ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 46, 2013-12-30 11:30

יואל רזבוזוב: שלום לכל הנוכחים.

יואל רזבוזוב: אני פותח את הישיבה.

יואל רזבוזוב: הנושא היום הוא התגברות סממנים אנטישמיים חדשים ובראשם מועל יד הפוך, בהשתתפות יו"ר הכנסת יואל יולי אדלשטיין.

יואל רזבוזוב: בישיבה זו אבקש לשמוע את נציגי ההסתדרות הציונית העולמית והסוכנות היהודית, הפועלות למיגור התופעה.

יואל רזבוזוב: כמו כן, גם משרד החוץ וכך נציגי התאחדות הסטודנטים הפועלת במרץ מול מפיצי האנטישמיות ברשתות החברתיות באינטרנט.

יואל רזבוזוב: אכן חשוב למגר את תופעת ההצדעה במועל יד הפוך, ולפעול להפיכה לבלתי חוקית במדינות אירופה, בדיוק כמו הצדעה במועל יד.

יואל רזבוזוב: יש למצוא דרך לדכא אותה גם ברשת האינטרנט, בה היא תופסת מקום מרכזי.

יואל רזבוזוב: לאור התגברות האנטישמיות, אני מבקש מכל הגורמים הנמצאים כאן, לשלב ידיים, כדי לפעול לדיכויה בכל האמצעים העומדים לרשותם.

יואל רזבוזוב: אני קורא למדינות אירופה ולאיחוד האירופאי להגביר מודעות לאנטישמיות, ולנקוט בצעדים למיגורה, ולקידום הסבלנות.

יואל רזבוזוב: בכוונתי לפנות לקהילות היהודיות באירופה, כדי לסייע מול הממשלות שלהן, מול מיגור התופעה.

יואל רזבוזוב: עכשיו אני אתן את רשות הדיבור לאדוני יושב ראש הכנסת, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה אדוני יושב ראש הוועדה, חברי הכנסת וכל המכובדים, נציג שגרירות צרפת שנמצא איתנו.

יולי יואל אדלשטיין: תראו, אני חושב על התופעה שעליה דיברת, של מועל יד חדש הפוך וסיפור אנלקה, ופחות מעניין אותי כדורגלן זה או אחר.

יולי יואל אדלשטיין: למרות שוודאי שיש השפעה לכל הסלברטיז האלה בתחומים השונים, שלצערי לוקים בתופעת האנטישמיות, במחלת האנטישמיות.

יולי יואל אדלשטיין: הדימוי שמהדהד אצלי בראש, או המחשבה בכל התקופה, גם כשהייתי בקדנציה הקודמת שר לענייני תפוצות ומי שממונה על המאבק באנטישמיות, הדימוי אולי חיובי, רק שבנסיבות האלה הוא נוראי.

יולי יואל אדלשטיין: אני תמיד חושב על זרם מים שמנסים לחסום אותו, עם סכר, עם אבנים, עם משהו, והזרם תמיד פורץ ומוצא דרך חדשה.

יולי יואל אדלשטיין: והרי במדינות אירופה רבות, מועל יד נאצי זה דבר אסור, וכמו זרם מים מחפשים איזו שהיא צורה חדשה להביע את השנאה הקלוקלת.

יולי יואל אדלשטיין: ודרך אגב, זה לא רק בתנועות.

יולי יואל אדלשטיין: אין ספק, אני מניח, לאף בר דעת שחלק מההתבטאויות כלפי מדינת ישראל וציונות וישראלים, זה אותו דבר.

יולי יואל אדלשטיין: זה אותו זרם שאסור לומר שיהודים הם מלוכלכים, אז הישראלים הם מלוכלכים, זה כבר ביטוי פוליטי כמעט לגיטימי.

יולי יואל אדלשטיין: אסור לומר שיהודים שותים דם של תינוקות, אז ישראלים, חיילים ישראלים ודאי וודאי, זאת כבר ביקורת פוליטית לגיטימית.

יולי יואל אדלשטיין: זה כמו שבאמת איזה שהוא זרם מים שפורץ החוצה.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אני חושב שבשונה מזרם מים, ואפילו זרמי מים האנושות כבר הצליחה לעצור איפה שצריך, אני חושב שכאן יש מה לעשות, וקודם כל להכיר בעובדות.

יולי יואל אדלשטיין: ומדובר במדינות דמוקרטיות, מדינות ידידותיות למדינת ישראל, ולכן זה קשה.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא להילחם באיזה דיקטאטור, זה הכי קל.

יולי יואל אדלשטיין: כאן, במדינות האלה, יש סקרים ובסקרים האלה משתתפות לפעמים הממשלות והמשטרות, אבל הסקרים עדיין נוראיים והסקר האחרון שהיה, ויש אני מניח נתונים לא רק לי, ושהסוכנות של האיחוד האירופי לזכויות אדם עשתה אותו יחד עם גורמים נוספים.

יולי יואל אדלשטיין: אם אנחנו חושבים על הנתונים, ודרך אגב הנשאלים, פשוט לסבר את האוזן, אני בטוח שלרבים מן הנוכחים הנתונים האלה ידועים, אבל סקר, מה המדגם המייצג?

יולי יואל אדלשטיין: 500, 600 בדרך כלל אנחנו רגילים?

יולי יואל אדלשטיין: 1,000 במדינות גדולות?

יולי יואל אדלשטיין: כאן כ-6,000 נשאלים.

יולי יואל אדלשטיין: וכשכל חמישי אומר שהוא חווה אישית או היא חוותה אישית מתקפה אנטישמית, כש-66% מדברים על התגברות תופעת האנטישמיות, כשכשליש מתחילים לחשוב על להגר מן המדינה שלהם, אני חושב שהנתונים האלה צריכים להדאיג.

יולי יואל אדלשטיין: ולא רק את ממשלת ישראל, את כנסת ישראל או את הישראלים.

יולי יואל אדלשטיין: הם צריכים קודם כל להדאיג את הממשלות ואת הגופים, גופי אכיפת החוק במדינות האלה, מכיוון שאנחנו תמיד צריכים לזכור – זה מתחיל ביהודים, זה אף פעם לא נגמר ביהודים, והתופעות האלה, כדאי לשים להן קץ מיד.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו, אני דיברתי על אירופה, אנחנו יכולים לצערי גם לחצות את האוקיינוס ולדבר על ארצות הברית.

יולי יואל אדלשטיין: וכשבשיא הרצינות מדברים במדינה כמו ארצות הברית, שאולי עכשיו צפויות בעיות חדשות בעקבות מינוי נגידה יהודיה לבנק המרכזי בארצות הברית, אז זה כבר – אנה אנו באים?

יולי יואל אדלשטיין: במקום להתגאות בשיווין המלא, מודאגים מזה שעכשיו יהיו לזה השלכות אנטישמיות, בוודאי שיכולים גם ללכת לכיוון של ברית המועצות לשעבר, ומזרח אירופה, וגם שם נמצא את התופעות האלה.

יולי יואל אדלשטיין: אז אני חושב אדוני יושב הראש, אמרת שקשה ולא נעים כל פעם לקיים את הדיונים האלה, אבל חייבים לעשות אותם, ואני חושב שאנחנו כישראלים, אלף צריכים לזכור שיש לנו אחריות על מה שקורה בקהילות היהודיות ברחבי העולם, לא במקום הממשלות שלהם.

יולי יואל אדלשטיין: לא לשלוח כוחות אבטחה שלנו לקהילות היהודיות, זאת אחריות קודם כל של הממשלות והמדינות כמו שאמרתי בעולם הדמוקרטי.

יולי יואל אדלשטיין: ודבר שני, וזה אדוני יושב הראש מסר שהוא דווקא שייך לדעתי לוועדה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: כי לפעמים גם בארץ אנחנו שומעים את הקולות של אנשים, בעיני קצת חסרי הבנה, כדי לא לומר חסרי שכל, שמתחילים לשפשף את הידיים ולומר – יופי, יש שם אנטישמיות – עכשיו יבואו יותר עולים.

יולי יואל אדלשטיין: בואו נבנה על כך שהעולים יבואו כי אנחנו נהיה מדינה טובה, מדינה אטרקטיבית, ואנטישמיות, גם נודה בעובדות, לא תספק לנו עולים.

יולי יואל אדלשטיין: להגר היום בעולם אפשר בלי סוף ממדינה למדינה, ואני מכיר קהילות ואתם מכירים קהילות, שמשם 50% מן היהודים יצאו, ורק אחוזים בודדים הגיעו לישראל.

יולי יואל אדלשטיין: אז בואו לא נבנה אל אנטישמיים, לא נבנה על אנלקה, ולא נבנה על כל מיני חברים שלו.

יולי יואל אדלשטיין: את העלייה אנחנו נקבל רק אם נהיה מדינה טובה, מדינה אטרקטיבית.

יולי יואל אדלשטיין: באנטישמיות אנחנו נאבק, כי אנטישמיות, כמו כל צורה של גזענות, זו תופעה שאין לה מקום בעולם הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אז יישר כוח על קיום הדיון, ואני רק מתנצל, עוד כמה דקות יש לי נשיאות, אז אני לא אשמע את הדוברים.

יולי יואל אדלשטיין: לוח הזמנים של הכנסת מוכר לכולנו.

יואל רזבוזוב: תודה רבה אדוני יושב הראש, ואני חושב שבאמת כולנו מסכימים שאנחנו היינו רוצים כאן עולים מסיבה אחרת ולא אנטישמיות.

יואל רזבוזוב: עכשיו ברשות

יואל רזבוזוב: כם, אני מבקש מעידו דניאל, מנהל התכנית למאבק באנטישמיות מהתאחדות הסטודנטים, להציג את פעילות ההתאחדות.

יואל רזבוזוב: יש לו מצגת יפה, בבקשה.

<עידו דניאל: שלום לכולם.

<עידו דניאל: אני רוצה קודם כל להודות ליושב ראש הוועדה, חבר הכנסת יואל רזבוזוב על שהזמין אותנו.

<עידו דניאל: חברי הכנסת, כמובן יושב ראש הכנסת שכיבד אותנו בנוכחותו.

<עידו דניאל: התכנית למאבק באנטישמיות ברשת היא תכנית של התאחדות הסטודנטים בישראל, הושקה על ידה למעשה בשיתוף פעולה עם המכון לזיכרון השואה בצרפת, ועם הקונגרס היהודי הישראלי.

<עידו דניאל: אני אתחיל קצת עם רקע, מדוע איכפת לנו ככה מאנטישמיות.

<עידו דניאל: התאחדות הסטודנטים בישראל כידוע מייצגת למעלה מ-300,000 סטודנטים מ-64 מוסדות אקדמאים שונים בישראל.

<עידו דניאל: היא מפעילה מספר תכניות של מלגות למעורבות חברתית, מסייעת לסטודנטים במימון שכר לימוד, במעורבות בקהילה, עזרה לזולת.

<עידו דניאל: יש לנו תכניות סיוע לקשישים, ניצולי שואה, בני נוער.

<עידו דניאל: בעקבות מהפכת המידע, נוכחנו לראות גם מהפכה פחות חיובית שהגיעה עימה, וזאת הסתה קשה כנגד העם היהודים, הכחשת שואה ומסע דה-לגיטימציה כנגד ישראל, כמדינה יהודית דמוקרטית, או כמדינת הלאום של העם היהודי.

<עידו דניאל: התאחדות הסטודנטים המייצגת סטודנטים ישראלים, לא יכלה להתעלם מכך, לכן התכנית למאבק באנטישמיות היא למעשה תכנית למעורבות חברתית, אבל מעט אחרת.

<עידו דניאל: היא מתקיימת ברשת ואני מיד אסביר על כך.

<עידו דניאל: התכנית שלנו נקראת תכנית למאבק באנטישמיות או – ISCA - Israeli Students Competing Anti-Semitism.

<עידו דניאל: היא קיימת שנתיים, נכנסת בשנת תשע"ד הנוכחית לשנתה השלישית.

<עידו דניאל: אני יכול להגיד היום שהתכנית היא המובילה בארץ ובעולם בנושא.

<עידו דניאל: היא פועלת במגוון שפות: אנגלית, צרפתית, ספרדית, גרמנית, רוסית, אוקראינית, איטלקית, שוודית, רומנית, הונגרית, ערבית, פרסית ותורכית.

<עידו דניאל: תהליך המיון שלנו בעצם מורכב מסטודנטים.

<עידו דניאל: הסטודנטים שלנו, דוברי השפות הללו, שכיאה לדור שלנו חיים ונושמים את האינטרנט, רשתות חברתיות ומחוברים בשידור חי לכל מה שנעשה בעולם, ואלה בעצם הסטודנטים שלנו.

<עידו דניאל: כיצד אנחנו פועלים?

<עידו דניאל: אני אעבור לשקף הבא.

<עידו דניאל: אנחנו למעשה מאתרים ומזהים תוכן אנטישמי ברשת.

<עידו דניאל: אנטישמיות עדיין נמצאת.

<עידו דניאל: לא השארנו אותה באירופה או בכל מדינה אחרת, היא עדיין נמצאת וקיימת ברשת.

<עידו דניאל: אנחנו מזהים אותה וכאן אפשר לראות בצד את כל הפלטפורמות של רשתות חברתיות או אינטרנט אחרות, שאנחנו פעילים בהם – "פייסבוק", "טוויטר", "יו-טיוב", "אינסטגרם".

<עידו דניאל: פרויקט ויקיפדיה למשל הוא פרויקט מאד גדול שלנו.

