ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 161, 2013-12-23 10:00

מירי רגב: בוקר טוב לכולם.

מירי רגב: אני פותחת את דיון ועדת הפנים והגנת הסביבה בסוגיית תאגידי המים.

מירי רגב: זה לא סוד, כבר בקדנציה הקודמת שלי אמרתי שאני חושבת שצריך לבטל את המים.

מירי רגב: תאגידי המים מכבידים על מחיר המים ואני שמחה שאפילו באוצר חושבים לצמצם את תאגידי המים כי הם מבינים שצמצום תאגידי המים יוריד את מחיר המים.

מירי רגב: זאת אומרת, שהיא הנותנת, שזה דבר נכון, שתאגיד המים מעלה את מחיר המים.

<אלון מסר: אני אשמח להסביר.

יעקב אשר: גם אני לא מסכים.

מירי רגב: תסבירו את זה פה.

מירי רגב: אם אתם מצמצמים את תאגידי המים ואתם אומרים שצמצומם של תאגידי המים יוריד את מחירי המים אז זה אומר שתאגידי המים מעלים את מחירי המים.

מירי רגב: אבל יכול להיות שההיגיון שלי לא עובד טוב והמורה שלי בקריית-גת להיגיון מתה כנראה בכיתה ג' אז תסבירו לי.

מירי רגב: יכול להיות שאנחנו נלמד את זה יותר טוב.

מירי רגב: יכול להיות שלא הבנתי נכון את הלוגיקה.

מירי רגב: יש לי היום פגישה, אני לא אקבל שום החלטה.

מירי רגב: אני אגיד מה הכוונות שלנו.

מירי רגב: יש היום פגישה עם שר האוצר בערב.

מירי רגב: אני אגיד לו שקיבלנו פה החלטות.

מירי רגב: ראשי ערים שנבחרו הגיעו במיוחד לכאן ומן הסתם יש להם הרבה מאוד עבודה בעיר שלהם.

מירי רגב: אבל הם באו לכאן כי הנושא הזה חשוב להם כי הסוגיה הזאת שמונחת על כתפי האזרחים של מחיר המים בסוף מופנית אליהם.

מירי רגב: את האזרח לא מעניין מי זה תאגיד המים ומי מעלה לו את המחיר.

מירי רגב: אותו מעניין מי ראש העיר שנבחר והוא רואה איך ראש עיר נבחר יטפל בו בכל מה קשור לסוגיית המים בעיר.

מירי רגב: לכן, אנחנו פה התגייסנו לשני דברים: האחד, להיענות לבקשה של ראשי השלטון המקומי, של ראשי הערים - א'.

מירי רגב: לדחות את התאגוד של הערים מה-30 לינואר שזה צריך להיות ממש עכשיו לעוד חצי שנה ובחצי השנה הזאת לקיים עבודת מטה.

<קריאה: אנחנו ביקשנו שנה, גברתי.

מירי רגב: ביקשתם שנה, אוקיי.

מירי רגב: בחצי השנה הזו נקיים עבודת מטה בכל מה שקשור לתאגידי המים, לחשיבות תאגידי המים, לנזקקות של תאגידי המים.

מירי רגב: אני עצרתי מכתב למבקר המדינה בעניין בדיקת תאגידי המים ומחירי המים.

מירי רגב: אם אחרי השיחה שלי עם שר האוצר אני אראה שאנחנו לא הולכים לאותו כיוון אנחנו נצטרך להתכנס, קבוצה של ראשי ערים שהם יהיו צוות הפעולה יחד איתנו, ונראה כיצד אנחנו פועלים גם במישור המשפטי, גם במישור של מבקר המדינה, וגם במישור הציבורי בכל מה שקשור לתאגידי המים ולמחירי המים.

באסל גטאס: גברתי, אני משתתף בדיונים, ואני חושב שגם כבוד חבר הכנסת אשר, גם בוועדת הכלכלה וגם בוועדת הפנים על תאגידי המים.

באסל גטאס: זה נושא חשוב ממדרגה ראשונה.

באסל גטאס: יש בו היבטים כלכליים, ארגוניים, צרכניים, הכול.

באסל גטאס: אני רוצה לשאול שאלה, בתור חבר כנסת חדש אני לא יודע בדיוק את כל רזי התקנון וכו'.

באסל גטאס: אבל למה אנחנו לא עושים ועדה משותפת ומאחדים את הדיונים?

