחק מילשטין: כל העניין הזה לא קשור במשרד החוץ.

<יצחק מילשטין: יש מערכת בין-לאומית לתחבורה ופדרציה עולמית שקבעה יחד עם האו"ם שכל רישיון נהיגה – את אומרת לבד שיש הסכם בילטרלי רק עם איטליה.

<יצחק מילשטין: באתר של משרד התחבורה יש עוד 15 מדינות, את אומרת עכשיו שהן לא נכונות - - -

<רחל שני: לא אמרתי שהן לא נכונות, אמרתי שלפעמים יש דרישה שמבקשת לאמת את הרישיון.

<יצחק מילשטין: למה להטעות את הציבור?

<יצחק מילשטין: רישיון נהיגה בין-לאומי הוא האימות.

<יצחק מילשטין: זה בדיוק מה שגברתי אמרה.

<יצחק מילשטין: זה האימות של הרישיון של כל מדינה שהנוהג בה בא למדינה זרה.

<יצחק מילשטין: זה בדיוק האימות.

<יצחק מילשטין: הוא רישיון על-ידי האו"ם, הראיתי אותו בפעם הקודמת.

<יצחק מילשטין: זה על-פי אמנה של האו"ם.

<יצחק מילשטין: אגב, זה פותר אצלכם חלק מהדברים לאלה שנוסעים לחוץ-לארץ ולאמריקנים שבאים לארץ.

מיכל רוזין: למה אצלם במיוחד?

<יצחק מילשטין: מפני שרובם באים מאמריקה.

ישראל אייכלר: אלה שבאים לארץ גם יכולים לקבל בממס"י ואז החוק הזה לא חל עליהם?

<יצחק מילשטין: החוק של החצי שנה חל בכל מקרה.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, ממס"י לא תעזור לו.

<חוה ראובני: שנה.

<חוה ראובני: למה חצי שנה?

<ציון מזרחי: אצלנו זה שנה.

דוד צור: מר אייכלר, את ההתנגדות שלך הבנתי.

ישראל אייכלר: יש לי הסתייגות כמו שאומרים.

ישראל אייכלר: אי-אפשר לשלול מהאזרח זכויות לנהוג ברכב ברישיון שיש לו מארצות-הברית.

דוד צור: מי זה האזרח?

ישראל אייכלר: התייר.

ישראל אייכלר: אי-אפשר לשלול מהתייר להשתמש ברישיון שלו וגם לא לתת לו רישיון אחר כמו שנותנים במדינות אחרות, אלא להתנות את זה במשרד הפנים, אישורי שהייה - - -

דוד צור: מה שאתה מציע שכל תייר שיבוא לפה יוכל לנהוג פה כאוות נפשו.

ישראל אייכלר: עם רישיון נהיגה אמריקני.

מיכל רוזין: קודם כול שינהג עם רישיון.

דוד צור: כמה זמן?

דוד צור: אין הגבלה של זמן?

ישראל אייכלר: תן לו רישיון ישראלי.

דוד צור: חצי שנה יש לו.

<חוה ראובני: שנה יש.

מיכל רוזין: את נושא השהייה תפתור עם משרד הפנים, למה עם משרד התחבורה?

דוד צור: שנה יש לו פה.

דוד צור: שנה הוא יכול לנהוג.

דוד צור: התקנה באה לומר שאחרי שנה הוא יצטרך לעשות רישיון נהיגה מקומי.

מיכל רוזין: לא נותנים לכולם לעשות פה רישיון נהיגה מקומי.

ישראל אייכלר: אין בעיה.

ישראל אייכלר: אני לא מתנגד לזה, בתנאי שהרישיון הישראלי יהיה דומה לרישיון שלי, זאת אומרת, בלי מגבלות של זמן.

מיכל רוזין: אם הוא יישאר אחרי שנה, לא ייתנו לו לעשות רישיון - - -

<יערה למברגר: נותנים לו.

<חוה ראובני: הוא יכול להוציא רישיון ישראלי.

מיכל רוזין: אם הוא נשאר ומבחינת משרד הפנים הוא מסיים את הוויזה שלו, לא ייתנו לו.

<חוה ראובני: למה שאני אתן למישהו שאסור לו להיות בארץ, שאין לו זכות להיות בארץ, רישיון נהיגה?

<חוה ראובני: למה שאני אתן לו?

ישראל אייכלר: את שוללת את זכותו לנהוג ברישיון האמריקני.

<חוה ראובני: אין לו זכות להיות פה בכלל.

מיכל רוזין: תעיפי אותו עם משרד הפנים, אבל למה את מונעת ממנו רישיון ואז הוא ינהג בלי רישיון ואז יהיו עבירות תנועה.

מיכל רוזין: מה הקשר?

דוד צור: יש קשר.

מיכל רוזין: אין קשר.

מיכל רוזין: תפסיקו לחבר כל דבר עם האזרחות.

מיכל רוזין: יש זכויות שצריך לתת גם בלי אזרחות.

מיכל רוזין: עובדה שבמדינות אירופה הנאורות – רק אנחנו נאורים - - -

<חוה ראובני: מה עם ארצות-הברית, היא דיקטטורה חשוכה?

מיכל רוזין: יש לי הרבה מה להגיד על ארצות-הברית, אולי עכשיו אובמה מאזין לנו אז אני חוששת להגיד ושלא ייתנו לי להיכנס.

<חוה ראובני: אי-אפשר להגיד שיש מודל אחד ויחיד בעולם שאנחנו עושים ההיפך ממנו.

<חוה ראובני: אי-אפשר לומר דבר כזה.

מיכל רוזין: לא זה מה שאמרנו, רק אמרנו שבמדינת ישראל הכול מחובר למעמד סטטוס אזרחות, ובמדינת ישראל האזרחות היא בעיה כשלעצמה והבאתי שלוש דוגמאות.

<חוה ראובני: לא אמרתי אזרחות, אמרתי מעמד, מצדי שיהיה מעמד של תייר, תושב ארעי.

מיכל רוזין: מעמד אזרחי הוא בעיה גדולה במדינת ישראל.

מיכל רוזין: לא יכול להיות שנכפוף את עניין רישיון הנהיגה לזה.

<חוה ראובני: ודאי שכן.

מיכל רוזין: אני נגד, בקיצור.

ישראל אייכלר: לא שמעתי ממשרד החוץ שבארצות-הברית מגבילים.

דוד צור: חברת הכנסת רוזין, לא יכול להיות שרשות אחת תיתן לצורך העניין גם בדרך של לגיטימציה או בדרך של מתן תעודה רשמית של מדינת ישראל למי שבצד השני, רשות אחרת שלידה, לא נתנה לו תוקף חוקי להיות כאן.

דוד צור: לכן זה מאוד הגיוני שיש פה הגבלה של זמן, שנותנים לאנשים זמן להסדיר את הרישיון במשך שנה, זה פרק זמן ארוך ומספיק כדי להסדיר את הדברים האלה, ולכן זה מאוד הגיוני שתקנה כזאת באה להסדיר את העניין.

ישראל אייכלר: תמשיך את ההיגיון הזה למשרד הבריאות.

ישראל אייכלר: יבוא לבית חולים תינוק שחולה, לא ייתכן שהוא לא יוכל להיות פה והמדינה - - -

דוד צור: הוא מקבל.

<חוה ראובני: הוא ישלם בשביל השירות.

<חוה ראובני: שם זה רק עניין של כסף.

מיכל רוזין: זה ממש לא רק כסף.

דוד צור: המשטרה.

<שרון שלאין: אנחנו שוכחים לרגע, עם כל הכבוד, שרכב זה נשק.