<עידו דניאל: לנו יש את הידע, ואנחנו בעצם מנהלים את המלחמות על ערכים שלא יהיו מוטים כנגד יהודים, ואנחנו נתקלנו כבר בהרבה דוגמאות של ערכים פשוט מוטים.

<עידו דניאל: מקרה אחרון שהיה לנו, נכנסנו יום אחד לערך על העבדות וגילינו שמישהו שינה שם את כל הערך על כך שהיהודים הם המציאו את סחר העבדים בעולם והם שולטים בו גם היום - יהודים הם סוחרי העבדים הגדולים בעולם.

<עידו דניאל: למעשה אנחנו בוחרים אסטרטגיה כיצד להתמודד עם התוכן האנטישמי הזה.

<עידו דניאל: לפעמים זה בדרך חינוכית כמו ויקיפדיה או מענה לשאלות, לפעמים צורה גרפית יותר, לפעמים גם בהומור, זה תלוי בתוכן.

<עידו דניאל: ואנחנו למעשה פועלים, כמו שאמרתי, אפשר לראות, יש לנו שתי אסטרטגיות למעשה: מציאת מכנה משותף עם הזרם המרכזי של הגולשים, כלל ה-10-80-10.

<עידו דניאל: הצד הזה לא מעוניין, הצד הזה לא מעוניין, אנחנו פונים למיינסטרים שכן יהיה מעוניין וכן יבין שמשהו כאן לא בסדר בתוכן הזה.

<עידו דניאל: טפח נוסף משמעותי יותר של הפעילות שלנו הוא בעצם ניקוי רשת האינטרנט מההסתה.

<עידו דניאל: וכך, הסיכום של שנת 2013 על הדברים שעשינו, 4,580 דיווחים על פרופילים, קבוצות, דפים, תוכן אנטישמי מכחיש שואה בפייסבוק, וזה רק בפייסבוק, הרשת החברתית הגדולה בעולם.

<עידו דניאל: יוטיוב, יש לנו גם את אתר יאהו, אני מיד אראה דוגמא ליאהו, ומאמרים וערכים בויקיפדיה, שוב, אנחנו עורכים ואנחנו נמצאים שם, מעדכנים כל הזמן תקריות אנטישמיות בויקיפידה.

<עידו דניאל: אם פוליטיקאי מסוים אמר משהו שרצוי להיכתב בערך של ויקיפדיה.

<עידו דניאל: ויקיפדיה היום זה הזיכרון הקולקטיבי של העולם, והכל נמצא שם לתמיד.

<עידו דניאל: אנחנו רוצים שהכל יתועד, במידה ומישהו מסית לאנטישמיות.

<עידו דניאל: אני רוצה להראות לכם פעילות שלנו ב-Yahoo Answers, למשל, אתר שאלות ותשובות הגדול בעולם.

<עידו דניאל: אני קורא לזה הדור הבא של העצלנות של תלמידי התיכון, בעיקר בארצות הברית.

<עידו דניאל: כבר אף אחד לא מחפש אפילו בויקיפידה, הוא רוצה תשובה ספציפית למה שהוא רוצה לעבודה שלו באוניברסיטה, בבית ספר וגם לשאלות רנדומאליות, כמו למשל – האם יצירת השואה נועדה באמת נועדה רק כדי לתת אדמה ליהודים.

<עידו דניאל: זו שאלה תמימה.

<עידו דניאל: זו שאלה.

<עידו דניאל: אנשים לא יודעים, ולנו יש את הידע על ישראל, על העם היהודי, אנחנו עונים.

<עידו דניאל: המגוון פה רחב.

<עידו דניאל: אנחנו עונים גם על שאלות על יחסי ישראל – תפוצות, מסורת יהודית, כל הדברים האלה, אנחנו עושים.

<עידו דניאל: עוד דוגמא, שאלה לגבי היטלר והנאצים, הוא שואל פה למה הנאצים שלטו בחייהם של היהודים ואנשים.

<עידו דניאל: הוא צריך את זה בשביל עבודה לבית הספר.

<עידו דניאל: אנחנו נתנו את התשובה.

<עידו דניאל: בדרך כלל זה מגובה גם בלינקים ודברים כאלה, ככה שאנשים שירצו לתת לו דיסאינפורמציה, לא יוכלו בעצם להיות שם.

<עידו דניאל: אנחנו רוצים להיות ראשונים.

<עידו דניאל: ויש אנשים שמנסים לעשות דיסאינפורמציה ולהטעות.

<עידו דניאל: זה חלק מהדברים שאנחנו מפרסמים.

<עידו דניאל: אמרתי, לפעמים קצת הומור.

<עידו דניאל: התחרות האחרונה בבחריין למשל, קצת דה-לגיטימציה, העלימו את דגל ישראל בבחריין.

<עידו דניאל: השחיינית עמית עברי, מג'יק שואו.

<עידו דניאל: זה דניס מנוד, הוא מחוקק שוויצרי, איחל למדינת ישראל להעלם בעפר.

<עידו דניאל: עשינו צלם מסך של הסטאטוס שלו בפייסבוק, עם הפרצוף שלו הפצנו את זה ברשת, זה הופץ על ידי מאות ואלפי גולשים וזה מה שאמרתי, כשאנחנו מנסים לפנות למיינסטרים, זה מה אנחנו עושים – להוקיע את האנשים האלה.

<עידו דניאל: להגיד שזה לא בסדר.

<עידו דניאל: וזה גם משהו מעניין, באחד הביקורים של מזכיר המדינה ג'ון קרי באוניברסיטת אל קודס הייתה תהלוכה, היו מהחמאס שהצדיעו במועל יד, אז עשינו ככה איזה משהו מעניין.

<עידו דניאל: זה גם תפס באופן ויראלי.

<עידו דניאל: אני רוצה להראות לכם קצת את ההסתה בפייסבוק ועם מה אנחנו מתמודדים.

<עידו דניאל: זו למשל דוגמא לדברים שפייסבוק לא מוכנה להוריד בכלי הדיווח שלה לקהילת המשתמשים.

<עידו דניאל: אמור להצחיק, אני לא חושב שזה כל כך מצחיק.

<עידו דניאל: עוד דברים, זה בצרפתית.

<עידו דניאל: המקור של הדבר הזה הוא איראני.

<עידו דניאל: מתארים כאן את היהודים כבעלי פולחנים שטניים, רוצחים, פדופילים, אנסים וכו'.

<עידו דניאל: הדברים האלה.

<עידו דניאל: עוד דוגמא לדברים שאנחנו מוציאים ברשת, ההשוואות האלה למשל, וזו למשל האנטישמיות החדשה, הדברים שקשורים למדינת ישראל.

<עידו דניאל: כתוב כאן בצרפתית – שר הכלכלה בנט: הרגתי הרבה ערבים, אין לי בעיה עם זה.

<עידו דניאל: והיטלר אומר – הרגתי הרבה יהודים ו-, מילה לא יפה - ...

<עידו דניאל: לי את המוח, עם זה כבר 70 שנה.

<עידו דניאל: ובאנו לדבר היום על ההצדעה הנאצית ההפוכה.

<עידו דניאל: אני רוצה קצת להראות לכם ולהסביר.

<עידו דניאל: זה הבחור שהמציא את זה.

<עידו דניאל: שמו דיודונה, הוא קומיקאי אנטישמי, הרבה זילות שואה בהופעות שלו.

<עידו דניאל: אתם רואים את החולצה של הבחורה שהצטלמה איתו, ואם מבינים לאן הסיפור הזה בדיוק הולך.

<עידו דניאל: הצדעה הנאצית הרגילה, מועל היד שאנחנו מכירים – אסור בצרפת, הוא המציא את ההצדעה הנאצית ההפוכה, כדי לקרוא תיגר על הקהילה היהודית, על הפדרציה היהודית.

<עידו דניאל: על, לטענתו, היהודים שעושים כסף מתעשיית השואה.

<עידו דניאל: כך למשל הוא מפרסם הופעות שלו.

<עידו דניאל: למשל מודעה של פרסום של ההופעות שלו, מי שמזהה כמובן את בירקנאו.

<עידו דניאל: וכאן אני רוצה להראות סרטון.

<עידו דניאל: זה לא עובד.

<עידו דניאל: טוב, אנחנו נמשיך.

<עידו דניאל: הוא המציא שיר שואה-אננס, שאלו אותו למה, הוא אמר שהשואה צריכה להיות קצת יותר אקזוטית לטענתו.

<עידו דניאל: יש סרטון שמראה את זה, אנשים שלבושים כניצולי שואה ביום ששחררו את המחנות, עם טלאי צהוב עליהם, רוקדים על הבמה איתו.

<עידו דניאל: ככה נראות ההופעות שלו.

<עידו דניאל: בהתחלה הוא ביקש מהאנשים, זה הציבור של הרשת ויכולתי להביא לפה היום ציורים וכל מיני תמונות מאוירות ולהגיד לכם תראו אנטישמיות, אני רוצה דווקא להדגיש את הפן שהדבר הזה לא נשאר על מסכי המחשב, הוא יוצא החוצה.

<עידו דניאל: הוא ביקש מהגולשים – בואו תצלמו את עצמכם, תעלו לרשת את מועל היד שאם עושים בכל מיני מקומות בעולם.

<עידו דניאל: זה התחיל נחמד, ואני אומר את זה בציניות, בכל מיני מונומנטים.

<עידו דניאל: זה מי שמכיר אנדרטה לזכר ה-11 בספטמבר.

<עידו דניאל: זה בלבנון, מוזיאון של החיזבאללה.

<עידו דניאל: אנשים צילמו את עצמם בכל מיני מקומות בעולם.

<עידו דניאל: זה המשיך לקבוצות כדורגל, צוותי בתי חולים, כבאים, חיילים - - -

יואל רזבוזוב: אנשים בוודאות יודעים מה הם עושים?

<עידו דניאל: יודעים בוודאות מה הם עושים.

<עידו דניאל: הם מכירים את דיודונה, יודעים את הדעות שלו.

<עידו דניאל: אני לא חושב שאפשר לטעות בעניין הזה.

<עידו דניאל: אחר כך שידול ילדים לעשות את ההצעדה הזו, תלמידי בית ספר, אתם רואים את המורה עומד בצד.

<עידו דניאל: זה נשיא צרפת שהיה בכנסת לא מזמן, פרנסואה הולנד, גם הוא נפל קורבן.

<עידו דניאל: אתה רואה את כמות הלייקים והשיתופים, אתה יכול להראות למה דבר כזה הוא משותף מאד.

<עידו דניאל: אחר כך הוא עבר לחנויות יהודיות כשרות, בתי כנסת, מוזיאונים שונים.

<עידו דניאל: האיש הזה, אני מבקש שתזכרו את הפרצוף שלו, הוא עשה את זה ליד חנות ספרים בעברית, בצרפת.

<עידו דניאל: תזכרו את הפרצוף שלו בבקשה, אנחנו נחזור אליו.

<עידו דניאל: בחנוכה האחרון, גם ליד סמלים יהודים, הדלקת נרות פומבית שהייתה בכל מיני מקומות בצרפת, וזה ממשיך.

<עידו דניאל: מי שרצה את הקשר לישראל – בבקשה: שגרירות ישראל בשטוקהולם למשל, שער הכניסה שלהם, רואים את הקשר לסכסוך בוא נגיד, דה לגיטימציה, BOYCOOT ישראל, והמשיך לאנדרטאות ולכל מיני אתרי זיכרון לשואה.

<עידו דניאל: כאן למשל זה דרך שנקראה על שם המגורשים בצרפת למחנות הריכוז.

<עידו דניאל: זה בבית אנה פרנק, ברלין.

<עידו דניאל: זו אנדרטה לזכר השואה בדרנסיס, צפונית לפריז.

<עידו דניאל: זה בברלין, אנדרטה לזכר השואה בברלין.

<עידו דניאל: זה אלין סורל, הוא אחד מחבריו הטובים ביותר של דיודונה, מכחיש שואה צרפתי ידוע.

<עידו דניאל: וזה על מסילות בירקנאו בפולין.

<עידו דניאל: זה באיחוד האירופאי, בתוך הפרלמנט האירופאי.

<עידו דניאל: וזה כאן בירושלים, כיכר צה"ל בירושלים.

<עידו דניאל: תמונות מהכותל, כמו שאפשר לראות.

<עידו דניאל: זה דברים שאנחנו מפיצים, מנסים שוב לפנות לזה בהומור.

<עידו דניאל: זה גם שותף על ידי הרבה אנשים, להראות את ההבדל.

<עידו דניאל: ואני אנסה, אני חושב שכאן הסרטון יעבוד.

<עידו דניאל: שמו של הבחור הזה מליק נארם.

<עידו דניאל: מליק הוא מעריץ של דיודונה, ראיתם אותו קודם, זה הבחור שביקשתי שתזכרו את פניו.

<עידו דניאל: הוא מדבר בצרפתית, אני רוצה רק שזה יהיה ברקע.

<עידו דניאל: אני רוצה להראות את תוצאות ההסתה.

<עידו דניאל: אני אצטט אותו: "היום אנחנו נדבר על הכחדת העם היהודי, העם שבחר להיות העם המובחר, אך אף אחד לא בחר בו להיות כזה.

<עידו דניאל: העם הזה מרגיש עליונות, כמו שפרעה הרגיש עליהם בעבר, כמו שנאמר: כמו שעשית, כך ייעשה לך.

<עידו דניאל: כל עם מגיע לסוף קיומו וכך גם העם היהודי.

<עידו דניאל: לפני 14 דורות ניבא לנו הנביא מוחמד את קיצו של העם היהודי.

<עידו דניאל: הרבה אנשים מבני עמי מפחדים לדבר על הנבואה הזו, אבל זה תפקידנו.