באסל גטאס: זו סוגיה בעלת חשיבות ממדרגה ראשונה.

באסל גטאס: כשאני בא לכאן אני לא יודע מה בדיוק חופף ולא חופף עם ועדת הכלכלה, על מה דנים שם ועל מה פה דנים.

באסל גטאס: הסוגיה צריכה טיפול וראייה מערכת מאוחדת.

באסל גטאס: אני שואל באמת לגופו של עניין ולטובת העניין.

יעקב אשר: ועדת הכלכלה זה הנושא של ניתוקי מים.

מירי רגב: יפה.

מירי רגב: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

מירי רגב: אחר כך אני רוצה לפתוח עם המצגת שלך והתייחסות של ראשי ערים.

מירי רגב: רשמתי פה את דרור, אבירם דהרי שנרשם לדיבור, געש, מיתר, אבנר, מנכ"ל השלטון המקומי רשום וגיל.

יעקב אשר: גברתי היושבת-ראש, קודם כל תודה על הדיון.

יעקב אשר: תרשי לי לחלוק עלייך בכותרת.

יעקב אשר: אני לא נגד תאגידי המים, אני חושב שאנחנו נמצאים בתוך ההליך הזה.

יעקב אשר: אף אחד לא חושב שמדינת ישראל הולכת אחורה עכשיו ויבטלו את התאגידים ויחזרו חזרה לכך שמחלקות המים יהיו בעיריות.

יעקב אשר: לא זה הדיון, לא זה נושא העניין.

יעקב אשר: לדעתי, גם אם נבוא עם הדרישה הזאת אז זה נראה כאילו הדברים האחרים שאנחנו פה מבקשים באמת מבחינה פרקטית יאבדו בדרך.

יעקב אשר: יש תהליך, התהליך כבר רקם עור וגידים.

יעקב אשר: כמעט כל הרשויות המקומיות נמצאות.

יעקב אשר: יש כרגע מספר מסוים של רשויות שמכה סיבות, כל אחת שונה במהותה, אבל יש לה מכנה משותף אחד - חילוקי דעות בין רשות המים לבין השלטון המקומי ואין איזשהו בעל-בית שבסופו של דבר מקבל את ההחלטה.

יעקב אשר: יש מקומות שיש בהם היגיון שיהיה בהם תאגיד בודד.

יעקב אשר: באותן רשויות שהן חזקות ושהעסק עובד היום שם מצוין אין שום סיבה להתחיל לעשות פריש-מיש.

יעקב אשר: יש מקומות מסוימים שבהם יש חילוקי דעות מהי הבחינה הנכונה לדעת אם זה רשות שיכולה שיהיה לה תאגיד לבד, כן או לא.

יעקב אשר: האם הבחינה היא תקציב או שנת 2010 - 2011 או 2012?

יעקב אשר: כי יש דבר אבסורדי שכשבדקו את 2010 - 2011 אמרו: אי-אפשר לתת להם כי הם לא מספיק חזקים.

יעקב אשר: ב-2012 נתונים מצוינים, לא מתייחסים אליהם.

יעקב אשר: לכן, אני חושב שלא צריך גם שנה.

יעקב אשר: לדעתי, גם חצי שנה כמו שאמרת.

יעקב אשר: אבל בחצי השנה הזו לאלץ את השולחן העגול של השלטון המקומי יחד עם רשות המים לגמור את ההחלטות האלה, לקבל החלטות מושכלות.

יעקב אשר: אני גם פונה לרשות המים.

יעקב אשר: ישראל עינב, אני חושב שיש לך חלק גדול במהפכה הגדולה שקרתה פה.

יעקב אשר: צריך גם לדעת להגיע לפשרות ולהסכמות.

יעקב אשר: בואו נחליט, נקבל את ההחלטות.

יעקב אשר: בהצעת החוק הזאת אנחנו מבקשים בסך הכול כמה חודשים כדי שלא יהיה מצב שרשויות ייקנסו או שרשויות יעברו על החוק.

יעקב אשר: אני חושב שחצי שנה תספיק גם כן.

<אלי לוי: שנה, חצי שנה לא תספיק.

מירי רגב: הנה רחמים מלול.

מירי רגב: שאלתי איפה רחמים מלול?

מירי רגב: הנה, הוא הגיע.

מירי רגב: עשית כניסה.

מירי רגב: יפה, רחמים.

מירי רגב: רחמים, בוא שב לידינו.