<שרון שלאין: חבר'ה, אתם שוכחים כמה אנשים - - -

מיכל רוזין: בדיוק זאת הסיבה.

מיכל רוזין: הוא לא יצא בגלל זה מהארץ, בגלל שלא יהיה לו רישיון, הוא ימשיך לנהוג בלי רישיון.

<שרון שלאין: גם אם הוא היה מקבל פה מעמד כלשהו, עדיין הוא היה צריך לעבור הכשרות ובדיקות ובחינות כדי לקבל את הרישיון, לא כל שכן, אם אין לו מעמד פה.

<שרון שלאין: את רוצה לאפשר לו להמשיך לנהוג?

<שרון שלאין: תסתכלו כמה הרוגים - - -

מיכל רוזין: את כל כך פועלת הפוך מההיגיון והפוך מהאינטרס שלכם.

מיכל רוזין: את רוצה שיהיה להם רישיון ולא יעשו בלופים.

<שרון שלאין: את רוצה שהוא ימשיך לנהוג, שנכשיר את השרץ.

ישראל אייכלר: איזה שרץ?

ישראל אייכלר: הוא לא עבריין.

ישראל אייכלר: הוא לא עשה שום עבירה.

ישראל אייכלר: הוא נהג זהיר.

ישראל אייכלר: יש לו רישיון חוקי.

<חוה ראובני: אני לא יודעת, אין לי מעקב אחרי בעל רישיון נהיגה זר.

מיכל רוזין: בחצי שנה יש לך מעקב?

<קריאות: - - -

<קריאה: אנחנו כפופים לאמנה בין-לאומית.

מיכל רוזין: יש לך מעקב, את יודעת אם הוא נוהג.

<שרון שלאין: אני לא יודעת.

מיכל רוזין: נוהגים פה אנשים במדינה ואת לא יודעת שהם נוהגים?

<חוה ראובני: ברישיון זר אני לא יודעת, אז אני תוחמת את הנזק.

דוד צור: רבותי, הייתי צריך לקרוא לכם פה לדיון על נושא של משק הלול.

דוד צור: חשבתי שזה היה דיון סוער, זה כלום לעומת הדיון הזה.

דוד צור: אני לא יודע אם יצא לכם להשתתף, חבר הכנסת אייכלר, חברת הכנסת רוזין.

דוד צור: הייתם בדיון?

דוד צור: הייתי צריך את המשטרה שם להפעלת סמכויות.

דוד צור: ..

<ציון מזרחי: קודם כול, שלום לכולם, אני מנהל אגף הרישוי במשרד התחבורה.

דוד צור: למה התחבאת עד עכשיו?

דוד צור: היית פותר לנו את כל הבעיות.

<ציון מזרחי: כשאני שומע את הרב אייכלר צועק, אני מתחבא.

<ציון מזרחי: ..

מיכל רוזין: הוא לא כזה מפחיד.

<ציון מזרחי: אני כאן, בסדר.

<ציון מזרחי: חברת הכנסת רוזין, מכובדי, קודם כול, יש תקנה במדינת ישראל.

<ציון מזרחי: אנחנו עוסקים במדינת ישראל.

<ציון מזרחי: נכון שאנחנו אוהבים לראות מה יש באירופה ובארצות-הברית, אבל בואו נסתכל על עצמנו קודם כול.

<ציון מזרחי: במדינת ישראל, על-פי התקנות, והיו פה מספיק דיונים וגם תיקנו – חוה תעמוד על זה יותר טוב ממני מבחינת התקנות – תקנה 567 מרשה, מאפשרת, לאזרח זר שבא למדינת ישראל, לנהוג עם הרישיון הלאומי שלו שנה שלמה.

<ציון מזרחי: היה והאזרח הזר הזה יצא ונכנס חזרה, יש לו עוד שנה.

<ציון מזרחי: לא גיליתי סוד גדול.

<ציון מזרחי: זה דבר אחד.

<ציון מזרחי: דבר שני, לטענתו של חבר הכנסת הרב אייכלר שאנחנו צריכים להסתדר עם משרד הפנים, אכן אנחנו עושים זאת.

<ציון מזרחי: בינתיים הספקתי לברר עם אנשי המחשב שלנו, והתוכנה מוכנה.

<ציון מזרחי: עכשיו היא תעבור ניסוי אצלנו ברישוי.

<ציון מזרחי: כלומר, אנחנו נקבל באמצעות המחשב ממשרד הפנים את מעמדו של המבקש ונתאים את המרת הרישיון, אם הוא צריך להמיר את הרישיון לישראלי, לזמן שמשרד הפנים נתן לו את אותו מעמד שהוא נתן לו.

<ציון מזרחי: עניין הנייר – אני כאן עם משטרת ישראל והיא לא העלתה את זה, אבל היינו בכמה וכמה ועדות – רבותי, יש כאן יותר מדי שוהים בלתי חוקיים מכל מיני סוגים.

<ציון מזרחי: בזמנו לכולם היה רישיון נהיגה עם תמונה, ולאלה יהיה בעזרת השם, היו מנופפים עם זה לשוטר - - -

מיכל רוזין: לא הבנתי מה זה "לאלה יהיה"?

<ציון מזרחי: אלה שמשרד הפנים יאשר את מעמדם.

<ציון מזרחי: היה מנופף אותו אדם שנמצא כאן בצורה לא חוקית, מראה את זה – כמו שחוה אמרה, זו תעודת זהות לכל דבר – מראה לו את רישיון הנהיגה עם התמונה, אפילו מהדגם הישן, שהוא לא החליף, ושוטר אמר: אתה בשבילי בסדר במדינת ישראל.

<ציון מזרחי: עד שהעסק הזה תם ונגמר, ואז עברנו לכל חצי שנה.

<ציון מזרחי: אנחנו טורחים ואומרים: אנחנו לא רוצים את כולם כל חצי שנה אצלנו.

<ציון מזרחי: גם אם יישארו אלה של חצי שנה, נשלח את זה לביתם, אם משרד הפנים יודיע לנו, והוא אמור להודיע לנו במחשב שהוא האריך את תוקף הוויזה.

מיכל רוזין: למה חצי שנה אם זה לשנה?

<ציון מזרחי: זה יהיה שנה, יהיה שנה וחצי, יהיה שנתיים.

ישראל אייכלר: הוויזה היא רק לחצי שנה.

מיכל רוזין: הבנתי.

<ציון מזרחי: אם משרד הפנים ישגר אלינו, כמו שצריך, בזמן ובמועד שעומדת להסתיים חצי השנה של האיש והם מאשרים לו עוד חצי שנה או עוד שנה, אנחנו נפעל אוטומטית, נשלח את זה לכתובת שהוא מסר לנו, אנחנו לא נגיד לו לבוא למשרד הרישוי.

מיכל רוזין: יש פה סתירה בדברים.

מיכל רוזין: שאלת הבהרה, אני לא מפריעה לך לדבר.

מיכל רוזין: יש פה איזה סתירה בדברים.

מיכל רוזין: אתה אומר שהוא מקבל חצי שנת שהייה במדינת ישראל, אבל שנה הרישיון בתוקף.

<חוה ראובני: לא.

<חוה ראובני: נפריד בנהיגה על סמך הרישיון הזר - - -

מיכל רוזין: את מדברת על רישיון זר.

<ציון מזרחי: זה שנה.

<חוה ראובני: שנה.

מיכל רוזין: למרות שיכולה להיות ויזה לשהייה בארץ לחצי שנה.

מיכל רוזין: זה הפוך מכל מה שאמרתי קודם, ואתם טענתם נגדי - - -

דוד צור: ההיפך, זה מאוזן.