<עידו דניאל: אנחנו צריכים להכחיד את היהודים.

<עידו דניאל: אתם יכולים להמשיך לחשוב שיגיע אליכם משיח אחר שיציל אתכם, אבל זה לא יקרה.

<עידו דניאל: הרבנים שלכם לא יעזרו לכם.

<עידו דניאל: היטלר היה נחמד איתכם וכנראה שהוא היה אחד מכם, שיצא כנגדכם.

<עידו דניאל: בכל מה שקשור לעם שלי, תפקידו הוא להכחיד אתכם עד האחרון.

<עידו דניאל: לא כל כך משנה לנו מה הקריף (שזה ארגון הגג של יהודי צרפת) חושבים, אנחנו לא נחיה אתכם בשלום לעולם".

<עידו דניאל: הסרטון הזה היה ביוטיוב, אתר שיתוף הווידיאו הגדול בעולם, זכה למאות ועשרות אלפי צפיות.

<עידו דניאל: אנחנו הצלחנו להוריד אותו מהרשת בגלל התוכן המסית שלו.

<עידו דניאל: השכלנו להוריד אותו לפני כן למחשב, כדי שאפשר יהיה לראות את תוצאות ההסתה.

<עידו דניאל: זה לא רק הצדעה, כמו שאתם רואים, זה עניין שהוא מעבר.

יואל רזבוזוב: עידו, משפט סיכום.

<עידו דניאל: משפט סיכום באמת.

נסים זאב: למי הוא שייך הבחור, לאל קאעידה?

<עידו דניאל: מי יודע?

<עידו דניאל: אני מקווה מאד שלא.

<עידו דניאל: זה בחור נורמטיבי.

<עידו דניאל: ראית, הוא הולך ברחוב ועושה את ה - - -

נסים זאב: כולם נורמטיביים שם, אני בטוח.

<עידו דניאל: כן.

<עידו דניאל: ביקשו ממני להגיד כמה מילים כיצד לסייע בהמשך המאבק שלנו.

<עידו דניאל: התכנית שלנו היא תכנית מלגות – סטודנטים בפועלים.

<עידו דניאל: האנטישמיות היא גדולה ברשת.

<עידו דניאל: אנחנו מבקשים את עזרתכם, מכל הנוכחים כאן.

<עידו דניאל: אנחנו צריכים מלגות נוספות עבור הסטודנטים שלנו, להגביר נוכחות בשפות מסוימות, כדי שהדברים האלה לא יקרו.

<עידו דניאל: כמה תפוצות עבודה נוספות, יש לנו מודל של ההתאחדות – מודל שאנחנו עובדים דרכו – הוא פועל, זמין, אפשר להעתיק אותו למדינות נוספות, אולי בצרפת.

<עידו דניאל: סיוע משפטי כנגד מפיצי אנטישמיות ברשת, זה אפשרי ואפשר לנצל חוקים במדינות האלה, וכמובן קידום שיתוף פעולה עם פרלמנטים במדינות אירופה.

<עידו דניאל: עם זה אני אסכם.

<עידו דניאל: אני חושב שזה אומר הכל, גרמניה 1938, צרפת 2013.

<עידו דניאל: אני חושב שאף אחד לא למד שום דבר מההיסטוריה.

<עידו דניאל: תודה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לעידו דניאל מהתכנית למאבק באנטישמיות מהתאחדות הסטודנטים, שבאמת העבודה שאתם עושים היא ברוכה מאד, ודווקא אני יכול פה באמצעות נציגי משרד החוץ ומשרד ראש הממשלה, כמו שאתה אומר שאתם זקוקים לסיוע בשביל להרחיב את הפעילות שלכם, אני חושב שחשוב מאד לעזור לכם.

יואל רזבוזוב: אין ספק שאנחנו עשינו דיונים, אבל יש לנו כאן, לפחות לפי מה שאני ראיתי, איזו שהיא עליית מדרגה.

יואל רזבוזוב: אני כן יודע שהשגריר הצרפתי, גם הממשל הצרפתי, מגנים את התופעה, אבל אני לא בקיא בחוק הצרפתי.

יואל רזבוזוב: אני חושב שאותו דיודונה, אני מאמין שאפשר לפעול נגדו קצת יותר בכוח, כי פה כבר זה גובל בהסתה.

יואל רזבוזוב: אני רואה את מה שהוא עושה, הוא מבקש להפיץ תמונות במקומות, ואנחנו רואים איזה מקומות רגישים, ובאמת זה מראה מאד מאד מאד לא נעים.

יואל רזבוזוב: אני חושב שגם אנחנו צריכים באמת אולי בעזרתם של אותם סטודנטים, משרד החוץ והקהילות היהודיות, גם קצת להרים את הראש ולהרגיש חזקים יותר.

יואל רזבוזוב: לא להוריד את הראש ולהגיד – עושים עלינו פה עליהום כל העולם, אלא להראות עד כמה אנחנו חזקים ואנחנו פייטרים ואנחנו יודעים גם להילחם ויודעים גם להחזיר.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה מאד מאד חשוב, האמירה הזאת.

יואל רזבוזוב: עכשיו אני רוצה לתת לסגן שגריר צרפת את רשות הדיבור, בבקשה, המזכיר הראשון, זכרי גרוס.

<זכרי גרוס: (מדבר בצרפתית, להלן התרגום החופשי) תודה ליושב ראש הוועדה, תודה לחברי הכנסת, גבירותיי ורבותי, תודה על ההזמנה.

<זכרי גרוס: ראינו את התמונה של הרבה אנשים המבצעים תנועה הנקראת "קנל", ראינו את הכדורגלן אנלקה גם מבצע את אותה תנועה.

<זכרי גרוס: אכן, כפי שאמר יושב ראש הוועדה, התנועות האלה גונו בחריפות על ידי ממשלת צרפת.

<זכרי גרוס: התנועה של אנלקה, הקנל - גונתה על ידי שרת הספורט מיידית, באותו יום ממש.

<זכרי גרוס: היא הדגישה שזו תנועה שמעוררת גועל ומקוממת.

<זכרי גרוס: הוא עצמו נימק את התנועה הזאת כתמיכה בשחקן דיודונה, ואמר שאין זו תנועה אנטישמית או גזענית.

<זכרי גרוס: אך ברור, לאחר שצפינו בתמונות, שבתנועה הזאת יש אכן קונוטציה אנטישמית, בגלל הנסיבות שבהן היא בוצעה.

<זכרי גרוס: שר הפנים הצרפתי גינה את התנועה ואת דבריו של השחקן דיודונה.

<זכרי גרוס: אין זו פעם ראשונה שבה דיודונה מעלה דברים אנטישמיים.

<זכרי גרוס: הוא הורשע על ידי בית המשפט על דבריו.

<זכרי גרוס: הוא אף תקף עיתונאים צרפתיים יהודים מספר פעמים.

<זכרי גרוס: שר הפנים ביקש לבחון סנקציות משפטיות על מנת לבטל את המופע של דיודנה, וזה אכן מה שקורה כיום.

<זכרי גרוס: במרסי ובבורדו, שם היו אמורים להתקיים המופעים הללו, המשטרה המקומית נוקטת אמצעים על מנת אכן לנסות לבטל את המופעים בטענה שזו הפרה של הסדר הציבורי.

<זכרי גרוס: מר דיודונה מתבטא כעת באינטרנט, כי אין לו גישה לרוב ערוצי התקשורת המרכזיים: עיתונות, טלוויזיה ורדיו, מאחר שדבריו אינם מתקבלים על הדעת כלל.

<זכרי גרוס: באופן כללי, הבעיה לא מצטמצמת רק לכדורגלן או לשחקן - קומיקאי, אלא יש כאן בעיה של אנטישמיות שממשלת צרפת רוצה להילחם בה.

<זכרי גרוס: הממשלה משתמשת בכל האמצעים על מנת להגן על יהודי צרפת, בבתי ספר, במרכזים הקהילתיים היהודים של צרפת, שהיא, בואו נזכור, הקהילה היהודית הראשונה בגודלה באירופה, הקהילה היהודית השנייה בגודלה בעולם, אחרי ארצות הברית, חוץ מישראל, כמובן.

<זכרי גרוס: הממשלה נוקטת בדרכים משפטיות בבתי משפט על מנת לאסור תופעות של אנטישמיות, בעיקר כשמדובר על חילול זכה השואה, כפי שחווינו כאן, דברים שהם מקוממים במיוחד.

<זכרי גרוס: בנוסף, ננקטו צעדים חינוכיים בבתי הספר.

<זכרי גרוס: העניין אכן הוזכר ונאמר שוב ושוב כאן, בעת ביקורו של נשיא צרפת, מר פרנסואה הולנד בישראל, לפני מספר שבועות, והצהרות משותפות יצאו לעיתונות עם מר נתניהו; וזאת במקביל לפעולות משולבות בין מדינת ישראל וצרפת, אשר ננקטו על מנת להילחם באנטישמיות ועל מנת להחדיר זאת לדעת הקהל של האזרחים, בבתי הספר, בכל מקום שבו אפשר להילחם בתופעות האנטישמיות, ובהכרה יותר מעמיקה של השואה.

<זכרי גרוס: ושוב תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה למזכיר הראשון של שגרירות צרפת בישראל, זכרי גרוס.

יואל רזבוזוב: אני חושב שיש לכם, לפי מה שראינו, עוד הרבה אתגרים בהמשך.

יואל רזבוזוב: אנחנו באמת שמחים ומודים על האמצעים שאתם נוקטים למיגור התופעה, אמצעים משפטיים, ובאמת מנסים לחסום כמה שיותר, אבל עדיין אנחנו רואים שיש להם אתגר גדול מאד, ובאמת כל סיוע שדרוש מצדנו, אנחנו תמיד נשמח לעזור, אם זה באמצעי הסברה, אמצעים חינוכיים וכו'.

יואל רזבוזוב: חשוב מאד מה שאתם עושים.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: עכשיו אני רוצה לתת את רשות השידור לחבר הכנסת רונן הופמן, בבקשה.

רונן הופמן: תודה רבה אדוני יושב ראש הוועדה.

רונן הופמן: אדוני יושב ראש הכנסת לשעבר, חברי, אדוני היועץ המדיני של הכנסת.

רונן הופמן: אני רוצה לשתף את כולכם בחוויה שלי, בחוויה שלנו.

רונן הופמן: אנחנו את התופעות הללו חווים במפגשים שלנו באירופה גם ברמת הפרלמנטים, ולא רק באופן הציבורי ובאופן האינטרנטי.

רונן הופמן: לצערי הרב, אני מוכרח לומר שבעיני זה לא רק גל אלא זה ממש צונאמי, שבאמת הולך ומתרומם שם ואני חושב שכאן המודעות למה שקורה באירופה, היא מעטה במיוחד, ולכן הדיון הזה, כמו דיונים אחרים בהיבט הזה, מאד מאד חשובים.

רונן הופמן: יחד עם זאת, אני רוצה לומר שנעשים דברים כדי להיאבק בתופעות הללו, וחשוב שנדע שהדברים שנעשים הם משפיעים, ואני רוצה לציין בהיבט הזה את המאמץ המשולב שנעשה כאן בכנסת, בהובלת השגריר עודד בן חור, שהוא היועץ המדיני, חבר הכנסת רובי ריבלין, יושב ראש הכנסת לשעבר, יושב ראש הכנסת הנוכחי וחברי כנסת נוספים, שנמצאים באמת, נפרשים על פני בירות אירופה ולא חוסכים שום מאמץ.

רונן הופמן: משתלבים בדיונים, החלטות שמתקבלות.

רונן הופמן: אני למשל נציג הכנסת בשפה הפרלמנטרית למועצת אירופה ושם מתקבלות החלטות מאד לא פשוטות, שקשורות לתופעות הללו ואפילו מעצימות ומשקפות את התופעות הללו, עד כדי זליגה לחקיקה במדינות השונות, חקיקה באמת על גבול האנטישמית, ואני חושב שצריך להכיר ולהוקיר את המאמץ הזה, שאנחנו שותפים לו.

רונן הופמן: גם משרדי הממשלה שותפים למאמץ.

רונן הופמן: אני חושב שהבעיה אני חושב שהבעיה או האתגר הגדול שלנו, הוא כמו בהרבה דברים אחרים בחיים הציבוריים או בפעילות הציבורית שלנו, האתגר הוא אתגר התיאום והריכוז של כל הדבר הזה.

רונן הופמן: הרבה גופים, באמת ראינו את התאחדות הסטודנטים, הפעילות שלכם היא בעיני פעילות ממש פעילות קודש, מבורכת.

רונן הופמן: אני עדיין חושב שאנחנו חלשים בעניין של תיאום כל המטריה האדירה הזאת, שחייבת, חלקיה השונים צריכים להתלכד ולהתאחד יחד כדי להיאבק בתופעה הנוראה הזאת, וכאן נדרשת עוד עבודה – מי מתכלל את הדבר הזה, מי מדווח למי, איך הגופים השונים הרבים שעוסקים, יודעים זה על פעילותו של זה.

רונן הופמן: איך המסרים שאנחנו מגבשים עם שרים שחוצים באמת את כל רוחב השדרה הציבורית והביצועית של הדברים הללו.

רונן הופמן: כאן עוד יש הרבה עבודה.

רונן הופמן: אני מברך על הדיון הזה ומקווה שיהיו רבים כמותו, ושנעצים את הפעילות המשותפת שלנו כדי להיאבק בתופעה.

רונן הופמן: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לחבר הכנסת הופמן.

יואל רזבוזוב: בבקשה, נציג משרד החוץ, מר גדעון בכר, מנהל המחלקה למאבק באנטישמיות.