יעקב אשר: גברתי, אני חושב שההצעה הזו היא הצעה שאנחנו חייבים לדחות את יישום החוק לתקופה שאפשר יהיה להגיע להסכמות.

יעקב אשר: אבל בד בבד צריך למצוא את המנגנון שבו אנחנו נגיע להסכמות, לפטור את אותן רשויות שצריך לפטור אותן, לא לפטור את מי שלא צריך לפטור.

יעקב אשר: לגמור את המחלוקות האלה ובא לציון גואל.

יעקב אשר: אבל לבוא מפה ולהגיד שהולכים חזרה מכל נושא תאגידי המים זה לא יהיה נכון.

יעקב אשר: לא תהיה לך הסכמה על זה לא של שר האוצר ולא של אף אחד אחר וזה סתם להיכנס למלחמה מיותרת.

מירי רגב: אנחנו עוברים להצגה של נציג משרד האוצר, בבקשה.

<אלון מסר: בוקר וטוב ותודה, יושבת-ראש הוועדה.

<אלון מסר: רציתי להכין מצגת קצרה של כמה שקפים קצת להסביר על המהלכים, על רפורמת התאגוד, רפורמת התאגוד האזורי, כמה נתונים שלפעמים עולים בדיונים ואין לי הזדמנות להציג אותם בצורה מסודרת.

<אלון מסר: אני חושב שזה גם יוכל אחר כך למקד את הדיון.

<אלון מסר: קצת לגבי ההיסטוריה.

<אלון מסר: בשנת 2001 חוקק חוק תאגידי המים והביוב.

<אלון מסר: משנת 2001, לפני 12 שנה, כשהחוק בהתחלה רק אפשר להקים תאגיד מים וביוב, ומשנת 2007 על-פי החוק שזה כבר שש שנים, כל רשות מקומית מחויבת להעביר את משק המים שלה לידי תאגיד.

רחמים מלול: עשר שנים דנים בהקמת תאגידים ועשר שנים דנים בביטולם.

מירי רגב: רחמים, תן לו רגע להציג.

מירי רגב: אתן לך לדבר.

<אלון מסר: אני אשמח להתייחס אחר כך לכל השאלות.

<אלון מסר: מטרת הרפורמה היא להביא לניהול עסקי של משק המים על-ידי הקמת גוף ייעודי שיבטיח ייעוד הכנסות ממתן שירותי מים וביוב לצורך השקעות במשק.

<אלון מסר: הכוונה שכל ההכנסות שמגיעות ממשק המים יישארו במשק המים - זה צד אחד.

<אלון מסר: צד שני, לפטור ניגודי עניינים מובנים בין הרשות המקומית לבין תאגיד המים.

<אלון מסר: הרשות המקומית היא גם הצרכן הכי גדול והיא גם הספק.

<אלון מסר: המצב הזה יוצר ניגוד עניינים שצריך לבטל אותו.

<אלון מסר: הדבר השני הוא להביא ניהול יעיל ועסקי שממוקד אך ורק במשק המים.

<אלון מסר: אני אגיד מילה לגבי המצב היום.

<אלון מסר: כיום קיימים 55 תאגידים שמספקים שירותים ל-6 מיליון תושבים.

<אלון מסר: אם מסתכלים על ההתפתחות של המהלך הזה אנחנו רואים שב-2007 כשהחוק נכנס לתוקף - החוק לא נכנס לתוקף עכשיו, הוא נכנס לפני שש שנים - היו בסך הכול תשעה תאגידים והיום אנחנו מגיעים ל-55 תאגידים שמספקים שירותי מים וביוב ל-6 מיליון תושבים שזה כמעט 90% ממי שאמור לקבל את המים מהתאגידים.

<אלון מסר: מה קרה מאז?

<אלון מסר: לרפורמה הזאת היו הרבה מאוד הישגים ואני חושב שכדאי להתעכב על זה כמה דקות.

באסל גטאס: מי מחליט על הקמת איגוד?

באסל גטאס: רשות המים או משרד הפנים?

<אלון מסר: רשות המים, הממונה על התאגידים הוא ה- - -

<אלי לוי: המלך, המלך.

באסל גטאס: רשות עם כוח.

<אלון מסר: מאז שקמו התאגידים, דבר מאוד בולט שקרה ובשביל זה הקמנו אותם, חל גידול עצום בהשקעות במשק המים והביוב.

<אלון מסר: זה גרף שמראה מה קרה בכל מקום שקם תאגיד.