<ציון מזרחי: הפוך, זה נותן לו יותר זמן לסדר - - -

מיכל רוזין: מאוזן, אבל זה הפוך.

<חוה ראובני: אם הייתי יכולה לעשות פחות, הייתי עושה פחות.

<חוה ראובני: אני נצמדת למחויבויות הבין-לאומיות שלי.

מיכל רוזין: את אומרת שחצי שנה, שאמרת שזה לא אפשרי וזה קטסטרופה שלבן אדם יהיה רישיון והוא יוכל להראות כאילו הוא חוקי.

מיכל רוזין: חצי שנה הוא לא חוקי פה והוא נוסע ברישיון כחוק, יש לו מסמך שהוא מראה שהוא חוקי.

<חוה ראובני: בשנה הראשונה - - -

מיכל רוזין: תסלחי לי, זה פשוט - - -

<חוה ראובני: תרשי לי להשיב.

<חוה ראובני: בשנה הראשונה יש לנו מחויבות בין-לאומית.

<חוה ראובני: הוא נכנס לפה.

<חוה ראובני: אכן אנחנו לא בודקים את המעמד שלו, וזה נכון גם לגבי מבקשי מעמד בדיעבד.

מיכל רוזין: זה רק אומר שכל מה שטענת נגדי קודם לא תקף.

דוד צור: מיכל, זה מאוזן.

מיכל רוזין: זה מוציא את הרציונל מהטיעון שלה - -

דוד צור: זה נכון שזה נותן חצי שנה.

דוד צור: בחצי שנה זה נכון מה שאת אומרת.

מיכל רוזין: - - שהיא לא רוצה לתת לאנשים שהם לא חוקיים פה.

<חוה ראובני: תרשי לי להשלים, כי אולי לא הובנתי.

דוד צור: לחצי שנה זה נכון מה שאת אומרת.

מיכל רוזין: איפה ההיגיון?

מיכל רוזין: או שיש היגיון או שאין היגיון.

דוד צור: איזון, כי אנחנו מחויבים גם לחוקים הבין-לאומיים.

ישראל אייכלר: החוקים הבין-לאומיים זה כן לאפשר חופש תחבורה.

דוד צור: שנה.

<חוה ראובני: חברת הכנסת רוזין, כנראה לא הסברתי טוב מספיק, אני אנסה שוב.

ישראל אייכלר: שנה, אבל נותנים את הרישיון בלי הגבלה.

<חוה ראובני: אנחנו - - -

ישראל אייכלר: אפשר לדבר בלי לצעוק?

<חוה ראובני: בשמחה.

<חוה ראובני: אני אנסה להסביר מה שלא הסברתי טוב מספיק קודם.

<חוה ראובני: אנחנו מחויבים בין-לאומית לתת זכות לנהיגה על סמך רישיונות זרים עד שנה.

<חוה ראובני: מבחינה בטיחותית-תחבורתית זה לא טוב, אני לא אוהבת את זה, אלה אנשים שלא בדקתי את כושר הנהיגה שלהם, אני לא יודעת באיזה מיומנויות הם קיבלו רישיון, אם בכלל, הפיקוח שלי על הנהיגה שלהם, עבירות תנועה שלהם וכו', מה הם עשו בחוץ-לארץ – אין לי מושג, אבל זאת מחויבות.

מיכל רוזין: זה בכל מקרה.

מיכל רוזין: כל מי שנכנס לפה עם רישיון מבחוץ זה בכל מקרה.

<חוה ראובני: נכון, בכל מקרה.

<חוה ראובני: אני תוחמת את הסיכון הזה בשנה לפי המחויבויות הבין-לאומיות של מדינת ישראל.

<חוה ראובני: ברגע שיצאתי מעולם המחויבויות הבין-לאומיות שלי, אני נמצאת במתן רישיונות ישראלים.

<חוה ראובני: במתן רישיונות ישראליים אני כבר הריבונית לחלוטין, אין לי שום מחויבות ממדינה אחרת שתגיד לי מה לעשות, ואז אני מנסה לעשות את זה לפי מיטב השיקולים הבטיחותיים והתחבורתיים שלי, ושיקולים אחרים רוחביים של מדינת ישראל, שיקולי מדיניות.

<חוה ראובני: התוצאה של כל זה היא שאנחנו לא מוכנים לתת רישיון רשמי של מדינת ישראל למי שלא נמצא פה כחוק.

<חוה ראובני: אני לא חושבת שמדינה צריכה לתת מטעמה צ'ופר, פרס, זכות ורישיון נהיגה למי שגם ללכת פה זה לא חוקי לגביו, אני כן אתן את זה בהתאמה לרישיון שהייה.

מיכל רוזין: אשרות – זה יהיה חוקי לא חוקי, זה גם כן - - -

<חוה ראובני: אני לא יודעת.

<חוה ראובני: אותי לימדו שבשביל להיות במדינה צריך רשות מטעמה - -

מיכל רוזין: לפי החוק צריך לשלם להם שכר כדין.

<חוה ראובני: - - למדינה יש איזו זכות להחליט מי נכנס לתחומה ומי לא.

דוד צור: חברת הכנסת רוזין, אחרי שהיועצת המשפטית, חוה, אמרה בכנות את העמדה שלה, עדיין את חושבת שזה לא תקין?

מיכל רוזין: אני חושבת שיש בעיה עם קבוצות אוכלוסייה במדינת ישראל, שאנחנו לא מוציאים אותם מפה, זה לא כמו תיירים שהגיעו - - -

דוד צור: האיזון של שנה לא נותן מענה?

מיכל רוזין: לא, מכיוון שיש פה אוכלוסיות, כמו למשל הנשים הפלסטיניות, שהבאתי כדוגמה, או למשל – איך קראת לזה?

מיכל רוזין: – מבקשי רשות שהייה בדיעבד, אימצתי את זה.

מיכל רוזין: אנחנו הרי לא מוציאים אותם מפה, הם נשארים פה כחוק, יש להם מעמד כחוק להישאר פה, ועדיין אנחנו לא נותנים להם את האפשרות לניידות, מה שגורם לזה שתהיה פשיעה ושיסעו בלי רישיונות ולא יהיה פיקוח.

<דוד גז: אולי עדיף להלבין את הפשיעה.

<דוד גז: ..

מיכל רוזין: לא אמרתי להלבין את הפשיעה.

<דוד גז: ניתן לכל מי שנכנס שלא כדין, כל מי ששוהה פה שלא כחוק - -

מיכל רוזין: ממש לא.

מיכל רוזין: זה לא מה שאני אומרת.

מיכל רוזין: חבל שאתה לא מקשיב.

<דוד גז: - - זה גם ערבים מהשטחים.

מיכל רוזין: חבר'ה, הם שוהים כחוק.

מיכל רוזין: יש להם ויזות שהייה שמחודשת להם.

דוד צור: לתקופה שהוא שוהה כחוק הוא מקבל.

מיכל רוזין: הוא לא - -

דוד צור: חבר הכנסת אייכלר, בבקשה.

מיכל רוזין: - - כל עוד את לא מגרשת אותו מפה יש לו הגנה זמנית.

מיכל רוזין: את לא מגרשת אותו, ולכן הוא שוהה כחוק כרגע.

<דוד גז: מי קבע שנהיגה זה זכות יסוד בסיסית?

<דוד גז: יש מוניות, אוטובוסים וכלי תחבורה אחרים.

מיכל רוזין: אתם פועלים נגד האינטרס של עצמכם, ואתם ממש לא מבינים את זה.

<דוד גז: אני לצערי רואה את הדם.

ישראל אייכלר: אני לא רוצה לצעוק, אני רוצה לדבר בשקט.