<גדעון בכר: תודה רבה.

<גדעון בכר: אני חושב שמה שראינו, המועל יד ההפוך הזה, הקנל, זה באמת דבר מרגיז ומרתיח ומעורר בנו רגשות מאד קשים.

<גדעון בכר: יחד עם זה, הוא רק סימפטום.

<גדעון בכר: הוא סימפטום לתופעה רחבה הרבה יותר היום, שמתקיימת במדינות, בחלק גדול ממדינות האיחוד האירופאי.

<גדעון בכר: הדוברים חוזרים ואומרים שהאנטישמיות עולה, ואכן אנחנו יכולים גם בצורה אמפירית להראות ולהוכיח שהאנטישמיות עלתה.

<גדעון בכר: יושב ראש הכנסת התייחס בדבריו לסקר הסוכנות לזכויות יסוד של האיחוד האירופאי.

<גדעון בכר: הוא אמר, ואני אחזור כי אני חושב שהמספרים חשובים, 76% חושבים שהאנטישמיות עלתה והיא מהווה עבורם בעיה או בעיה חמורה בחמש השנים האחרונות.

<גדעון בכר: באנטישמיות באינטרנט- 75% אומרים שהאנטישמיות באינטרנט היא בעיה חמורה.

<גדעון בכר: ומהעולם האינטרנטי היא זולגת ובשצף קצף לעולם האמיתי, כי העולם האמיתי הוא כבר שם באינטרנט, הוא כבר פחות פה בעולם של הניירות.

<גדעון בכר: 4% אמרו שחוו, וזה נתון מאד חשוב, חוו צורה של התקפה פיזית או איום בהתקפה פיזית בשנה האחרונה.

<גדעון בכר: כל הנתונים האלה מגובים גם על ידי סקרים במקומות אחרים.

<גדעון בכר: מרכז קנטור לדוגמא, בסקר שלו לשנת 2012, הראה שיש עלייה של 30% בתקריות האנטישמיות האלימות בעולם, רובן ככולן באירופה.

<גדעון בכר: גם בסקרים שנעשים במדינות ספציפיות, ויושב פה נציג צרפת.

<גדעון בכר: הנתונים של הקהילה היהודית לשנת 2012, הם 58% עלייה בתקריות אנטישמיות.

<גדעון בכר: היו 614 תקריות מדווחות.

<גדעון בכר: מספר התקריות, ההתקפות האלימות הוכפל, כאשר 25% מהתקריות היו תקריות שעשו בהן שימוש בנשק כל שהוא.

<גדעון בכר: אז מה שאנחנו רואים זה בעצם תופעה רחבה של עליית האנטישמיות בעיקר באירופה.

<גדעון בכר: במקומות אחרים יש מקומות שהאנטישמיות דווקא ירדה, או שהיא לא כל כך בעיה.

<גדעון בכר: עיקר הבעיה שלנו היום היא במדינות האיחוד האירופאי, ושם אנחנו רואים את האנטישמיות שמגיעה מ-5 מקורות עיקריים: עלייה של מפלגות ניאו נאציות וניאו פשיסטיות.

<גדעון בכר: אנחנו רואים את השחר הזהוב ביוון, מפלגה ניאו נאצית, רבותי, לכל דבר.

<גדעון בכר: את המפלגה, מפלגת יוביק בהונגריה, זו מפלגה ניאו-פאשיסטית, גם בבולגריה נבחרה השנה בבחירות לפרלמנט מפלגה שהיא בעלת מוטיבים פאשיסטיים.

<גדעון בכר: אנחנו רואים את זה בעוד מקומות באירופה.

<גדעון בכר: חלק גדול מהאנטישמיות היום, מגיעה ממוסלמים באירופה המערבית דווקא.

<גדעון בכר: רוב התקריות במדינות כמו צרפת, בלגיה, אוסטריה, שוודיה, באות מקהילות של מהגרים מהעולם הערבי והמוסלמי, ושם המדינות והממשלות צריכות לקחת לתשומת ליבן ולהפנות משאבים למקומות האלה.

<גדעון בכר: אנחנו היינו בבריסל, משרד החוץ, התאחדות הסטודנטים, יד ושם, בדיאלוג שנתי עם הנציבות של האיחוד האירופאי, לפני כשבועיים.

<גדעון בכר: את כל החומרים אנחנו האלה, כולל המצגת, העלינו בפני הנציבות של האיחוד האירופאי.

<גדעון בכר: היה לנו יום שלם של פגישות בפרלמנט האירופאי, עם הרבה מאד חברי פרלמנט.

<גדעון בכר: אנחנו הראינו להם את המצגות האלו, כולל המצגת של המועל יד ההפוך, בפרלמנט האמריקאי בשטרסבורג.

<גדעון בכר: עידו פה יעיד, הם היו מזועזעים מהדבר הזה ואמרו שיפנו לטפל בדברים.

<גדעון בכר: התגובות שקיבלנו שם היו תגובות חיוביות מאד מצד הנציבות.

<גדעון בכר: הם מבינים, אני חושב היום יותר מאשר אי פעם את חומרת הבעיה.

<גדעון בכר: הם ינקטו בצעדים, ככה הבטיחו לנו, בצעדים משפטיים – הן ברמת האיחוד האירופאי והן ברמת מדינות הלאום.

<גדעון בכר: המסר המרכזי שלנו למדינות האיחוד האירופאי הוא – האחריות על הקהילות היהודיות היא קודם כל שלכם, כי הם אזרחים שלכם.

<גדעון בכר: זהו.

<גדעון בכר: לאיחוד האירופאי אותו דבר.

<גדעון בכר: היהודים הם האזרחים שלכם.

<גדעון בכר: אתם צריכים להגן עליהם.

<גדעון בכר: הייתי בבריסל לפני כמה חודשים והלכתי לבית הכנסת הגדול בבריסל.

<גדעון בכר: לא הייתה לי בעיה למצוא אותו, כי הרחוב היה בחציו סגור והייתה ניידת משטרה עם שוטרים והיו מצלמות ברחוב.

<גדעון בכר: וזו המציאות של חלק גדול מאד מהיהודים באירופה היום.

<גדעון בכר: היהודים הולכים ומסתגרים, כי הם נמצאים תחת תחושה של התקפה ושל איום, ובמקומות מסוימים אכן כך הדבר.

<גדעון בכר: ואנחנו התרגלנו היום, אנחנו מקבלים את זה, כאילו זו מציאות שהיא הגיונית, שילדים יהודים ילכו לבית הספר בליווי משטרתי.

<גדעון בכר: אבל זה לא יכול להיות כזה דבר.

<גדעון בכר: מדוע היהודים הם הקהילה היחידה היום באירופה שצריכה הגנה סביב בתי התפילה שלה, בתי הספר שלה, המרכזים הקהילתיים שלה וכדומה.

<גדעון בכר: התרגלנו לדברים האלה, וזה לא הגיוני.

<גדעון בכר: אנחנו אומרים לאירופאים, רבותי, המאבק באנטישמיות זה רק נייר לקמוס, הוא מעיד על בעיות עמוקות יותר – כלכליות, פוליטיות, חברתיות וכן הלאה.

<גדעון בכר: המאבק שלכם באנטישמיות הוא קודם כל מאבק עבור זכויות האדם, עבור הדמוקרטיה ועבור הערכים שלכם.

<גדעון בכר: אם אתם לא תטפלו בזה, הבעיה תלך ותתפשט למקומות אחרים.

<גדעון בכר: בנוגע לנושא של הצורך בתיאום ותכלול, אנחנו מסכימים עם הנושא הזה.

<גדעון בכר: משרד החוץ כינס את הפורום הגלובאלי למאבק באנטישמיות, יושב ראש הכנסת נאם בו במאי האחרון.

<גדעון בכר: במאי 2015 הוא יתכנס שוב, זה הגוף הגדול ביותר של כ-600 איש ואנחנו מאמינים שבמפגש הבא יהיו אפילו יותר אנשים.

<גדעון בכר: הוא מכנס חברי פרלמנט, חברי כנסת, דיפלומטים, אנשי אקדמיה מהעולם כולו.

<גדעון בכר: אני אנצל את ההזדמנות ואני אעביר לנוכחים את תכנית העבודה שהפורום הזה הכין.

<גדעון בכר: הפורום הכין תכנית עבודה מאד מפורטת – איך להיאבק באנטישמיות.

<גדעון בכר: היו 10 קבוצות עבודה.

<גדעון בכר: כל אחת עסקה באנטישמיות בתחום אחר:

<גדעון בכר: אנטישמיות בקמפוסים; דה לגיטימציה של ישראל כסוג של אנטישמיות; אנטישמיות באיחוד האירופאי, ונכתבו המלצות ודרכי פעולה ואנחנו נשמח להעביר את זה.

<גדעון בכר: בנוסף, משרד החוץ מכנס בערך פעם בשנה את הפורום הישראלי למאבק באנטישמיות, ואני מניח שברבעון הראשון של השנה הנוכחית אנחנו נעשה את זה שוב.

<גדעון בכר: שוב, כדי שאנשים יוכלו להיות בקשר אחד עם השני ולגבש תכניות פעולה.

<גדעון בכר: אני אסיים ואני אגיד שהמאבק באנטישמיות, לדעתי המקצועית וגם לדעתי האישית, איך שאני חווה את הדברים, הוא צריך להיות בסדר עדיפות גבוה הרבה יותר עבור מדינת ישראל, בכל מה שקשור לנושא של הקצבת משאבים וכוח אדם, כיוון שהתופעה הזאת הולכת ומחריפה.

<גדעון בכר: הוא גם מאבק משותף, לא רק של מדינת ישראל.

<גדעון בכר: הוא מאבק משותף למדינת ישראל והעם היהודי, והוא מאבק בראש ובראשונה של העולם הנאור.

<גדעון בכר: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו שהתופעות האלו בראשית המאה ה-21, שוב יהיו כל כך נפוצות.

<גדעון בכר: תודה רבה אדוני יושב הראש.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לנציג משרד החוץ.

יואל רזבוזוב: חברת הכנסת עליזה לביא, בבקשה.

עליזה לביא: תודה, אדוני יושב הראש.

עליזה לביא: אני ממש כמה דקות לפני השדולה לשימור אתרים, ובאתי גם לכאן, כי הנושא מאד מאד חשוב.

עליזה לביא: אני מודה לך על קיום הדיון, אדוני יושב הראש.

עליזה לביא: שאלה לי אליך, אני מקשיבה לך ואני שואלת את עצמי, אתה אמרת שתשתף את עצמנו בהנחיות שלכם ובכלל בהתמודדות עם האנטישמיות החדשה, כי יש לה פנים נוספים,

עליזה לביא: לאנטישמיות החדשה.

עליזה לביא: אבל איך אתם מתמודדים עם הגורמים שמלבים את האנטישמיות דווקא מבית?

עליזה לביא: ישראלים לשעבר, יהודים שחושבים שיש מקום לצאת כנגד ישראל, דווקא בגלל מדיניות כזו או אחרת.

עליזה לביא: האם יש לכם כלים נוספים איך מתמודדים עם מה שיוצא משלנו, או שאתם בעצם למעשה מתעלמים?

ראובן ריבלין: הם אחראים לחוץ.

<גדעון בכר: כן, כמשרד חוץ אנחנו עוסקים בתחומים שבחוץ, עם האנטישמיות שמבחוץ.

<גדעון בכר: זה נכון שיש - - -

עליזה לביא: היא בחוץ קיימת.

עליזה לביא: ללכת לתת היום הרצאות גם במקומות בהם יש התנגדויות - - -

שמעון אוחיון: אולי אנחנו ניקח את עצמנו בידיים?

עליזה לביא: אז אני שואלת היום אם המשרד נותן מענה גם לאנטישמיות החדשה, שבאה מיהודים ששייכים לקבוצות נוספות, או שזה נושא שלא מדברים עליו.

עליזה לביא: זאת שאלתי, אדוני.

<גדעון בכר: אני אשיב.

<גדעון בכר: האנטישמיות מהסוג הזה היא שולית בהשוואה לאנטישמיות שבאה מהמקורות הגדולים.

<גדעון בכר: צריך להסתכל על מגמות היסוד שאירופה עוברת היום, ומגמת היסוד זה ההגירה המאסיבית שמעוררת אנטישמיות; העלייה של הימין הקיצוני, אלה הדברים.

<גדעון בכר: אנטישמיות שבאה מאצלנו היא יחסית קטנה, לשמחתי.

יואל רזבוזוב: אבל האנטישמיות הקטנה הזאת, היא כן עושה הד גדול.

יואל רזבוזוב: אני הייתי בקמפוס בארצות הברית, אז אמרו לי מי שמסית את כל הקמפוס זה דווקא הישראלי שירד.

יואל רזבוזוב: חברים, בואו נשמור על סדר.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: תודה רבה אדוני יושב הראש, יואל רזבוזוב, חברי חבר הכנסת רונן הופמן שהוא נציגנו, הנציג הבכיר של הכנסת במוסדות האירופאיים, אדוני הנציגות הבכירה של שגרירות צרפת בישראל.

ראובן ריבלין: אנחנו חוזרים מפריז, רונן הופמן איתי, יחד עם חבר הכנסת יצחק ועקנין, בנושאים שנוגעים ישירות וכביכול הם נושאים שהפכו להיות נושאים אוניברסאליים, נושאים ליברליים, נושאים של אנושיות והיא ברמת המצוות שניתנו על ידי האל למאמיניו היהודים, המוסלמים, הנוצרים.

ראובן ריבלין: כאשר כמובן מדובר בברית המילה, כאשר דובר בכשרות ובשחיטה הכשרה, דברים אשר מעוררים שאלות רבות באירופה.