<אלון מסר: הכתום זה השקעות אחרי שקם התאגיד והכחול זה השקעות הרשות המקומית לפני זה.

<אלון מסר: אנחנו רואים את היקף ההשקעות שהוא פשוט גדל בצורה דרמטית כמעט בכל מקום וזה גם ברשויות חזקות.

<אלון מסר: ניקח לדוגמה, תל-אביב.

<אלון מסר: תל-אביב - התשתיות שהעירייה הותירה לתאגיד במצב גרוע ביותר.

<אלון מסר: אין קשר בין המצב הסוציו-אקונומי של הרשות לבין ההשקעה בתשתית שהיא ביצעה קודם.

<אלון מסר: בכל מקום שקם תאגיד ההשקעות במשק המים גדלו בצורה ברורה.

באסל גטאס: אבל זה גם בעידודכם.

באסל גטאס: אתם אפשרתם את זה, זה לא קרה לבד.

<אלון מסר: גם בעידודנו וגם בזכות זה שכל הכסף מהמים נשאר במשק המים.

<אלון מסר: מה שעוד קרה זה ירידה בצריכה של הרשות המקומית או הבזבוז שהיה קודם ברשויות המקומית.

<אלון מסר: אני מסביר מה הגרף מראה.

<אלון מסר: העמודות מצד - - -

<אלי לוי: אבל זה לא כל הרשויות, אני רוצה שתדגיש.

<אלי לוי: כשאתה מדבר על השקעות במשק המים והביוב שהולכים למקומות אחרים, תדגיש שזה לא בכל הרשויות היה אותו הדבר וזה גם היום לא אותו הדבר.

<אלון מסר: אני לא יודע מה קורה בכל רשות ורשות נכון להיום.

<אלון מסר: אני יודע שבכל מקום שהוקם תאגיד - - -

<אלי לוי: אתה מטעה את הציבור פה, אתה מטעה.

<אלי לוי: בוא אני אראה לך תאגידים שגם יוצרים פארקים.

<קריאה: עושים פה מדרכות במקום קווי מים.

מירי רגב: רגע, אלי.

מירי רגב: בבקשה, תמשיך.

<אלון מסר: הגרף הזה מראה שככל שקמו יותר תאגידים, הרשות המקומית שהיא הצרכן הכי גדול של מים פתאום נאלצת לשלם על המים וכתוצאה מזה היא צמצמה בצריכה בצורה דרמטית.

<אלון מסר: צריך להגיד, ההפרש פה בין כמות המים שהרשות צרכה ב-2006 זה 50 מלמ"ק שזה חצי מתקן התפלה.

<אלון מסר: זה שווה ערך לאחוזים רבים בתעריף המים שאפשר היה להוריד השנה בזכות הדבר הזה.

<אלי לוי: אתה צמצמת אותה, אתה נתת הקצבה לגינון הציבור.

<אלי לוי: אתה נתת הקצבה.

<אלי לוי: נתת הקצבה ואתה אומר צמצמו?

<אלי לוי: איך אתה עושה דבר כזה?

באסל גטאס: לא הוא - הוא.

<אלי לוי: הוא והוא ביחד.

<אלי לוי: זה שניהם.

<אלי לוי: נתן הקצבה לרשות לגינון ציבורי ואחר כך אומר: חסכתם במים וצמצמתם.

<אלי לוי: איך?

<אלי לוי: תסביר לי איך?

<אלון מסר: זה צריכה ציבורית, לא של תושב.

<אלון מסר: בכוונה שמתי נתונים רק של הרשות המקומית.

<אלי לוי: לא, אבל צריכה ציבורית אני מדבר איתך ולא של תושב.

מירי רגב: הוא אומר פה דבר נכון.

מירי רגב: הוא אומר: צריכה ציבורית - אתם הגבלתם אותם.

<אלון מסר: לא.

מירי רגב: אתם הגבלתם את הצריכה הציבורית.

<אלון מסר: הרשות יכולה לצרוך מים, היא צריכה לשלם עליהם, מה שהיא לא שילמה פעם.

<אלון מסר: וכשהרשות המקומית רואה את המחיר מול העיניים - - -

<אלי לוי: לא, לא.

<אלי לוי: יושב לידך ישראל עינב.

<אלי לוי: אולי אתה צעיר וחדש במקצוע.

<אלי לוי: הגבלתם את הרשויות, הקצבתם מים לגינון הציבורי.