מיכל רוזין: אני רואה מה שאתה רואה - - -

דוד צור: חבר הכנסת אייכלר.

ישראל אייכלר: אני רוצה לדבר בשקט, אני רוצה שלא יפריעו לי ואני רוצה שהיועצת המשפטית תקשיב, כי יש פה עניינים של זכויות אדם בסיסיות.

ישראל אייכלר: הגברת ממשרד התחבורה אומרת שהיא לא חייבת לשום מדינה, אוקיי, את לא תסכימי שמדינות אחרות יגידו "הדדיות" וכמו שאת לא מכירה בזכויות של האזרחים שלה הן לא יכירו בזכויות של האזרחים הישראלים.

ישראל אייכלר: יכול להיות שאת מסכימה, אבל אני כישראלי שמגיע לחוץ-לארץ לא רוצה שאמריקה או אירופה יגידו: אנחנו לא מוכנים לתת לכם זכויות כשאתם לא נותנים לאזרחים שלי.

ישראל אייכלר: דבר שני, אמר מר מזרחי נימוק חזק שהוא העניין של שוהים בלתי חוקיים.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, שיש סכנה ביטחונית של שוהים בלתי חוקיים.

ישראל אייכלר: על זה אתה מדבר והמשטרה מדברת.

ישראל אייכלר: את זה אני מבין, להבדיל ממה שהם דיברו על תאונות דרכים, שזה מחייב גם לבדוק את הרישיון של האזרחים הישראלים כל חצי שנה, שנה, לפי ההיגיון של תאונות דרכים, אבל בואו נתמקד בשאלה הביטחונית.

ישראל אייכלר: בשאלה הביטחונית העצה היא פשוטה, שהשוטרים שעומדים ובודקים את השוהים הבלתי חוקיים לא יסתפקו ברישיון נהיגה, אלא יבקשו תעודת זהות או תעודה שהוא נמצא פה כחוק.

<ציון מזרחי: זה מה שקורה היום.

ישראל אייכלר: אז למה אתה צריך לשעבד את רישיון הנהיגה של כל האזרחים הטובים וכל התיירים הטובים, שאינם באים לפגע ולא לעשות מלחמות, אלא באים לנסוע על הכביש, ולפגוע בהם?

דוד צור: חבר הכנסת אייכלר, אני נפעם מפרץ ההגנה על זכויות העובדים הזרים – אני אומר את זה לא בציניות – עוד מעט תגייר אותם.

דוד צור: בואו נעביר אותם גם גיור, ניתן להם את כל הזכויות.

ישראל אייכלר: אני לא מדבר על העובדים הזרים.

מיכל רוזין: הוא לא דיבר על זה.

דוד צור: היא מדברת על העובדים הזרים.

ישראל אייכלר: על העובדים הזרים מדברת חברת הכנסת מיכל רוזין.

דוד צור: בואו נגייר גם את הפלסטיניות, ובא לציון גואל.

מיכל רוזין: למה לגייר אותם, למה אין זכות למוסלמים ולנוצרים לחיות במדינת ישראל כאזרחים?

מיכל רוזין: למה לגייר את כולם?

מיכל רוזין: הוא גם לא רוצה לגייר.

<קריאות: - - -

מיכל רוזין: הדת היהודית היא לא מסיונרית והיא לא רוצה לגייר אותם.

דוד צור: זה דיון פוליטי.

דוד צור: פקידי מדינה, אני מבקש לא להתערב...

דוד צור: ניצלתי את פרץ הטוב לב שראיתי פתאום אצל חבר הכנסת אייכלר ואת הפתיחות הזאת והליברליזם הנאור, לכן אמרתי: בואו נגייר.

מיכל רוזין: חבר הכנסת צור, הפרענו לו באמצע.

ישראל אייכלר: חברת הכנסת רוזין מייצגת את הציבור שבחר בה, לפי האג'נדה שהיא מייצגת פה, כראוי.

דוד צור: נראה לי שאתם מסתדרים נהדר מסביב לשולחן הזה בכל מה שקשור לתקנות האלה.

מיכל רוזין: לא רק פה.

ישראל אייכלר: אני מייצג הרבה יהודים שמגיעים לארץ - - -

דוד צור: הזכות שלהם לא נפגעת, מר אייכלר.

ישראל אייכלר: היא נפגעת מאוד.

דוד צור: איך?

ישראל אייכלר: למה באתי לדיון הזה?

דוד צור: שנה הוא מקבל אפשרות.

דוד צור: אמר לך עוזי: יוצא לשבוע, חוזר, מקבל עוד שנה.

מיכל רוזין: לאן הוא יצא, לירדן לסוריה?

דוד צור: הוא חי פה כתייר.

מיכל רוזין: זה חו"ל באירופה שאפשר לנסוע ברכבת מלונדון לפריז ולחזור ללונדון?

דוד צור: הוא נמצא פה כתייר.

דוד צור: הוא נמצא פה כתייר.

<לאה ורון: לטאבה, יוצאים לטאבה וחוזרים.

מיכל רוזין: זה מסוכן.

דוד צור: הוא נמצא פה כתייר.

מיכל רוזין: תן לו להביא דוגמה.

ישראל אייכלר: דוד, תן לי, אני אסביר לך למה אני מדבר בלהט כזה.

דוד צור: בבקשה.

ישראל אייכלר: הציבור שלנו, גם בקהילה שלי הקטנה, של חסידות בעלז, 50% ממנה הם תושבי חוץ וחיים בחוץ-לארץ הרבה והילדים שלהם.

ישראל אייכלר: הם נוסעים באל-על.

ישראל אייכלר: יש לנו שדה תעופה בשכונות שלנו.

ישראל אייכלר: יש לנו חיבור מאוד גדול עם יהודי ארצות-הברית שבאים לארץ, חיים בארץ.

ישראל אייכלר: לא תמיד עניין המעמד שלהם מסודר וזה יכול לקחת חודשים ושנים, גם אלה שכן מסודרים, אומרים להם: תבואו כל חצי שנה, כי משרד הפנים נותן להם שישה חודשים, אז הם באים לבקש, נותנים להם פתק לחצי שנה ובעוד חצי שנה הם שוב צריכים לבוא.

ישראל אייכלר: באים אלי אנשים שחיים פה עשר שנים - -

דוד צור: זה דיון אחר, לדעתי

ישראל אייכלר: - - וכל חצי שנה הם צריכים ללכת למשרד התחבורה.

ישראל אייכלר: כשהם באים עם הפתק הזה לנהוג בארצות-הברית או בבריטניה, כשהם מבקרים את ההורים, אומר להם השוטר: זה לא מוכר, תביא כרטיס.

ישראל אייכלר: על זה קיבלתי בשורה ממשרד התחבורה שהם הולכים להחליף את הפתקים האלה בכרטיסים, זה כבר חצי ישועה - -

<ציון מזרחי: בעתיד לבוא.

ישראל אייכלר: - - אבל אתה מגביל את האנשים האלה.

ישראל אייכלר: אתה אומר שאתה מסונכרן עם משרד הפנים.

ישראל אייכלר: כשבא אדם ורוצה רישיון נהיגה, אתה שואל את משרד הפנים: הוא בסדר?

ישראל אייכלר: אם משרד הפנים אומר לך "כן", תן לו רישיון כמו שאתה נותן לי, לשש שנים.

ישראל אייכלר: למה אתה צריך להיות הקומיסר של משרד הפנים ולבדוק בכל חצי שנה אם הוא חידש את הוויזה?

<ציון מזרחי: אני לא יודע למה אדוני מקבל לשש שנים, אולי בגלל הגיל, עד 120.

ישראל אייכלר: רשות ההגירה, אני מבקש לשמוע את עמדתכם.