ראובן ריבלין: אבל אני רוצה להתחיל, לפני שאגע בעניין זה בקצרה, באמירה ברורה: הקומידיאן הזה, כמו אנלקה, הם כוכבים שנס ליחם.

ראובן ריבלין: הם כוכבים שירדו מגדולתם, הם משתמשים באנטישמיות כדי להעלות ולא מעלים את האנטישמיות בגלל אישיותם הגדולה ובגלל הדברים שהם עושים ומציגים.

ראובן ריבלין: כל הדברים שאנחנו רואים הם של אנשים מתוסכלים, אשר מבקשים להשתמש באנטישמיות, שהיא עמוקה ביותר, כדי להשיג גם הישגים אישיים, ואנחנו יודעים זאת.

ראובן ריבלין: ואנחנו מעריכים מאד את ממשלת צרפת ובאמת קהילות רבות במועצה האירופאית, על כל מרכיביה במדינות השונות, אשר מבינים שהאנטישמיות קודם כל היא סכנה לחברה עצמה, של אותם אנשים, של אותן מדינות, של אותן חברות, שבהם מתחוללת האנטישמיות.

ראובן ריבלין: אני חש בעניין הזה בצרפת עצמה, כאשר נפגשנו עם מספר לא מועט של חברי האסיפה הלאומית וסנטורים, כאשר נפגשתי עם נציגים שונים של מדינות אירופה במועצת אירופה, והדברים הולכים ומחריפים.

ראובן ריבלין: וכן אדוני השגריר ונציג משרד החוץ, במערכה שאנחנו מבקשים לאסור ולא להפסיק לפעול נגיד האנטישמיות.

ראובן ריבלין: במדינות אירופה ובחלק מהעולם עוברים משבר קשה ביותר, משבר של הגירה שהופך יותר ויותר את החברה מאד רגישה, ובכל פעם שיש איזה שהוא משבר באירופה, נוח מאד להעלות עוד פעם את האנטישמיות ולא בכדי, והדברים האלה מסוכנים מאד.

ראובן ריבלין: וכמו שאמר נציג משרד החוץ, החובה הראשונה היא כמובן על המדינות עצמן ועל כל אותם אלה שאחראים על הסדר במדינתם.

ראובן ריבלין: האנטישמיות היא לא סכנה למדינת ישראל.

ראובן ריבלין: האנטישמיות לא הביאה את החזרה לציון, שכן אני מכיר משפחות שעלו 150 שנה לפני שהאנטישמיות התחילה להתחולל.

ראובן ריבלין: אבל בלי ספק שהציונות המדינית קמה בראש ובראשונה בגלל הצורך להגן על העם היהודי כעם, ולא רק כדת.

ראובן ריבלין: והדברים האלה היכו שורשים רבים, ומדינת ישראל דווקא מביאה גאווה גדולה בכל מקום שבו אנחנו נמצאים, למוסריות של עצם הקמתה, בכך שהיהודים הם לא רק דת, הם גם לאום, ומגיע להם ומותר והם חייבים לקיים את עצמאותם המדינית במדינה משלהם.

ראובן ריבלין: הנושאים הספציפיים שאני שומע יחד עם רונן הופמן, ואנחנו משתדלים מאד לשמור על שקט נפשי, כאשר יכול לומר לנו אחד מהנציגים של אירופה, ואני לא נכנס לפירוט מאיזו מדינה הוא היה, שאנחנו מבינים את הברית מילה היהודית, כי אתם עשירים, אז ברית המילה אצלכם נעשית באופן יותר מסודר.

ראובן ריבלין: זה דבר שזעזע אותי יותר מכל.

ראובן ריבלין: אלה הם דברים שטבועים עמוק בתוך המערכת.

ראובן ריבלין: אני מברך מאד את הסטודנטים.

ראובן ריבלין: אני חושב שאתם מתנדבים בעם ועושים דבר שהוא חשוב ביותר.

ראובן ריבלין: אני גם מתכוון לנסות ולראות במה אני יכול, בכוחי הדל, לעזור לכם ואני חושב שאפשר לעזור לכם רבות.

ראובן ריבלין: אני חושב שגם משרד החוץ צריך לראות בהם מחלקה, משום שהם האנשים שמשרתים אותנו בצורה הטובה ביותר, בנושא שהוא כל כך מובן מאליו, וכמו שמנחם בגין היה אומר: "המובן מאליו טוב שייאמר כל פעם ומחדש".

ראובן ריבלין: אני מאד מברך אותך, אדוני יושב הראש על קיום הישיבה הזאת.

ראובן ריבלין: אנחנו צריכים להבין שהאנטישמיות היא דבר שלא חדל מעולם, הוא בדרך כלל מתעורר כאשר יש לנו, לאירופה ולמדינות אחרות בעולם או לחברות אחרות בעולם, בעיות כאלה או אחרות.

ראובן ריבלין: אני חושב שזה תפקידו של הכס הקדוש להתייחס לעניין זה ולא לשתוק לרגע אחד, משום ששנאה בין עמים ומחלוקות בין עמים יש מספיק.

ראובן ריבלין: אפשר גם להאשים אלה את אלה בכל מיני נושאים.

ראובן ריבלין: להעביר את זה לפסים של אנטישמיות הוא דבר שמסוכן לעולם כולו, כפי שהוכח בעבר.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה חבר הכנסת ריבלין.

יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי קודם, אנחנו באמת צריכים להיראות חזקים ולא חלשים, והמסר צריך לעבור שבאמת אנשים מתוסכלים הם המפיצים, ובאמת גם להראות כוח.

יואל רזבוזוב: לדעת לגייס צבא של סטודנטים ולתמוך בהם, כדי שיעבירו את המסר שאנחנו באמת חזקים.

יואל רזבוזוב: בבקשה, חבר הכנסת שמעון אוחיון.

שמעון אוחיון: תודה רבה אדוני יושב הראש.

שמעון אוחיון: אני גם כן מברך על היוזמה לקיים את הדיון הזה ואני מברך את התאחדות הסטודנטים וכל הגופים שעוסקים בזה, כמובן בהסתדרות הציונית, המחלקה למאבק באנטישמיות, ואחרון אחרון יקר, כמובן משרד החוץ.

שמעון אוחיון: תראו, אני חושב שהמאבק באנטישמיות היום הוא באמת צריך להיות רב מערכתי.

שמעון אוחיון: ההתייחסות שלנו לנושא הזה היא כמעט חובבנית.

שמעון אוחיון: כמעט חובבנית.

שמעון אוחיון: אני זוכר אמנם בשנות ה-70, בעניין הזה שאנחנו הותקפנו, מדינת ישראל, הותקפנו בעניין הזה של השוואת הציונות לגזענות וכו', אבל אנחנו היום עדים לתופעה אחרת.

שמעון אוחיון: ואני בעצמי גם חוויתי את הדברים הללו במגע ובקשרים שלנו עם מוסדות יהודיים.

שמעון אוחיון: המצב הוא הרבה יותר חמור ממה שאנחנו חושבים.

שמעון אוחיון: התאחדות הסטודנטים עושה כאן עבודה יפה.

שמעון אוחיון: מלאכה טובה מאד מבחינת כל השימוש בכינוס כל המידע והצגת מצגת יפה, ואני כבר מזה שנתיים-שלוש מתריע על כך.

שמעון אוחיון: אי אפשר לעמוד שם.

שמעון אוחיון: הם אינם מרכז מידע, ומרכז מידע חשוב.

שמעון אוחיון: הם החיילים שלנו.

שמעון אוחיון: הם אנשי השדה שלנו, הם אנשי השטח.

שמעון אוחיון: אנחנו צריכים לתת להם את המשאבים, להכשיר אותם, והם בעצם נמצאים שם בשדה.

שמעון אוחיון: המערכה הזאת באמת היא רב מערכתית, והיא מתחילה, וחבל שחברת הכנסת עליזה לביא לא נמצאת כאן, היא מתחילה גם ממדינת ישראל.

שמעון אוחיון: כשעשיתי כינוס בנושא המאבק באנטישמיות והבאתי גם נוער מישראל ופניתי לקצינות חינוך שתבאנה קצינות חינוך, לאחר שבועיים של שיקול דעת, הם באו אלי בתשובה שאין מקום להביא את הקצינות, משום שזה בדיוק, זה לא נושא כל כך רלבנטי לישראל.

שמעון אוחיון: זה משהו ששם, בגולה, בעניין הזה.

שמעון אוחיון: והיום אני הייתי שם את האתגר לא רק בנושא הוועדה לקליטה, גם במשרד החינוך במדינת ישראל.

שמעון אוחיון: הערך של ערבות הדדית, במקום להתעסק היום עם שאלון בבגרות כזה, אם אחד, שני שאלונים, שלושה שאלונים – בוא תוסיף את החינוך הערכי.

שמעון אוחיון: איפה המחויבות?

שמעון אוחיון: איפה הערבות ההדדית שהנוער בישראל ירגיש מחובר ומקושר אל הנוער היהודי בעולם, שנמצא תחת מתקפה.

שמעון אוחיון: עצם העובדה שלא יכולנו לקיים כינוס אקדמאי בסן פרנסיסקו, והיינו צריכים להעביר אותו למרילנד, זה אומר הרבה מאד.

שמעון אוחיון: נכון שארצות הברית עוד לא הגיעה למצב של אירופה, אבל אנשים באירופה כבר פוחדים ללכת, ואנחנו קוראים מדי יום את הסקרים.

שמעון אוחיון: ולכן באמת ההתייחסות שלנו צריכה להיות רב מערכתית והיא מתחילה מהבית.

שמעון אוחיון: מתחילה מהבית.

שמעון אוחיון: ביטויים שאנחנו מזלזלים בהם ומשתמשים בהם, זה גם עובר ומחלחל החוצה.

שמעון אוחיון: יש אפשרות וצריך לבקר את המדינה, מי שרוצה לבקר ומי שחולק על דעתה, שיחלוק על דעתה.

שמעון אוחיון: אבל לקחת את זה מפה ולתת כלים לאויבי ישראל, המרחק באמת הוא רב וצריך לשמור על המרחק הזה.

שמעון אוחיון: על הדיסטנס הזה.

שמעון אוחיון: כשאני שומע ביטויים כאן במדינת ישראל, כל אחד על ימין ועל שמאל - - -

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת אוחיון, תקצר בבקשה.

שמעון אוחיון: משפט אחד.

שמעון אוחיון: אני מבקש שאנשים יחשבו, ואני מכיר את הדברים הללו.

שמעון אוחיון: הביטוי גזענות רץ כאן בחופשיות.

שמעון אוחיון: על סופרלנד, מתקן סופרלנד, כמעט כמו המתקן באוושויץ.

שמעון אוחיון: זה גזענות.

שמעון אוחיון: אז מה הפלא, מה הפלא שאחר כך כל מי שמעביר את זה הלאה, הנוער היהודי בחוץ לארץ, גזענות עם ציונות, הכל ביחד.

שמעון אוחיון: נכון, יש אפליה במדינת ישראל במגזרים שונים: בין יהודים לערבים, בין דתיים לחילוניים, בין ספרדים לאשכנזים או בין כאלה ואחרים.

שמעון אוחיון: אבל לא מדובר בגזענות להשוות אותנו.

שמעון אוחיון: היום אנחנו מוכרים, מפה נמכרים מושגים של גזענות ואפרטהייד.

שמעון אוחיון: אפרטהייד מוכרים עלינו כאן.

שמעון אוחיון: זה יוצא מפה, וחבל שעליזה לא שמעה.

שמעון אוחיון: משרד החינוך צריך בין היתר גם להכין תכנית של ערבות הדדית.

שמעון אוחיון: יש בני נוער מוכשרים שיכולים להגיב באינטרנט, לתכניות באינטרנט שלהם, ולהצטרף לכל מיני מאבקים, כל מיני פרויקטים ולהציף את העולם.

שמעון אוחיון: יש בחורים מוכשרים בעניין הזה, ואני בא ואומר – זאת גישה רב מערכתית, שאנחנו צריכים כולנו להיות מגויסים אליה.

שמעון אוחיון: כמובן בתיאום עם התכלול של משרד החוץ.

שמעון אוחיון: ואני גם יחד עם רונן הופמן, היינו יחד במשלחת למועצת אירופה.

שמעון אוחיון: אין ספק שגם שם המאבק מוטל עלינו כחברי כנסת, לקשור את הקשרים עם חברי הפרלמנט, להביא אותם למצב שיאמצו חקיקה, שיגישו אנשים למשפט וכו'.

שמעון אוחיון: אבל הגישה היא גישה רב מערכתית, ואני מברך אותך על היוזמה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: אין ספק שאנחנו חיים בחממה ולא כל כך מבינים את המציאות, ובאמת בשל כך אנחנו מקיימים את הדיון .

ישראל חסון: אני לא מסכים עם האמירה הגורפת הזאת.

ישראל חסון: אנחנו מאד מבינים את המציאות, בגלל זה - - -

יואל רזבוזוב: אני לא חושב שכולם מבינים.

ישראל חסון: בגלל זה אנחנו במדינת ישראל, קודם כל.

ישראל חסון: נתחיל מזה.

ישראל חסון: אנחנו מאד מבינים - - -

יואל רזבוזוב: אנחנו פה במשכן, אבל אני חושב שבאמת שהציבור פחות מבין.

שמעון אוחיון: הנוער בישראל לא מבין את החומרה.

ישראל חסון: הציבור בישראל מבין, בגלל זה הוא הקים את המדינה הזאת והוא חי פה.

ישראל חסון: נתחיל מזה.