<אלי לוי: לא רק זה, מה שהקצבתם במעלות הקצבתם בדימונה.

<אלי לוי: גם לא לקחתם בחשבון את האקלים וקרקע ודברים אחרים.

<אלי לוי: על מה אתה מדבר?

<אלון מסר: קודם כל, אני חייב להגיד שהכול נלקח בחשבון והחבר'ה מרשות המים יוכלו ל - - -

<אלי לוי: שידבר, שידבר.

מירי רגב: עינב, צמצמו את ההגבלה למים לעיריות או לא?

<קריאה: יכולים לרכוש כמה שהם רוצים בתעריף גינון.

<ישראל עינב: קבעו כמות ב- - -

<אלון מסר: בתעריף מסוים, בתעריף אחר- - -

<אלי לוי: לא, לא.

<אלי לוי: היתה הקצבה של קובטורה, אדוני.

<אלי לוי: מי שחרג מההקצבה של הקובטורה נקנס.

<אלי לוי: אני לא צריך אתכם, לי יש מים מושבים.

<אלי לוי: אבל אני מדבר על החברים האחרים.

<אלון מסר: שילם תעריף יותר גבוה.

<אלון מסר: הרשות יכולה לצרוך כמה שהיא רוצה, רק צריכה לשלם על זה.

מירי רגב: ברור.

<אלי לוי: ברור, גם הצרכן אותו הדבר.

<אלון מסר: נכון.

<אלון מסר: ירידה בשיעורי פחת המים בגלל ההשקעה בתשתיות.

<אלון מסר: פחת המים זה כמות המים שאובדת בדרך בצנרת בשל דליפות.

<אלון מסר: בכל מקום שקם תאגיד - זה הקו הכתום - פחת המים ירד בצורה משמעותית וגם זה שווה הרבה מאוד כסף בסופו של דבר.

<קריאה: זה לא נכון, זה רק בפרטי החישוב.

<קריאה: החישוב הוא לא על - - -

באסל גטאס: ישראל, מה הממוצע היום של פחת מים?

<קריאות: 13.

מירי רגב: אי-אפשר ככה.

מירי רגב: באסל, אני לא יכולה כך לנהל את הדיון.

מירי רגב: אבנר, תעירו הערות ענייניות תוך כדי.

מירי רגב: זה בסדר, אבל תנו לו להציג.

מירי רגב: גם אני רושמת לי את ההערות שאתם אומרים.

<אלון מסר: דבר נוסף שקרה - ירידה בתקלות המים, גם בתקלות במערכות המים והביוב.

<אלון מסר: ככל שקיימים תאגידים יש גופים ייעודים שזה מה שהם עושים.

<אלון מסר: אנחנו רואים שזה באמת משפר בצורה משמעותית את המצב במשק המים העירוני.

<אלון מסר: דבר נוסף, תרומה לאיכות הסביבה, ירידה בגלישות הביוב לסביבה.

<אלון מסר: לדעתי, בסופה האחרונה שהיתה באמת חריגה אני חושב שלא היו גלישות ביוב בכלל לסביבה.

מירי רגב: נכון, אפילו אנשים בצפת יצאו לנופש.

מירי רגב: תאגיד המים בצפת יצא לנופש באמצע הסופה.

מירי רגב: זה פשוט מדהים.

מירי רגב: תאגיד מים יוצא לנופש בצפת במהלך הסופה.

מירי רגב: פשוט לא ראיתי דבר כזה.

מירי רגב: גם על זה עינב ישיב לנו אחר כך - איך תאגיד בצפת יצא לנופש בזמן הסופה?

מירי רגב: זה באמת יפה.

<אלון מסר: יש עוד תרומות רבות.

<אלון מסר: צריך להגיד, בניגוד לרשויות מקומיות, תאגיד מים מעולם לא נותק ממקורות.

<אלון מסר: מוסר התשלומים הרבה יותר גבוה ממה שהיה ברשויות המקומיות.

<אלון מסר: יש שיפור בשירות לתושב, יש אמות מידה.

מירי רגב: שיפור, באמת שיפור.

מירי רגב: יש המון שיפור ובגלל זה מנתקים לקשישה בת 102 מים.

מירי רגב: זה באמת שיפור.

מירי רגב: אין ספק שאין תלונות של הציבור על תאגידי המים.

מירי רגב: הם מרוצים, אין ניתוקי מים.