<ציון מזרחי: קיבלתי עד 2016, וקיבלתי את זה ב-2006, לעשר שנים, אז תן לו גם לעשר שנים.

<ציון מזרחי: תוודא לפני שאתה נותן לו את הרישיון שהוא בסדר מבחינת משרד הפנים, אבל אל תריץ אותו בכל חצי שנה.

<ציון מזרחי: הרב אייכלר, אם יורשה לי, היושב-ראש ביקש מאנשי ההגירה לדבר - - -

דוד צור: רשות ההגירה, בבקשה.

<אלינור גולן: שלום לכולם, אני ראש דסק מרכז, מחלקת אשרות וזרים.

<אלינור גולן: למעשה יש כאן סלט שלם מבחינת המעמדות בישראל וההבנה של הדברים.

<אלינור גולן: לגבי האוכלוסייה שאתה מייצג, מדובר למעשה באוכלוסייה שמגיעה ונכנסת לישראל, כשלמעשה היא זכאית לקבל מעמד עולה ולנוע בחופשיות בלי שום בעיה, אבל הם עושים את זה מתוך בחירה, כי הם רוצים לשהות חלק מהזמן פה וחלק מהזמן שם.

<אלינור גולן: למה הם מקבלים לחצי שנה?

<אלינור גולן: כי הם מבקשים להיכנס באמצעות אשרת תייר.

<אלינור גולן: ברגע שהם נכנסים באמצעות אשרת תייר, החוקים של תיירים חלים עליהם.

<אלינור גולן: זה מתוך בחירה שלהם, הם כולם יכולים להיות אזרחים ישראלים ללא שום בעיה.

<אלינור גולן: זה מבחינת המעמד שלהם בישראל.

דוד צור: זה עדיין לגיטימי שהם ירצו להישאר במצב הזה.

<אלינור גולן: לגמרי.

<אלינור גולן: זה בסדר גמור.

ישראל אייכלר: לא צריך להגביל אותם.

<אלינור גולן: שוב, אנחנו חוזרים לנקודה שזה מתוך בחירה אישית שלהם.

<אלינור גולן: לגבי אוכלוסיית המסתננים בישראל, אלה אנשים שנכנסו לארץ, ולא נשכח, הם כולם עברו על החוק ועדיין עוברים על החוק בעצם שהייתם בישראל.

<אלינור גולן: כל מסתנן שנכנס מקבל צו הגנה זמני עד שהוא עובר איזה תהליך זיהוי כזה או אחר.

<אלינור גולן: ברוב המקרים גם לא בטוח שמדובר באותם אנשים.

<אלינור גולן: לי על השולחן יש איזה שמונה או תשעה מקרים של אנשים שהציגו את עצמם כאריתראים ולמעשה הם אתיופים לכל דבר.

<אלינור גולן: עצם העובדה שמנפיקים להם רישיון נהיגה תחת זהות שאולה עושה גם אותנו עבריינים.

<אלינור גולן: אנחנו מחויבים לבדוק מי האנשים האלה, מה מציגים לנו.

<אלינור גולן: כל תיק עובר בדיקת רקע.

<אלינור גולן: גם אנשים שמגיעים ארצה לבקר בישראל – למשל כמו שהזכירה חברת הכנסת רוזין, לגבי אלה שנמצאות בהליך מדורג כזה או אחר – הם נדרשים להמציא תעודת יושר, ותתפלאו לדעת שבהרבה מהמקרים אותם אנשים ברחו ממדינות האם שלהם בגלל עבר פלילי מאוד עשיר בחוץ-לארץ, כולל עבירות תנועה, אונס ורצח.

<אלינור גולן: אנשים כאלה מתחבאים פה ואנחנו נותנים להם לנוע בחופשיות.

<אלינור גולן: לגבי הנשים הפלסטיניות זה לאו דווקא - - -

מיכל רוזין: הנתונים שאת מציגה – אני מציעה שתעבירי לוועדה בצורה ברורה את הנתונים האלה לגבי כמה מתוכם - - -

<אלינור גולן: יש לנו נתונים.

מיכל רוזין: נראה לי שאת מכתימה פה אוכלוסייה שלמה, אבל זה לא נושא הדיון.

דוד צור: היא לא הכתימה אוכלוסיות שלמות.

דוד צור: בוא נשמור גם על זכותה לומר את הדברים.

<אלינור גולן: הצגת דוגמאות וקיבלת תשובות.

מיכל רוזין: רבים מגיעים עם עבירות - - -

<אלינור גולן: את מוזמנת לבוא ולבקר אצלנו במחלקה ולראות את המקרים.

מיכל רוזין: את יכולה להעביר לנו את הנתונים לוועדה.

<אלינור גולן: אנחנו נעביר גם לוועדה.

<אלינור גולן: אלה אנשים שמבקשים מעמד בישראל מכוח זכאות - - -

דוד צור: הפוגעים בלי זיתוני, זיכרונה לברכה, הצרפתים מהפגע-וברח, האם הם עם רישיון נהיגה צרפתי או ישראלי?

<אלינור גולן: לנהג הראשון לא היה רישיון ישראלי.

דוד צור: הם היו תיירים?

<אלינור גולן: כן.

<אלינור גולן: תיירים.

דוד צור: איזה סוג של רישיון היה להם?

<שרון שלאין: צרפתי.

דוד צור: הם היו במסגרת המצב שבו הם תיירים?

<קריאה: עד שנה.

ישראל אייכלר: זה שהרג שלוש נשים בנתניה, איזה רישיון היה לו?

דוד צור: רישיון של עבריין.

ישראל אייכלר: אתה מביא דוגמה אחת ממאות תאונות - - -

דוד צור: הולכים אתו לעסקת טיעון או לא?

<שרית פיליפסון: היום יש דיון בפרקליטות על זה, על כל הנושא של הסדר הטיעון.

דוד צור: המשטרה בעד או נגד?

<שרית פיליפסון: היום יכריעו בדיון.

דוד צור: נקווה שיכריעו שלא.

דוד צור: מר משה בר.

<משה בר: אני שומע שבכל העולם אין בעיות בקבלת רישיונות נהיגה.

<משה בר: הבן שלי לפני כמה שנים הגיע לצרפת, אשתו צרפתייה, ועד שהוא יקבל את האישור שהוא יכול להיות אזרח צרפת – הוא קיבל מפה רישיון בין-לאומי, הוא נסע, הרישיון נגמר לו – הוא היה צריך לעבור קורסים שלא שייכים בכלל לנהיגה, אם הוא יודע צרפתית על בוריה – מה זה שייך לרישיון נהיגה?

<משה בר: – ועוד הרבה מאוד דברים והוא לא יכול היה לקבל רישיון נהיגה אם הוא לא יודע צרפתית במאה אחוז.

<משה בר: אנחנו פה מדברים על העולם ואנחנו לא בודקים מה קורה בעולם.

<משה בר: שם הקשיים הרבה יותר גדולים לעומת פה.

<משה בר: כבוד היושב-ראש, פה יש הפקרות אחת גדולה, אי-אפשר שכל אחד יבוא וייתנו לכל אחד רישיון נהיגה.

<משה בר: רישיון נהיגה זה יותר מנשק, ונשק היום רוצים לקחת מאנשים ורישיון נהיגה נותנים לכל פרחח.

<משה בר: בואו, נפסיק לעשות טסטים, נפסיק לעשות תיאוריה, כל אחד שיגיע לגיל 16 יקבל רישיון נהיגה לכל חייו ונתפטר מכל הבעיות.

דוד צור: תודה רבה, מר בר.

דוד צור: רשות ההגירה.