יואל רזבוזוב: טוב, חברים, בואו נשאיר את הדיון ואת הוויכוח לפעם הבאה.

יואל רזבוזוב: יעקב חגואל מההסתדרות הציונית העולמית, בבקשה.

יואל רזבוזוב: חברים, בואו נתחיל לקצר קצת.

ראובן ריבלין: אנחנו צריכים להיזהר.

ראובן ריבלין: אנחנו צריכים להיזהר לא בגלל האחרים, אנחנו צריכים להיזהר בגללנו.

ראובן ריבלין: לא צריך לבוא ולהתיר איזה שהם היתרים.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת ריבלין, בואו ניתן למר חגואל, בבקשה.

ראובן ריבלין: כן, מאה אחוז.

ראובן ריבלין: לא, שלא יתפרש שפה מותר מה שאסור במקום אחר.

<יעקב חגואל: תודה אדוני יושב הראש.

<יעקב חגואל: אני רוצה לספר שלפני מספר שבועות הייתה פנייה אלינו בהסתדרות הציונית העולמית, למייל האדום שלנו.

<יעקב חגואל: יש לנו מייל אדום שאוסף מיהודי העולם מידע על אירועים אנטישמיים, והייתה פנייה על אותו מועל יד הפוך מיהודי מצרפת.

<יעקב חגואל: בהתחלה האמת לא הבנו מה זה בכלל.

<יעקב חגואל: זה היה נראה לנו משהו שמאד לא התחברנו אליו.

<יעקב חגואל: בהמשך התחילו והגיעו עוד מיילים, והתחילו והגיעו מיילים מעולים חדשים פה, ואפילו עולה אחד בא וביקש להיפגש.

<יעקב חגואל: אני נפגשתי איתו לפני כחודש, והוא הציג לי מצגת דומה למה שהיה פה עכשיו, מבחינת שלל התמונות שאנחנו רואים פה כל הזמן, שהפחידה אותי.

<יעקב חגואל: פשוט הפחידה אותי.

<יעקב חגואל: התלבטתי קשות אם לתת לזה יד, מהבחינה הפרסומית או לא.

<יעקב חגואל: כי בסך הכל יש בזה מן החיזוק.

<יעקב חגואל: גם הדיון הזה עכשיו וגם כל ההתעסקות בזה, מחזקת ומעצימה את אותו נבל שקורא לעצמו מצחיקן או קומיקאי, שעושה ומלעיז את זיכרון השואה ועושה מעשים אנטישמיים אמיתיים.

<יעקב חגואל: אני רוצה להגיד לכם שאחרי התעמקות רבה, מספר שבועות לקח לי ולצוות שלי להבין את גודל התופעה.

<יעקב חגואל: אנחנו באמת, ביחד עם YNET, יצאנו עם זה לציבור הישראלי, כי הבנו שאותם חיילים שמצטלמים בכותל, או אותם מג"בניקים שהצטלמו במקום זה או אחר, לא הבינו את אותם אנשים שהצטלמו איתם, ויש פה עניין של חוסר הבנה וחוסר ידיעה של אותו מועל יד הפוך, או כל שם אחר שאפשר לקרוא לזה, ואותו מעשה אנטישמי זה.

<יעקב חגואל: וזו הסיבה שיצאנו עם זה החוצה ועשינו עם זה את הרעש התקשורתי הקטן שעשינו עם זה.

<יעקב חגואל: אני חושב, ועם זה אני גם בראייה אופרטיבית אליך, יושב הראש, אני חושב שצריך להזהיר את הציבור הישראלי ובכלל, את ציבור היהודים בעולם, מאותה תופעה, כי אני חושב שלא כולם מכירים ולא כולם יודעים.

<יעקב חגואל: זה אחד.

<יעקב חגואל: שתיים, אין לי ספק שאנחנו נמצאים בשיאו של מדרון חלקלק.

<יעקב חגואל: לי אין ספק שאנחנו נמצאים בעשור שמראה לנו בגרפים שיש לנו אמפירית, כמו שאמר פה חברי הטוב גדעון, ממשרד החוץ.

<יעקב חגואל: הנתונים שאנחנו רואים אותם בכל סוף שנה, ואנחנו נמצאים עכשיו בסוף שנה, שהאירועים האנטישמיים האלימים, שימו לב טוב: האירועים האנטישמיים האלימים – הולכים וגדלים, הולכים וגוברים גם בכמות שלהם וגם בעוצמה שלהם.

<יעקב חגואל: ואני אומר את זה מתוך חשש שהדברים הולכים ומתגברים יום יום, שעה שעה.

<יעקב חגואל: סיימנו את שנת 2012 בגידול עולמי של יותר מ-30% בגידול של מספר האירועים האנטישמיים האלימים, שאותי זה מאד מפחיד, וזו אחת הסיבות שאני לא מתעלם מהמועל יד ההפוך הזה, ומאותו הקומיקאי העלוב הזה, אלא אני חושב שאנחנו צריכים להתייחס לכל טוקבק ולכל גרפיטי, כי אנחנו באמת נמצאים במדרון חלקלק, ואם לא נעצור את זה כגרפיטי או כטוקבק, אנחנו נסיים ברציחתם של יהודים.

<יעקב חגואל: ואני אומר את הדברים לא מתוך ראייה הפוכה, כי אני ראיתי את הדברים גם לפני טולוז.

<יעקב חגואל: אני ראיתי את אותם מעשים לפני טולוז, ואת אותה ראייה של מדרון חלקלק, שנגמר בסופו של יום ברצח של יהודים.

<יעקב חגואל: ואני רוצה פה להעיר ליושב ראש הכנס שיצא, שאמר שהעלייה, ואני מאד מקווה שהעלייה ארצה תהיה לא רק ממניעים אנטישמיים.

<יעקב חגואל: אני רוצה לציין עובדה, ושכל אחד יעשה איתה מה שהוא רוצה.

<יעקב חגואל: אנחנו נמצאים כשנתיים לאחר אותו פיגוע אנטישמי בטולוז, ואנחנו קוראים הבוקר בעיתון נתון שאומר שהעלייה מצרפת עלתה ביותר מ-65% בשנה האחרונה לעומת השנה הקודמת לה, עלייה בעולים ארצה.

<יעקב חגואל: ואני אומר שכל אחד יעשה את החשבונות שלו.

<יעקב חגואל: אמרתי פה עובדה, אמרתי פה נתון.

<יעקב חגואל: לסיכום, אדוני יושב הראש, אני חושב שהפיתרון, או הכלי החשוב ביותר למאבק באנטישמיות, מעבר לעבודה האדירה שעושים פה אגודת הסטודנטים וגם ההסתדרות הציונית עושה כמרכז תקשורת במאבק באנטישמיות בניו-מדיה, ומעבר לכנסים שאנחנו עושים, אני חושב שהכלי החשוב ביותר שצריך להעביר את זה גם לקהילות היהודיות בעולם, זה אותה גאווה יהודית, אותו הראש המורם, כי לדעתי זה הכלי החשוב ביותר למאבק באנטישמיות.

<יעקב חגואל: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: לפני שחבר הכנסת נסים זאב ידבר, אני אגיד שגם לנו הייתה מחשבה האם לקיים את הדיון ולתת לתנועת יד הזאת יד.

יואל רזבוזוב: מצד שני, אני חושב שבאמת מחובתנו להזהיר, ויכול להיות שזה סממנים שאנשים לא רואים.

יואל רזבוזוב: אנחנו ראינו מקרים חמורים כמו זריקת ראשי חזירים על בתי כנסת וכו', אבל את התנועה הזאת לא מכירים, ואם רואים את זה יותר ויותר ויותר באותו מקום שהיהודים חיים בו בתפוצות, אז סימן שנדלקת פה, שחייבת להידלק איזו שהיא נורת אזהרה, וגם חשוב מאד שהקהילות גם יפנו אלינו וידווחו לנו על התופעות האלה, כדי שאנחנו נדע להתמודד.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת נסים זאב, בבקשה.

נסים זאב: אדוני יושב הראש, קודם כל אני רוצה לומר שהדיון הזה הוא חשוב מאד ותוכנו חייב לתת כמה שיותר ביטוי כלפי אותם אלה שלא מודעים מה זה אנטישמיות, בוודאי בצורות החדשות שלה, כאשר יד למעלה או יד למטה.

נסים זאב: הכוונות הן אותן כוונות אנטישמיות.

נסים זאב: הבעיה המרכזית שלנו, שאירופה חושבת שבעיית האנטישמיות זה שייך רק לעם היהודי.

נסים זאב: הם לא מבינים שזו רק תחנה ראשונה כדי לכבוש את אירופה, ואנחנו רואים מה שקורה.

נסים זאב: כל המהגרים שמגיעים לאירופה הם בעצם באים מבחינה אידיאולוגית, והם גם מאמינים שבסופו של דבר הם יעצבו את אירופה כפי שהם רוצים לראות אותה בעוד 20 שנה.

נסים זאב: אגב, אני רוצה לומר שהייתי לא מזמן ברומניה.

נסים זאב: אתה רואה ששם אין אנטישמיות, כי שם השלטון לא ייתן ריח של אנטישמיות, כי הוא מבין שאם הוא ייתן, לא לגיטימציה, עצם העלמת עין מבחינת הממשל, הוא יודע שזה יטפח לו בפרצוף.

נסים זאב: ואני רוצה לומר בפרט בצרפת, ואני הייתי מספר פעמים בביקורים שם, אני אומר לך, לא רק אנחנו לא מרגישים בטוחים.

נסים זאב: אני הייתי צריך לחשוב פעמיים אם ללכת עם מגבעת או ללכת עם קסקט, שלא יזהו אותי במקומות מסוימים.

נסים זאב: בוודאי שהיהודים שמתגוררים שם, לא מרגישים בטוחים.

נסים זאב: וכשהיהודים לא ירגישו בטוחים באירופה, אירופה לא תהיה בטוחה שהיא יכולה להתקיים כאירופה וכעצמאית, כפי שהם באמת חושבים לשמר את המדינות שלהם מבחינה דמוקרטית.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

נסים זאב: רק עוד דבר אחד בנושא של החקיקה, שזה נושא מאד חשוב.

נסים זאב: אני חושב שאם יש מקום באמת ליזום חקיקה באירופה, ושאנחנו כנציגים במדינות שונות בעולם, צריכים פה ייעוץ משפטי.

נסים זאב: אם התמונה הזאת, הייתי אומר, יכולים לכלול אותה כחלק מאנטישמיות בחקיקה במדינות שונות בעולם - - -

ראובן ריבלין: בכל מה שקשור לחקיקה, אירופה מטופלת בנושא בצורה הראויה ביותר, אל תתערב להם בעניין הזה.

נסים זאב: אני לא מתערב, אני א ומר - - -

ראובן ריבלין: לא, אני אומר – היא מתערבת בצורה הראויה ביותר.

ראובן ריבלין: רק יש להם בעיות.

נסים זאב: אני אומר מחובתנו אולי להאיר ולהעיר, שזה ייכלל.

נסים זאב: זה הכל.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

יואל רזבוזוב: ניתן את הבמה כאן ליועץ המדיני, עודד בן חור.

יואל רזבוזוב: אני גם התקשרתי לראות מה המעשים הפרקטיים שאנחנו יכולים לעשות.

<עודד בן חור: אלף אני רוצה להודות לחברי הכנסת שנתרמו תמיד וימשיכו אני מניח להירתם למאמצים שאנחנו מנסים, תוך שיתוף פעולה עם משרד החוץ ועם גורמים אחרים.

<עודד בן חור: אני אתחיל מהסוף אולי ואני אומר שבימים הקרובים ממש, יהיה מפגש ראשון שאפשר לקרוא לו סיעור מוחות, של רענון או הגדרת יעדים לאור מה שקורה עכשיו, מה שתואר כאן, התגברות האנטישמיות, התגברות האנטי ישראליות, האנטישמיות החדשה, לראות אם הכלים שבהם אנחנו משתמשים הם פרקטיים, הם רלבנטיים, ואם לא – לגבש תכנית חדשה ופשוט לעשות דבר שלא עשינו עד היום, לצערי.

<עודד בן חור: נאמרה פה המילה תיאום, אבל אין בעצם תיאום בין כל הגורמים שהם בעצם מרכיבי יחסי ישראל עם העולם, ויחסי העולם היהודי עם העולם.

<עודד בן חור: קודם כל אני נמצא כאן, אז אני מתכוון לכנסת.

<עודד בן חור: אני מדבר על משרדי הממשלה, בהובלת משרד החוץ בוודאי, אבל יש גם משרדים אחרים שעוסקים ביחסי החוץ של ישראל: משרדי הכלכלה והתרבות וביטחון.

<עודד בן חור: כל משרד יש לו נגיעה לחו"ל.

<עודד בן חור: כמובן הסוכנות, כמובן כל הארגונים שאתם יכולים לחשוב עליהם.

<עודד בן חור: כמובן בעולם היהודים, הארגונים היהודים הבין לאומיים והארגונים היהודים הדתיים הרבניים.

<עודד בן חור: אני חושב שתיאום פעם ב- לא מספיק, וצריך לקבוע מפגש איטי כדי לעשות דבר מאד פשוט.

<עודד בן חור: צריך להחליט על מסרים משותפים.

<עודד בן חור: אנחנו לפעמים מדברים ויד שמאל לא יודעת מה שיד ימין עושה, ולהיפך.

<עודד בן חור: אנחנו יוצאים מבולבלים, אנחנו מגיבים בצורות שונות ואחרות, כאלה ואחרות, ואנחנו יוצאים כששכרנו בהפסדנו.