מירי רגב: זה פשוט מדהים.

<קריאה: מירי, הם מנותקים מהציבור.

<קריאה: אנחנו מול הציבור, לא הם.

<אלון מסר: יש עדיין במה להשתפר בשירות.

<אלון מסר: אני חושב שתאגידים חייבים להשתפר בשירות.

<אלון מסר: לעומת זה, צריך להגיד שביחס לרשויות מקומיות שגם לא היתה אחידות וגם לא היו אמות מידה שוויוניות וכל רשות עשתה מה שהיא רוצה, היום יש דברים שוויוניים וברורים שכל התאגידים צריכים לעמוד בהם.

<אלון מסר: הם מחויבים לעמוד בהם ואנחנו גם נתחיל לבדוק אותם.

<אלון מסר: מי שלא יעמוד בהם, יש גם סנקציות בגין הדבר הזה.

<אלון מסר: זה חלק מהרפורמה האחרונה שעשינו.

<קריאה: איזה סנקציות?

<קריאה: סבסוד צולב ואז הרשות השנייה לוקחת את הכסף של הרשות הראשונה?

מירי רגב: שנייה, תן לו לדבר.

מירי רגב: אחר כך נשמע את כולכם.

<אלון מסר: עד היום הקמת תאגידי המים, ואני אומר את זה בכל מיני מקומות, תרמה רבות לשיפור מצב משק המים וזה מה שראינו.

<אלון מסר: לדברים האלה יש משמעות כספית וחיסכון לצרכן.

<אלון מסר: העובדה שהשנה החליטה מועצת רשות המים להוריד לראשונה מזה כמה שנים את תעריף המים ב-5% נובעת משני דברים עיקריים: א.

<אלון מסר: מהמהלך לצמצום התאגידים שאני תיכף ארחיב עליו שאושר בוועדת הכלכלה.

<אלון מסר: והדבר השני, - - -

<אלי לוי: איפה הצרכן נהנה מה-5%?

<קריאה: איפה?

<קריאה: מה-18% שהוסיפו?

מירי רגב: חבר'ה, תנו לי גם לשאול את השאלות.

<אלי לוי: תעשה חשבון בשקלול הכולל – עליות, ירידות, עם הפיקים, איפה הוא נהנה?

<אלי לוי: אתה אוצר, מע"מ - מיליארדים - - -

<קריאה: הוא גם נהנה מהמע"מ, מה -18%.

<קריאה: מע"מ 18% עלה.

<קריאה: למה לא יחזירו את זה לצרכן?

מירי רגב: אתם הולכים מפה לשר האוצר, נכון?

<קריאות: כן.

מירי רגב: יפה.

<אלון מסר: והדבר השני שקרה, בזכות כל ההשקעות האלה ובירידה בפחת המים אנחנו בשנת 2014 לא נרכוש את כל כמות המים המותפלים שאנחנו יכולים לייצר.

<אלון מסר: המים המותפלים הם הרבה יותר יקרים מהמים השפירים בשל עלויות ההתפלה.

<אלון מסר: זה המהלך השני שאפשר להורדת התעריף ב-2014.

<אלי לוי: אני משיב מים ב-10% ממה שעולה לך המותפלים.

<אלי לוי: אני משיב את כל המים של הביוב של להבים והם חוזרים לגינון הציבור.

<אלי לוי: 1,100 קוב ביום.

<אלי לוי: למה שאני אתן לך את המים?

<אלון מסר: אתה לא נותן לי את המים, המים נשארים של התושבים.

<אלי לוי: אני נותן לתושבים שירות יותר טוב משלך.

באסל גטאס: איזה תאגיד אתם?

<אלי לוי: אני לא תאגיד.

<אלי לוי: אם רוצים לקחת לי את המים - רק בהלאמה או יכניסו אותי לבית-סוהר.

<אלי לוי: לא ייקחו את המים שלי.

באסל גטאס: איזה עיר אתה?

<אלי לוי: להבים.

<אלי לוי: אני משקיע כל שנה 4 מיליון שקל במשק מים וביוב.

<אלי לוי: הם ישקיעו בשבילי?

<אלי לוי: אפילו דירקטור אני לא יכול להיות בתאגיד שהם רוצים להעביר אותי.

<אלי לוי: אני היחידי במדינת ישראל שמונה שנים עושה השבה של מים, זה כל הגינון הציבורי.

<קריאה: הם יהפכו את המים לכבאות.