<אלינור גולן: אני רוצה להוסיף משהו לגבי אותם תנאים ודרישות של משרד התחבורה.

<אלינור גולן: אני חושבת שהם מאוד לגיטימיים אם אנחנו כמדינה עדיין לא זיהינו את אוכלוסיית המסתננים בישראל ולא יודעים מי הם.

דוד צור: איך ההגדרה המדהימה של חדוה?

<אלינור גולן: מבקשי מעמד - - -

דוד צור: מבקשי רשות שהייה בדיעבד.

<אלינור גולן: עצם העובדה שאנחנו עדיין לא מזהים אותם, אני לא חושבת שאפשר יהיה להנפיק להם רישיון נהיגה שמקנה תעודה מזהה.

<אלינור גולן: דבר שני, לעניין הרופא המרדים שכבודו הזכיר.

<אלינור גולן: אני באופן אישי מטפלת במקרה הזה כבר יותר מארבע שנים, אשתו והילדים שלו נמצאים פה בישראל.

<אלינור גולן: בעיית התנועה שלו זה כשהוא נוסע לבקר את משפחתו היותר מורחבת - - -

<משה בר: הוא בסך הכול נוסע לרמאללה.

דוד צור: אני מבקש לא לדון במקרים פרטיים פה בוועדה.

דוד צור: נתתי לכולם להתבטא ברוחב לב, אבל עדיין יש גבול למה שאנחנו יכולים להיכנס אליו פה בוועדה.

דוד צור: האם יש מישהו שלא דיבר ורוצה לדבר?

דוד צור: בבקשה.

<אילן חגי: אני מייצג את קרנית – הקרן לפיצוי נפגעי תאונות דרכים.

<אילן חגי: למעשה עד עכשיו לא דנו בהצעה של תיקון 567 ו-567א, ולכן אני קצת חושש מהעניין הזה.

דוד צור: אתה כבר בתוך הסעיפים.

<אילן חגי: אין בעיה שנצא מכאן ולא יהיה דיון, אבל אם יהיה דיון של עשר דקות או של חמש דקות, אז כאן יהיה פספוס גדול.

<אתי בנדלר: האם יש בעיות ביטוחיות?

דוד צור: אני מבטיח לך שנתחיל לקרוא את הסעיפים.

<אילן חגי: קודם כול אני רוצה לתקן את יושב-ראש הוועדה הנכבדה שציטט את מר ציון מזרחי שכאילו תייר ברגע שהוא עוזב את הארץ וחוזר אליה הוא יכול אוטומטית עוד פעם שנה לנהוג בישראל.

<אילן חגי: כבוד יושב-ראש הוועדה אמר שבוע או משהו כזה - - -

<קריאות: שלושה חודשים.

<אילן חגי: כאן, על-פי ההצעה של משרד התחבורה, מדובר על שהות של שלושה חודשים באופן רצוף מחוץ לישראל.

דוד צור: תיארתי מצב קיים, והמצב הקיים הוא לא מצב טוב, הוא מצב רע, שבו אנשים יכולים לצאת ולחזור ולקבל עוד שנה.

ישראל אייכלר: טוב ורע זה עניין יחסי.

דוד צור: אני מסכים.

<אילן חגי: הדברים עלו פה כאילו ההצעה היא כזאת.

<אילן חגי: ובכן, ההצעה היא לא כזאת, ההצעה היא של שלושה חודשים.

<אילן חגי: אם קוראים קודם את ההצעה אחר-כך אני אגיב לגופם של דברים או להגיב כבר עכשיו?

דוד צור: אתה כבר נכנס לסעיפים.

דוד צור: נתחיל לקרוא ונשמע עכשיו הסתייגויות לסעיפים.

דוד צור: בבקשה.

<חוה ראובני: תקנות התעבורה (תיקון מס' ), התשע"ד-2013 בתוקף סמכותי לפי סעיף 70 לפקודת התעבורה, ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת לפי סעיף 21א (א) לחוק יסוד: הכנסת, וסעיף 2 (ב) לחוק העונשין, התשל"ז – 1977, אני מתקין תקנות אלה: תיקון 1.

<חוה ראובני: בתקנה 567 לתקנות התעבורה, התשכ"א-1961 (להלן – התקנות תקנה העיקריות), 567 (1) האמור בה יסומן "(א)" ובה – (א) במקום "מי שאינו תושב ישראל" יבוא "עולה חדש או מי שמרכז חייו מחוץ לישראל";

ישראל אייכלר: מה הפירוש?

דוד צור: תסבירי.

<חוה ראובני: יש הגדרה בהמשך למי שמרכז חייו מחוץ לישראל.

<חוה ראובני: באופן כללי התקנה בנויה על בדיקה דו-שלבית.

<חוה ראובני: שלב א', האם הנהג המסוים נכנס לקבוצת הזכאים.

<חוה ראובני: שלב ב', גם אם הוא מקבוצת הזכאים, האם מבחינת הזמן הוא עדיין זכאי או שהוא חרג מהזמן.

<חוה ראובני: אולי אני אחרוג מהסדר ואקרא את ההגדרה.

מיכל רוזין: כן, ואז תחזרי והסבירי מה זה אומר לגביו.

<חוה ראובני: כן, בלי ההגדרה זה לא יהיה ברור.

<חוה ראובני: "מי שמרכז חייו מחוץ לישראל" – מי שאינו תושב ישראל" – אני מבקשת להשמיט פה "עולה חדש", זה לא משנה מהותית, זה רק עניין של נוסח – "וכן תושב ישראל או אזרח ישראל ששהו מחוץ לישראל במשך שנתיים רצופות לפחות, ואם נכנס לישראל סמוך אחרי התקופה האמורה– שהותו בה הייתה לתקופה קצרה משנה.

<חוה ראובני: " "עולה חדש, כמשמעותו בתקנה 216א(1) למשך שנתיים מיום שנעשה עולה חדש כאמור.

<חוה ראובני: "

<אתי בנדלר: לא צריך את ההגדרה של עולה חדש אם מחקת את זה, או שזה מופיע במקום אחר?

<חוה ראובני: זה מופיע במקום אחר, אבל הוספתי עוד מרכיב כאן.

<חוה ראובני: אני אקרא את ההגדרות ואחר-כך אני אסביר הכול.

<חוה ראובני: "תושב ישראל, כהגדרתו בתקנה 170, למעט עולה חדש.

<חוה ראובני: " אני אסביר.

<חוה ראובני: המטרה שלנו היא, כפי שאני חושבת שהובהר, שמי שזמני בארץ יוכל לנהוג עם רישיון זר.

<חוה ראובני: מי שגר פה, נמצא פה, חי פה, חייו פה ינהג עם רישיון ישראלי – זאת המטרה – וכמובן עולה חדש לתקופת הגישור שהוא עובר ממצב א' למצב ב'.

<חוה ראובני: עולה חדש, ההגדרה שלו שיש לו תעודת עולה, הוא נכנס לישראל על-פי אשרת עולה, זאת הגדרה קיימת, אבל אנחנו מגבילים את זה למשך שנתיים מיום שהוא נעשה עולה חדש כאמור, אחרת מי שנעשה עולה חדש בגיל 20 עד 120, בכל פעם שהוא יוצא מהארץ לשלושה חודשים, הוא יקנה לעצמו זכות לנהוג שנה עם רישיון זר.

<חוה ראובני: אנחנו חושבים שמי שהשתקע בארץ, עברו שנתיים מאז שנהיה עולה, הוא הפך להיות ישראלי לצורך העניין, דינו כדין כל ישראלי אחר.

דוד צור: כן.

דוד צור: הסתייגויות.