<עודד בן חור: זה בעניין של התיאום ושל הצורך לעצור ולעשות חושבים, שלא עשינו עד היום לצערי.

<עודד בן חור: אני רק רוצה להגיד דבר אחר.

<עודד בן חור: מרוב מה ששמעתי כאן, תיארתם את הבעיה ואני חושב שלא דיברתם על כך שאלה הסימפטומים, אלה לא הבעיות, כולל מועל היד ההפוך.

<עודד בן חור: אני לא חושב - ויכול להיות שאני שומט את השטיח שעליו אני עומד – אני לא חושב שנכון וראוי מהבחינה הפרקטית, זה חשוב תמיד - אבל מהבחינה הפרקטית – לעסוק במועל היד ההפוך, אלף משום שזו עדיין תנועה מגונה, זה לא מועל יד, ולכן זה לא הוצא מחוץ לחוק.

<עודד בן חור: אתה לא יכול לבוא למישהו ולהגיד אם הוא שם את היד כאן או כאן או כאן, כי הרי הם מתוחכמים.

<עודד בן חור: בואו נעזוב את הדברים האלה, כי זה היגררות לקרבות רחוב ולקרבות אגרופים.

<עודד בן חור: לדעתי זה כמעט לא ממן העניין.

<עודד בן חור: זה דברים מרתיעים ומקוממים, אין שום ספק, אבל לא שם אנחנו צריכים להתמקד.

<עודד בן חור: אנחנו צריכים להתמקד בתופעות הרבה יותר אמיתיות, הרבה יותר עמוקות.

<עודד בן חור: יושב ראש הכנסת דיבר על הזרמים, הוא המשיל את מה שקורה כאן לזרם שחותר ושובר סכרים.

<עודד בן חור: ישנם עוד שני זרמים שאנחנו לא מדברים עליהם.

<עודד בן חור: אחד בלתי נראה, זרם תת קרקעי, שמזין הרבה פעילויות מעל לפני השטח.

<עודד בן חור: הדבר הנוסף הוא זרם גובר והולך לצערי, של כאלה שאפילו לא יודעים שהם אנטישמיים.

<עודד בן חור: יש כאלה שלא יודעים שעמדות כאלה ואחרות פירושן אנטישמיות, כי זה מה שהם שמעו בבית אבא, או זה מה שהם שמעו בכנסיה או במסגד, לצורך העניין.

<עודד בן חור: אם דיברנו רגע על כנסיה ואני לוקח את המילים שאמר חבר הכנסת ראובן ריבלין, אני חושב שהיות והפתרון, או לפחות חלק ניכר ממנו, מצוי במילת קסם שקוראים לה חינוך, להבדיל משוטרים שיעצרו כל מי שישתמש במועל יד או ידבר דברי נאצה או יעשה סרטים, או ברשת, ברשת זה אבוד מראש.

<עודד בן חור: לא נוכל, לא חשוב ולא צריך שנהיה שוטרים של העולם.

<עודד בן חור: ננסה לגעת לפחות בחלק מהבעיה ולפתור אותה שם.

<עודד בן חור: ואני מתכוון באמת לדוגמא של הכס הקדוש.

<עודד בן חור: כמי שהיה שם כחמש שנים כשגריר, ואני חושב שאולי, לצערי אני אומר, יותר מכל אחד בחדר הזה, אני מבין, כי חייתי איתם, כי נגעתי באנטישמיות והם לא מודעים לה בכלל.

<עודד בן חור: אלה שלא מודעים וכאלה שכן מודעים לה, אבל אלה דברים חיים ונושמים.

<עודד בן חור: ואני חושב שהזמן בשל כעת לא רק לערוץ שקט, ואני לא אכניס אתכם יותר מדי בסוד הדברים, משום שאין תכנית, אבל אני חושב על כיוון, זה הזמן בכנסיה שעשתה באומץ חשבון עם עברה והכתה על חטא על האנטישמיות מיד אחרי המלחמה, קוראים דברים בכניסה בעצמה.

<עודד בן חור: יש גם אפיפיור עם יכולות ועם מוכנות וגם גישה לעם היהודי ולמדינת ישראל, שלא כל כך היו שכיחים אצל קודמיו.

<עודד בן חור: האיש הזה מגיע לכאן בחודש מאי.

<עודד בן חור: יש דרכים איך לגרום לכך שמסר תקיף של הכנסייה בנושא הזה ייצא החוצה.

<עודד בן חור: יש דרכים לגרום לכך שהסיפורים כמו נוסטרה אטאטה, ההצהרה שבעצם מזכה את העם היהודי במשתמע, פעמיים, מרצח ישו, מרצח האל המשיח לשיטתם, שהדבר הזה יילמד בסמינרים של כמרים, שיגיע לשורשי העשב.

<עודד בן חור: זה לא נעשה היום.

<עודד בן חור: יש אלף ואחד דברים.

<עודד בן חור: חינוך, חינוך, חינוך, ולא להתבייש ולא להיעצר ולא להתעייף מלעשות את זה, כי רק שם תוכלו לראות תוצאות.

<עודד בן חור: ואחד החלומות שלי, אני מקווה שזה לא ייצא החוצה, זה שכשהוא יגיע לכאן ואנחנו עובדים על זה, שהוא יבוא לכאן, לכנסת, לכנסת ישראל, וכאן יישא מסר, חס וחלילה לא פוליטיקה, מסר של שלום בין דתי, כי כולנו נבראנו בצלם אלוהים ובכולנו יש-.

<עודד בן חור: אני לא אכנס לתיאוריות האלה.

<עודד בן חור: רבותי, יש בהחלט מה לעשות, ואני חושב, אני מציע שאחרי שנשב בישיבה הראשונה הזאת של סיעור המוחות הזה, נשתף אחרים ומי שרוצה לשתף פעולה, נלך יחד אולי לדרך קצת שונה ממה שעשינו עד היום, כי היום זה מזמין התדרדרות, כמו שאמרת, מדרון, אבל יותר קרבות רחוב, יותר היעלבויות, יותר תקריות ויותר אנשים בכלא.

<עודד בן חור: אני לא חושב שזה הפתרון.

<עודד בן חור: תודה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לעודד בן חור, היועץ המדיני.

יואל רזבוזוב: השגריר לשעבר יצחק אלדן מהקונגרס היהודי ישראלי, בבקשה.

<יצחק אלדן: תודה אדוני יושב הראש.

<יצחק אלדן: אני מייצג את הקונגרס הישראלי היהודי ורציתי לבשר לכם בשורה לא טובה.

<יצחק אלדן: בניגוד למה שאמר יושב ראש הכנסת לשעבר, התופעה של מועל היד עברה כבר את האוקיינוס והגיעה אתמול גם לארצות הברית באמצעות הכדורסלן, אחד הסלבריטאים הגדולים ביותר בעולם, באירופה וודאי, טוני פרקר, צרפתי גם כן.

<יצחק אלדן: והתופעה הזאת אמנם מתפשטת, אבל אני מסכים איתך, ידידי לשעבר במשרד החוץ, שזו תופעה קטנה שלא צריך להתמקד בה.

<יצחק אלדן: אתה היית, אדוני יושב הראש, בראש משלחת של צעירים, נוער ישראלי, של חברי כנסת, שנסעה לבודפשט, בירת האנטישמיות באירופה.

<יצחק אלדן: ומה שאמרת לפני כן, שצריך לאפשר ליהודים לתת להם את ההרגשה שהם צריכים להרים את הראש ולא לפחד, זה צו השעה היום.

<יצחק אלדן: צריך לחבק את הקהילות היהודיות באירופה.

<יצחק אלדן: במיוחד באירופה, ובמיוחד את הקטנות שבהן.

<יצחק אלדן: ואת זה עושה הארגון שאני מייצג עושה בשטח, בצורה הכי אינטנסיבית.

<יצחק אלדן: יש לי הצעה פרקטית, כי עודד דיבר על אמצעים פרקטיים ואני מסכים שצריך להיות פרקטיים.

<יצחק אלדן: התיאום מחויב המציאות כמובן.

<יצחק אלדן: הדבר הראשון, וזה קיים רק בשלוש קהילות באירופה, צריך שיהיו יחידות של מעקב אחרי מעשים אנטישמיים בכל קהילה וקהילה.

<יצחק אלדן: הקונגרס היהודי ישראלי מוכן לסייע גם במימון הדבר הזה.

<יצחק אלדן: זה לא קיים עד עכשיו אלא רק בצרפת, בריטניה, ארצות הברית, וזה חובה, כי אנחנו לא יודעים מה הוא היקף הבעיה.

<יצחק אלדן: והרבה דברים קורים.

<יצחק אלדן: אני חוזר מסיור באירופה, ואני פוגש ראשי קהילות מפוחדים שלא מוכנים לדווח למשטרה, שגם היא שומעת על דברים ולא רואה בהם אנטישמיים, ואנחנו חייבים לדעת את הנתונים המדויקים.

<יצחק אלדן: הדבר השני, יש בשתיים-שלוש מדינות בארצות הברית, בריטניה וצרפת, לאחרונה מונתה מישהי מצרפת כשליח ספיישל של אותה מדינה לנושא האנטישמיות.

<יצחק אלדן: יש מקום לעודד, באמצעות משרד החוץ, מינוי שליחים לאנטישמיות של המדינות האירופאיות השונות.

<יצחק אלדן: זה סמכות מטעם הממשלה הזרה, שעוקבת אחרי הנושא ופוגשת את הקהילה היהודית ופוגשת את הגלובל פורום ומשתלבת בו בפעילות השנתית שלנו.

<יצחק אלדן: זאת הצעה שנייה.

<יצחק אלדן: הצעה שלישית, וזה נוגע לכנסת: הקמנו לפני כמה זמן פה בכנסת שדולה למען אירופה – EPK, ביזמת הקונגרס.

<יצחק אלדן: אני מציע, הגיע הזמן אולי להקים בחו"ל, בנוסף ל-EPI, שזה אירופאים אוהדים את ישראל, להקים כוח משימה פרלמנטארי, שייאבק באנטישמיות.

<יצחק אלדן: כמובן שצריך נציג גם פה בכנס, כי ה-EPK עוסק בהעמקת קשרי הידידות בין ישראל לבין אגודות פרלמנטאריות באירופה.

<יצחק אלדן: זאת הצעה שלישית.

<יצחק אלדן: ולבסוף, אני לא יודע כמה מכם יודעים שהשנה הקרובה, שנת 2014, הוכרזה על ידי האו"ם כשנתן פלסטין.

<יצחק אלדן: זה קרה לפני חודש, בנובמבר, באו"ם.

<יצחק אלדן: השגריר שלנו באו"ם יצא כמובן וגינה את ההחלטה הזאת.

<יצחק אלדן: אבל יש לצפות לצונאמי של תעמולה פרו-ערבית, פרו-פלסטינאית בשנה הקרובה, בכל רחבי אירופה ובכל העולם.

<יצחק אלדן: ואנחנו יודעים שזה קשור לאנטי ציונות ואנטישמיות, וזה הולך יחד.

<יצחק אלדן: חייבים להיות מוכנים לזה.

<יצחק אלדן: קראתי אתמול שחושבים פה בארץ לבחור בנושא של נשים כנושא של השנה, בשנת העצמאות הבאה.

<יצחק אלדן: אני חושב שהנושא הקריטי ביותר היום, זה נושא שותפות הגורל והיחס עם התפוצות, הקשר עם התפוצות, זה הנושא שצריך להיות בשנה הבאה, שאני ממליץ לוועדת השרים לסמלים וטכסים לאמץ.

<יצחק אלדן: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה ליצחק אלדן, השגריר לשעבר מהקונגרס היהודי.

יואל רזבוזוב: אני חושב שאנחנו עושים הרבה דיונים, אבל כולם צריכים להתאחד ולקבוע מדיניות, וכמו שעודד אמר, שצריך לעשות סיעור מוחות עם אנשי מקצוע שמבינים ולאחד את כולם.

יואל רזבוזוב: חשוב מאד, כמו שאמרתי לפני כן, צריך לעשות גיוס לנושא הזה.

יואל רזבוזוב: בכל מקרה אנחנו עושים את זה, זו לא פעם ראשונה.

יואל רזבוזוב: האנטישמיות גוברת ואם זה בתנועה כזאת, אני מסכים איתך, מחר תהיה תנועה אחרת, ימציאו משהו חדש.

יואל רזבוזוב: אבל בסופו של דבר התופעה גוברת ועד שלא נתאחד ונתגייס, כולל את חברי הכנסת וכולל את הממשלה, וכולל את כל הארגונים, את כל המשרדים.

יואל רזבוזוב: אנחנו נעשה עוד הרבה דיונים כאלה.

יואל רזבוזוב: צריך באמת לפעול באופן פרקטי.

יואל רזבוזוב: בבקשה, משרד ראש הממשלה, ירדן ותיקאי.

<ירדן ותיקאי: תודה.

<ירדן ותיקאי: כמה נקודות קצרות.

<ירדן ותיקאי: קודם כל, וזה עלה פה מספר פעמים, גם מבחינתנו בתחום ההסברה, חשוב שהסוגיה תהיה סוגיה שקשורה קודם כל באחריות המדינות עצמן ולא ממשלת ישראל.

<ירדן ותיקאי: יש להוקיע את התופעות האלה, להפוך את זה לבלתי לגיטימי, וזה הדבר הנכון לעשות אותו.

<ירדן ותיקאי: זה לא בעיה לא של מדינת ישראל ולא של הקהילות היהודיות, קודם כל זו בעיה של המדינות ושל החברות הללו.