<חוה ראובני: רגע, מי שמרכז חייו מחוץ לישראל, מי שאינו תושב ישראל, אנחנו מדברים על מי שהם לא תושבים, זה כולל את התיירים, תושבים ארעיים, סטודנטים, רישיונות עבודה – כולם מבקשי מעמד בדיעבד – זה כולל גם ישראלים חוזרים, מי שהוא אזרח ישראלי או תושב קבע בישראל ששהה מחוץ לישראל שנתיים רצופות לפחות וחוזר לישראל, גם הוא קונה לעצמו את הזכות הזאת למשך שנה.

<חוה ראובני: האוכלוסייה הזאת נכנסת למסגרת של זכאי נהיגה על-פי רישיון זר.

דוד צור: ברור.

דוד צור: הערות.

ישראל אייכלר: אני רוצה שתשווי את התיירים לעולים חדשים.

ישראל אייכלר: אני מוכן להתפשר על זה שתתני לו למשך שנתיים, לא לפי הוויזה שהוא קיבל לשישה חודשים, ולא תריצי אותו למשרד התחבורה בכל חצי שנה.

ישראל אייכלר: תעשו את זה לשנתיים כמו לעולה חדש.

ישראל אייכלר: כל שנתיים הוא יבוא לקחת רישיון.

<ציון מזרחי: לפי הרישיון הזר?

ישראל אייכלר: לא הרישיון הזר, אמרתם שאתם נותנים לו אישור לשנתיים, אז אותו אישור תנו גם לתייר.

מיכל רוזין: למי נותנים, לעולה חדש?

ישראל אייכלר: לעולה חדש היא נותנת לשנתיים.

מיכל רוזין: למה לא דורשים ממנו לעשות - - -

<חוה ראובני: התקנה הזאת לא מדברת על מתן רישיון ישראלי.

<חוה ראובני: אנחנו מדברים כאן אך ורק על הנהיגה על סמך רישיון זר.

<חוה ראובני: אין כאן שום התייחסות - - -

מיכל רוזין: את נותנת לו אופציה לעוד שנתיים?

<חוה ראובני: לא.

<חוה ראובני: אנחנו במבחן הדו-שלבי.

דוד צור: עולה חדש אחרי שנתיים יסדיר את מעמדו ויעשה רישיון ישראלי.

<שרון שלאין: הוא יכול בשנתיים הראשונות לצאת לחזור, לצאת לחזור, ואז - - -

<חוה ראובני: מוגדר מתי הוא מפסיק להיות עולה חדש לצורך התקנה הזאת ומתחיל להיות אזרח ישראלי רגיל.

ישראל אייכלר: הבנתי מהדברים שלך – תגידי אם לא הבנתי נכון – שאחרי שנה את נותנת לו אישור לעוד שנתיים.

<חוה ראובני: לא.

<חוה ראובני: אני אסביר שוב.

ישראל אייכלר: אמרת שאחרת הוא יקבל רישיון בגיל 20 וידאג עד 70 - - -

<חוה ראובני: אני אסביר שוב.

<חוה ראובני: אם לא הובנתי, אני אסביר שוב.

<חוה ראובני: אנחנו מדברים כאן על הזכות לנהוג עם רישיון זר.

<חוה ראובני: השאלה הראשונה היא מי בכלל נכנס למעגל הזכאים.

<חוה ראובני: אנחנו אומרים שאחד הזכאים האלה הוא עולה חדש, למרות שמרכז חייו הוא כבר בארץ.

ישראל אייכלר: את מדברת על השלב שהוא עדיין נוהג ברישיון הזר?

<חוה ראובני: כן.

<חוה ראובני: רק על זה.

<חוה ראובני: אני רואה בו עולה חדש למשך שנתיים מיום שהוא נעשה עולה חדש, אחר-כך דינו ככל אזרח ישראל.

ישראל אייכלר: למה לא תשווי את התייר לעולה החדש?

<חוה ראובני: כי התייר הוא לא עולה חדש.

<חוה ראובני: התייר, מרכז חייו מחוץ לישראל.

<חוה ראובני: הוא נמצא בקבוצה של מי שמרכז חייהם מחוץ לישראל.

מיכל רוזין: מה העיקרון?

דוד צור: העיקרון שמהגרי העבודה לא יוכלו לנהוג - - -

מיכל רוזין: נקודה.

מיכל רוזין: וגם פלסטיניות - -

דוד צור: וגם פלסטיניות מתוקף איחוד המשפחות.

מיכל רוזין: - - שגרות פה, חיות פה עם ילדים, משפחה, לא יכולות לנהוג.

מיכל רוזין: תסבירי את ההיגיון, את הרציונל, למה לעולים חדשים זה שנתיים לעומת אותם אנשים שאייכלר מדבר עליהם, לא מי שאני מדברת עליהם, שהם באים, נמצאים פה, הם לא רוצים להיות עולים של מדינת ישראל, מה לעשות.

<חוה ראובני: חברת הכנסת רוזין, את עוד פעם מערבבת את שני השלבים.

<חוה ראובני: לא אמרתי עדיין מילה על כמה זמן נוהגים עם רישיון זר, דיברתי מתי אנחנו בכלל נראה אותם בקבוצת הזכאים.

<חוה ראובני: אני שחיה בישראל 40 שנה לא נמצאת בקבוצת הזכאים הזאת, וגם אם אני אצא מהארץ לשלושה חודשים אני לא אכנס לקבוצת הזכאים הזאת, כי אני אזרחית ישראל ותושבת קבע בישראל.

<חוה ראובני: עולה חדש הופך להיות כמוני אחרי שנתיים.

דוד צור: הערות.

<אילן חגי: אומרת כאן עו"ד חוה ראובני שלמעשה ברגע - - -

אורלי לוי אבקסיס: את מדברת על הרכב - - -

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: היא בדיון אחר.

דוד צור: אורלי, היא רוצה שכל מהגרי העבודה יוכלו לנהוג ללא שום הגבלה מתי שהם רוצים.

מיכל רוזין: זה ממש לא נכון.

מיכל רוזין: היא בכלל חשבה שזה דיון על הרכב שניזוק.

<אתי בנדלר: זה הדיון הקודם.

<אילן חגי: אני רוצה להבהיר כאן דבר אחד.

<אילן חגי: אומרת כאן עו"ד חוה ראובני שלמעשה ברגע שקיבלת את האשרה שלך כעולה, יש לך זכאות לנהוג שנה עם הרישיון הזר שלך.

<חוה ראובני: זה לא מה שאמרתי.

דוד צור: היא אמרה שנתיים.

<חוה ראובני: לא.

<אילן חגי: לא זה ולא זה.

<אילן חגי: זה בדיוק מה שאני מסביר לכם.

<אילן חגי: אתם חושבים שזה מה שעולה מהתקנות.

<חוה ראובני: זה לגמרי לא מה שעולה.

דוד צור: אז מה עולה?

<חוה ראובני: אני אנסה שוב.

<חוה ראובני: זה מורכב.

<חוה ראובני: יש כאן - - -

מיכל רוזין: עולה חדש יכול להיות שנה.

<אילן חגי: לא זה ולא זה, גברת רוזין.

<חוה ראובני: יש בדיקה דו-שלבית, האחת מי זכאי, השנייה למשך כמה זמן.

<חוה ראובני: מי זכאי?

<חוה ראובני: זה עולה חדש, וזה שנתיים מיום שהוא נעשה עולה חדש.

<חוה ראובני: תייר עם אשרה - - -

מיכל רוזין: אל תמהרי.

מיכל רוזין: עולה חדש יכול לשנתיים עם אשרת - - -

<חוה ראובני: לא.

<אתי בנדלר: הוא נחשב לעולה חדש מאז כניסתו לארץ.