<ירדן ותיקאי: דבר שני, אנחנו רואים בתחום ההסברתי שבו אנחנו עוסקים בעיקר, שהוא תחום ספציפי הרבה יותר מתופעת האנטישמיות, טשטוש בין הסיפור האנטישמי לסיפור הדה לגיטימציה.

<ירדן ותיקאי: אנחנו רואים הרבה מאד, כמי שעוסקים יום יום בהסברה, בהתוויית מדיניות ההסברה, במסרים, בתיאום הגורמים השונים בתחום של ההסברה, וודאי שאנחנו רואים טשטוש מאד ברור בין התחומים האלה, כך שהרבה מאד דברים זולגים מתחום - מה שאנחנו קוראים ביקורת לגיטימית, לתחום של דה לגיטימציה ועד אנטישמיות, וזו סוגיה שקשה היום בעצם להפריד בין כל הדברים.

<ירדן ותיקאי: נכון שהסיפור הזה הוא סיפור מאד ברור של אנטישמיות, אבל העולם הזה כבר הפך להיות הרבה יותר מטושטש, בין מה ביקורת לגיטימית ומה אנטישמיות.

<ירדן ותיקאי: העולם הזה הפך להיות הרבה יותר מטושטש, ובזה אנחנו עוסקים גם בתחום ההסברתי.

<ירדן ותיקאי: קיים שיתוף פעולה טוב בין הממשלה לבין ארגונים יהודיים.

<ירדן ותיקאי: אני מעיד כמי שעוסק בדבר הזה, בוודאי בתחום ההסברה וגם בתחום הדה-לגיטימציה, ויש פעולות גם של הממשלה, גם של ארגונים, גם שהממשלה תומכת בארגונים ועוד כל מיני דברים.

<ירדן ותיקאי: ובלי שום ספק צריך להגביר את זה.

<ירדן ותיקאי: כלומר, אנחנו וודאי שותפים לדעה שצריך להגביר את זה.

<ירדן ותיקאי: גם פעילות מול סטודנטים, גם אנחנו מקיימים בדיוק בימים אלה שיח עם התאחדות הסטודנטים, במטרה להגביר את הפעילות של סטודנטים, כמי שבאמת יודעים לעשות.

<ירדן ותיקאי: יודעים לא רק לייצר את המסר הממשלתי, אלא את הסיפור האנושי, שזה דבר שהוא מאד חשוב, ובשיח בין צעירים לצעירים זה דבר שהוא מאד חשוב.

<ירדן ותיקאי: אנחנו נגביר את המעורבות שלנו מול ארגונים ומול סטודנטים.

<ירדן ותיקאי: אני אומר את זה כמי שעוסק בזה.

<ירדן ותיקאי: גם ראש הממשלה עוסק בנושא.

<ירדן ותיקאי: זכורה לכולם בוודאי נסיעתו לטולוז, שהייתה נסיעה שבאה מהתחום המדיני הסברתי.

<ירדן ותיקאי: גם המפגשים עם ראש ממשלת צרפת בישראל ועם כל המנהיגים הרלבנטיים.

<ירדן ותיקאי: כפי שאמר גם השגריר עודד בן חור, גם האפיפיור מגיע בקרוב, ובלי שום ספק זו סוגיה שתעלה.

<ירדן ותיקאי: נושא נוסף שהוא יוצא מתוך הנושא הזה, שאנחנו כן מתעסקים בו, אני לא יודע אם כאן המקום להרחיב, אבל זה בעצם גם בסממנים אנטישמיים.

יואל רזבוזוב: תתמצת.

<ירדן ותיקאי: גם בסממנים אנטישמיים בשטחי הרשות הפלסטינית.

<ירדן ותיקאי: גם פה זו סוגיה קשה.

<ירדן ותיקאי: אנחנו מתעסקים בה בתחום ההסברתי, וזה בכלל נכנס לכל הנושא של עולם ערבי, גם עולם בפני עצמו.

<ירדן ותיקאי: לא דיברנו עליו פה, אבל הוא בהחלט נושא קשה.

<ירדן ותיקאי: לפעמים הוא מובל על ידי מדינות כמו איראן כפי שראינו.

<ירדן ותיקאי: הוא גם קיים בתוך שטחי הרשות הפלסטינית, גם פה אנחנו מתעסקים בזה, מתעסקים בזה הסברתית.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: אופיר גנדלמן גם ממשרד ראש הממשלה, בבקשה.

יואל רזבוזוב: ממש לתמצת חברים.

<אופיר גנדלמן: כן, אני רק רוצה להתייחס לסוגית האנטישמיות במדינות ערבו ברשות הפלסטינית בפרט.

<אופיר גנדלמן: התנועה הזאת שראינו היום, הקנל, לא נמצאת ברשות הפלסטינית, מכיוון ששם עדיין מקובלת תנועת מועל היד הרגילה.

<אופיר גנדלמן: הנאציזם הוא תופעה, או התמיכה בנאציזם, התמיכה בהיטלר, היא תופעה שקיימת בחברה הפלסטינית מאז שנות ה-40.

<אופיר גנדלמן: חאג' אמין אל חוסייני, שהיה בין ברית של היטלר, הוא עדיין דמות מאד מקובלת בחברה הפלסטינית, נחשב כמודל לחיקוי, כדמות מופת.

<אופיר גנדלמן: ואנחנו ראינו את התופעה הזאת לא רק בקרב ארגוני טרור, כמו הג'יהאד האסלאמי, וראינו את התמונות מאוניברסיטת אל-קודס באבו דיס, זה קיים גם בקרב תנועות שבאופן שגוי נתפסות כתומכות בתהליך המדיני, כמו הפת"ח.

<אופיר גנדלמן: התנועה שבראשה עומד אבו מאזן נתפסת על ידי גופים בקהילה הבין לאומית בצורה שגויה לחלוטין, כמי שתומכת במשא ומתן עם ישראל.

<אופיר גנדלמן: אנחנו רואים את זה גם במערכת החינוך הפלסטינית, רואים את זה בתכניות ילדים בטלוויזיה הפלסטינית, והדרך להילחם בזה היא להצביע על כך בפני הקהילה הבין לאומית.

<אופיר גנדלמן: זה מביך מאד את הרשות וזה הדבר שיכול להוביל אותה לפעול בנושא הזה.

<אופיר גנדלמן: אבל התופעה הזאת קיימת בצורה רחבה, לא רק בקרב גורמים קיצוניים, אלא בקרב המיינסטרים.

<אופיר גנדלמן: תודה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה אופיר גנדלמן, משרד ראש הממשלה.

יואל רזבוזוב: אשר פרדמן, משרד לנושאים אסטרטגיים, בבקשה.

<אשר פרדמן: תודה.

<אשר פרדמן: קודם כל אני רוצה לברך את יושב ראש הוועדה על דיון מאד חשוב.

<אשר פרדמן: אני מתרשם שבמאבק שלנו נגד אנטישמיות, שלא כמו במאבק נגד הדה-לגיטימציה, שזה התחום העיקרי שאני עוסק בו יחד עם ירדן ועם שר החוץ, נדרש מאיתנו להתמקצע ולהשתכלל.

<אשר פרדמן: בתחום המאבק בדה-לגיטימציה בחמש – שש השנים האחרונות הוקמו כל מיני פורומים ורשתות, שיתופים של תובנות, פותחו יכולות בתוך ממשלת ישראל, איפה שלא היו קיימות יכולות כאלה בעבר.

<אשר פרדמן: הפורום למאבק באנטישמיות היה אירוע מאד מרשים, אבל אני לא מכיר שהיו פעם רשתות בקבוצות עבודה שהוקמו בתוך מסגרת של הוועדה המרשימה הזאת והמשיכו את פעילותם.

<אשר פרדמן: אז אני מאד מברך על היוזמה שהציג היועץ המדיני לכנסת, ללמוד על כל הצעדים שהממשלה עשתה במאבק בדה-לגיטימציה, וגם על הפעולות שהארגונים היהודים עשו, פעולות מאד משוכללות ומתוחכמות שעדיין מתפתחות, וגם במאבקים אחרים שישראל התמודדה איתם.

<אשר פרדמן: כדי באמת שנוכל לעלות מדרגה ולא רק לתאר את הבעיה, אלא לזהות מטרות ולהשפיע לטובת מדינת ישראל ומיגור התופעה הזאת.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: לפני שאנחנו ניתן לאחרון הדוברים, ואני מצטער בפני אלה שעוד רוצים לדבר, אבל פשוט אין לנו זמן, אנחנו גם ככה חורגים ברבע שעה.

יואל רזבוזוב: ניתן לאבי מאיר מהסוכנות היהודית לסיים.

יואל רזבוזוב: עדיין, אני פחות אוהב את הרעיון הזה שיש כמה משרדים שעושים את מערכת ההסברה.

יואל רזבוזוב: בגלל זה אני אומר תשבו בשולחן עגול ותנתחו.

יואל רזבוזוב: אני חושב שצריך להיות משרד אחד שאחראי, שמוביל מדיניות, שאנחנו יכולים לבוא אליו בטענות או לשבח אותו.

יואל רזבוזוב: אני פחות אוהב את הרעיון שכולם מתעסקים בזה, ואני חושב שאנחנו צריכים לפעול בנושא.

יואל רזבוזוב: בבקשה, אבי.

<אבי מאיר: אז אדוני יושב הראש, אדוני המזכיר הראשון, חברי הכנסת, אני אקצר בדברי.

<אבי מאיר: קודם כל אנחנו בסוכנות היהודית וכל השליחים שלנו ברחבי העולם, שותפים לפעילות של כל הגופים שכבר דיברו, להסתדרות הציונית העולמית, לממשלת ישראל וכו', ואנחנו פועלים גם בתחום של האנטישמיות המסורתית וגם בתחום של האנטישמיות החדשה, והדה לגיטימציה נגד מדינת ישראל.

<אבי מאיר: אני רוצה לתת חיזוק לדבריו של יושב ראש הכנסת, ולציין שכמו שמר חגואל אמר, אנחנו פרסמנו אתמול את נתוני העלייה לשנת 2013, יחד עם המשרד לעלייה וקליטה.

<אבי מאיר: ואכן, ניכר גידול בעלייה מצרפת.

<אבי מאיר: ישנה תפיסה על פיה התגברות האנטישמיות היא הגורמת לעלייה מואצת, ואנחנו מאמינים שהתפיסה הזאת היא מוטעית.

<אבי מאיר: אמנם אולי דבר כזה יכול להסביר למה היהודים מהגרים למקומות אחרים כגון מונטריאול, לונדון וכו', אבל העלייה לישראל באה בהכרח מזהות יהודית מגובשת.

<אבי מאיר: במקרה של - - -

נסים זאב: גם וגם.

נסים זאב: גם וגם.

<אבי מאיר: גם וגם, יכול להיות.

<אבי מאיר: ולשם מועדות פנינו.

<אבי מאיר: אנחנו מתכוונים להמשיך ולחזק את הקשר שבין כל יהודי ויהודי באשר הוא, באשר היא, לעם ישראל, למדינת ישראל, ולחיים היהודיים.

<אבי מאיר: תודה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה חברים.

נסים זאב: משפט אחד, אדוני יושב הראש, בהמשך למה שהוא אמר.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך, הייתי בברלין לפני מספר ימים לשבוע ימים, ונדהמתי מהמספרים שעולי רוסיה הגיעו לגרמניה, לברלין.

יואל רזבוזוב: כחצי מיליון רק בברלין.

נסים זאב: ויש שם התבוללות נוראה.

נסים זאב: זאת אומרת כן עניין ההגירה והעלייה לארץ ישראל הם באים מאותם מניעים אידיאולוגיים שקשורים לעם ישראל ולארץ ישראל.

נסים זאב: ולכן, אנחנו חייבים לפעול, כפי שאדוני אמר.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לחבר הכנסת נסים זאב.

יואל רזבוזוב: חברים, כמו שאמרתי, אני לא כל כך שמח לעשות את הדיונים האלה, וכמו שאמר יושב ראש הכנסת, אנחנו באמת מוכרחים ואנחנו חייבים לנסות לפחות לעצור את התופעה שהולכת וגדלה.

יואל רזבוזוב: אני כן מבקש מכל הגופים המקצועיים - יש פה הרבה גופים מקצועיים – לשבת ולעשות איזה שהוא שולחן עגול ולקבוע מדיניות אחידה ולשלב את כל הגופים.

יואל רזבוזוב: אני לא סתם אמרתי שצריך לעשות כאן גיוס, גיוס של התלמידים במערכת החינוך, גיוס של הסטודנטים, להרחיב את הפעילות הזאת.

יואל רזבוזוב: אני לא בדיוק מסכים בעניין קרבות רחוב.

יואל רזבוזוב: אנחנו לא מפחדים מקרבות רחוב, זאת אומרת אני באופן אישי.

יואל רזבוזוב: אבל אנחנו כן צריכים להראות כוח, אנחנו צריכים להראות שאנחנו ביחד ושאנחנו יודעים להילחם בתופעה ואנחנו לא פראיירים – ככה במילה הזאת אני יכול להגיד את זה.

יואל רזבוזוב: מחובתנו גם להזהיר את היהודים בתפוצות, לפחות לגבי התנועה הזאת.

יואל רזבוזוב: לא להתעסק בה כל היום, אבל כן להזהיר, כדי שגם להם זו תהיה נורת אזהרה, ברגע שהם יראו יותר ויותר, אז סימן שהאנטישמיות במקום המגורים שלהם הולכת וגוברת.

יואל רזבוזוב: אז לדווח לנו ואנחנו כבר צריכים להחליט, אתם צריכים להחליט מה עושים.

יואל רזבוזוב: חברים תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תם הדיון.