דוד צור: כמה זמן הוא יכול לנהוג?

מיכל רוזין: כמה זמן הוא יכול להיות על הרישיון הבין-לאומי?

דוד צור: שנה.

<אילן חגי: שנה ממתי?

<חוה ראובני: שנה מהכניסה האחרונה לארץ.

<אילן חגי: זאת אומרת שהם בוחנים, וזה בדיוק מה שאני מנסה להסביר.

<חוה ראובני: עוד לא קראתי.

<אילן חגי: בא משרד התחבורה ובתיקון הזה – תשימו טוב-טוב לב לדיוקים – הרי אנשים מגיעים לישראל, נגיד שהגעתי לישראל ב-1 בינואר 2013 וקיבלתי אשרה של עולה.

<אילן חגי: אלא מה, לפני שנכנסתי ב-1 בינואר 2013 באתי לישראל ובדקתי אותה, בדקתי אם יש לי מגורים, בדקתי אם יש עבודה לאשתי ולעצמי ובדקתי בתי ספר לילדים.

<אילן חגי: אומר פה משרד התחבורה, ואל תטעו, שאם נכנסתי לישראל לפני שקיבלתי תעודת עולה, היינו, לפני ה-1 בינואר 2013, לפני השלושה חודשים שקדמו לכך, מספיק שנכנסתי בין ספטמבר ל-1 בינואר, מתחילים לספור לי את השנה מספטמבר 2012 ועד ספטמבר 2013, לא נותנים לעולה החדש שנה מיום קבלת המעמד, וזה בניגוד להצהרה של מר ציון מזרחי בפני ועדת הקליטה.

<אילן חגי: הרי אם אנחנו זוכרים כאן, בדיון הקודם אמר כאן אדון מ"קהלת", שיש דיון נוסף ומקביל בפני ועדת הקליטה.

<אילן חגי: ביקשתם לבדוק מה היה שם בפרוטוקול.

<אילן חגי: טרחתי והוצאתי את הפרוטוקול של אותה ישיבה, ומר ציון מזרחי אמר שם שהיתה מחשבה לבוא ולומר: בואו נאפשר לעולה לנהוג שנה ראשונה, אפשרנו לו בזמן הזה להמיר את רישיונו בנחת.

<אילן חגי: לפי המצב הזה העולים החדשים, וכיום הרי כולנו יודעים – כמה עליות יש במטוס מאתיופיה שבאים ויש להם שנה?

<אילן חגי: – העולים החדשים באים קודם, אין להם שנה, אין להם זכאות לשנה, ומה שרוצים לתת לא קיים כאן.

<חוה ראובני: הפירוש שנותן מר חגי לתקנה הוא נכון.

<חוה ראובני: זה אכן מה שאנחנו אומרים.

<חוה ראובני: אנחנו חושבים שחלק מתהליך הבדיקה שלו על העבודה, המגורים ובתי הספר זה גם הנושא של נהיגה.

<חוה ראובני: הוא יקבל שנה מהכניסה האחרונה שלו לארץ, גם אם בדרך הוא עבר מעמד מתייר לעולה חדש.

<חוה ראובני: שנה מהכניסה האחרונה לארץ.

<חוה ראובני: אם הוא יהיה בארץ ארבע שנים לפני - - -

<ציון מזרחי: הם באים בתוך שלושה-ארבעה חודשים למשרד הרישוי וממירים את הרישיון.

<ציון מזרחי: האמן לי.

דוד צור: עוזי, אני אחזיר אותך למושב האחורי, היית שם יותר טוב.

<אילן חגי: מה שחסר זה ברישה של הסעיף "הנכנס לישראל", להוסיף את המילה "כדין".

<אילן חגי: להוסיף "שנכנס לישראל כדין", על מנת למסגר את הדברים.

<אילן חגי: ברגע שהבן-אדם רק נכנס לישראל, נשארת לך פרצה.

דוד צור: מה רע בזה?

<אילן חגי: חייבים להוסיף את זה.

<חוה ראובני: זה בדיוק הנושא של הדיון שאמרנו שאנחנו לא רוצים לפתוח כרגע, שהנושא הזה של מי שנכנס כדין, לא נכנס כדין, מבקשי מעמד בדיעבד, מצריך דיון נפרד.

גילה גמליאל: למה זה דורש דיון נפרד?

<קריאה: את מתקנת חוק ואת מתעלמת מזה.

דוד צור: - - - נכנסו לפה כמהגרי עבודה, למה כדין?

שולי מועלם-רפאלי: אם מישהו לא נכנס כדין, את רוצה לתת לו את הפרס הזה?

<חוה ראובני: להיפך.

דוד צור: על זה היה פה דיון 50 דקות כשלא הייתם.

דוד צור: אני לא רוצה לפתוח את זה עוד פעם, כי דנו בזה.

דוד צור: אני רק רוצה לשמוע למה לא.

דוד צור: עזבי רגע את הדיון שצריך לעשות בנושא נהיגת העובדים הזרים.

<חוה ראובני: בשלב הזה אני לא אומרת שלא, אני רק אומרת שלא הנחנו את זה על השולחן.

<חוה ראובני: שר התחבורה לא נתן לי את עמדתו ואת הנחייתו בנושא הזה.

<חוה ראובני: הנושא הוצף בפנינו רק אחרי שהתקנות האלה הונחו על שולחן הכנסת.

דוד צור: אני חושב שזה עניין עקרוני וגלשנו בזמן.

דוד צור: קודם כול, אני נפעם מהעניין שהדיון הזה עורר אצל כל חברי הכנסת.

דוד צור: אף פעם לא ראיתי כל כך הרבה חברי כנסת בדיון כזה.

דוד צור: מכיוון שגלשנו, אני אקבע דיון נוסף להצבעה על התקנות.

דוד צור: אנחנו נתחיל מייד בהקראה ונתחיל בהצבעות.

דוד צור: עד אז אני מבקש ממשרד התחבורה שיבחן את הנושא של "כדין", כי אני חושב שזאת הערה מאוד נכונה ומאוד חשובה וההערות הנוספות.

<קריאה: גם הנושא של העולים החדשים.

<אילן חגי: אם אפשר לגבי העולים החדשים מיום קבלת המעמד.

דוד צור: מוסיפה פה חברת הכנסת רוזין - - -

מיכל רוזין: אתי דיברה על כל העניין של הוצאת רישיון בין-לאומי על נייר לחוץ-לארץ - - -

דוד צור: משרד החוץ כבר לא אתנו.

<אתי בנדלר: התקנות האלה שמונחות היום על שולחנה של ועדת הכלכלה דנות בדבר אחד בלבד – בנהיגה בישראל עם רישיון נהיגה זר.

<אתי בנדלר: אגב הדיון הזה ביקשתי מיושב-ראש הוועדה עוד בדיון הקודם להעלות את הנושא של נהיגת ישראל בחוץ-לארץ עם רישיון הנהיגה הישראלי שלהם.

דוד צור: אגב, מה העלות של ממס"י לרישיון נהיגה בין-לאומי?

<יצחק מילשטין: 15 שקל.

ישראל אייכלר: יש הוצאה נוספת של קורס או משהו?

<יצחק מילשטין: לא.

<אתי בנדלר: זה רק הטרטור.

<חוה ראובני: יש עוד שלושה זכיינים, ממס"י הוא לא הספק היחיד.

<אילן חגי: אם אפשר, מילה אחת.

ישראל אייכלר: אני רוצה שבדיון הבא ידונו גם על העניין של לא לטרטר את התיירים בכל חצי שנה.

ישראל אייכלר: אני רוצה שזה גם יידון.

דוד צור: הישיבה נעולה.