<אלי לוי: יש לי קריאת מדי מים מרחוק.

<אלי לוי: אני עם האייפון יכול לסגור ולפתוח שיבר לאנשים.

<אלי לוי: הם ישקיעו את זה בשבילי?

<אלון מסר: צריך להגיד שני דברים חשובים.

<אלון מסר: יש שתי אבני דרך חשובות במהלך הזה ששתיהן הגיעו בהסכמות עם השלטון המקומי שיושב פה כרגע ומנסה להפר אותן וצריך לחדד את זה סביב השולחן.

<אלון מסר: בשנת 2011 הוקמה ועדת ניסן.

<אלון מסר: הוחלט בהחלטת הממשלה שההסכם הזה שנחתם בינינו לבין השלטון המקומי מסיים את המחלוקת לגבי תאגידי המים.

<אלון מסר: הוחלט בהחלטת הממשלה הזו שהם יקבלו הטבות במס בכל מיני דברים כאלה ואחרים שמשרד האוצר קיים את חלקו באופן מלא.

<אלון מסר: נקבע מי הן הרשויות שיכולות להקים תאגיד מים עצמאי, ונקבע גם - - -

<אלי לוי: מי אמר רשויות?

<אלי לוי: כשבאתי אליו הוא אמר לא.

<אלי לוי: מי אמר רשויות?

מירי רגב: רגע, חבר'ה.

מירי רגב: אי-אפשר ככה.

מירי רגב: סליחה רגע, לא אתן כזה דיון פה.

מירי רגב: אי-אפשר כך לקיים דיון.

<אלון מסר: נקבע גם שיש הנחה בשימושים הציבוריים של הרשות המקומית של הגינון הציבורי.

מירי רגב: נקבע בהסכמים שרשויות שגודלן מעל 50,000 נפש ורשויות אשר הוכיחו פרמטרים טובים יוכלו לקבל אישור להקמת תאגיד חד-רשותי ובזה אתה לא - - -

רחמים מלול: הוא לא מסכים, ישראל עינב לא מסכים.

רחמים מלול: ישראל עינב מתעלל בראשי הרשויות, כבר שנים שהוא מתעלל ברחובות.

רחמים מלול: אתה לא מסכים.

<אלי לוי: הוא לא בא לפגישה אצל ראש רשות.

<אלי לוי: לעלות אליו לתל-אביב, שעה לחפש חניה ולעלות ל- - -

רחמים מלול: נכון.

רחמים מלול: אני מעולם לא נפגשתי איתך אחרי שהכרתי אותך בפעם הראשונה.

רחמים מלול: אתה תראה אותי רק בבית-משפט.

רחמים מלול: בבית-משפט אנחנו ניפגש.

רחמים מלול: אתה נהיית הנציב של המים במדינת ישראל ואתה קובע מי הדירקטורים.

רחמים מלול: אתה קובע אם אני עצמאי או לא, אתה קובע הכול.

<אלי לוי: נציב העליון, איזה נציב המים?

<אלי לוי: בערבית אומרים - - -

<אבירם דהרי: רחמים, אני מבקש, זה לא מכובד.

<אבירם דהרי: רחמים, אם היה לך הניסיון שלו במים ובכלכלה ובתושבים - - -

מירי רגב: מה, אתם רוצים לשבת ביניכם ולדבר?

מירי רגב: ראשי הערים רוצים לשבת ביניהם ולדבר אז אנחנו נצא.

רחמים מלול: יש לי ניסיון, הניסיון שלו בהתעללות.

רחמים מלול: מועצת העיר בוחרת דירקטורים, הוא פוסל אותם.

רחמים מלול: אני לא אשכח את ההתעללות שלך, את ההתנהלות שלך, את הזלזול שלך בראש רשות.

רחמים מלול: לא אשכח לך את זה.

מירי רגב: רחמים, אני לא יכולה לנהל כך דיון, אני מצטערת.

<אבירם דהרי: רחמים, זה לא בסדר.

<אבירם דהרי: לא שאלת אותו מה ההשכלה שלו, מה הניסיון שלו, לא שאלת אותו איזה תחום - - -.

<אבירם דהרי: תשאל אותו.

<אבירם דהרי: למה אתם לא שואל אותו?

רחמים מלול: לא יודע מה עוד מחזיקים אותו.

רחמים מלול: מועצת העיר בוחרת דירקטורים הוא פוסל אותם.

רחמים מלול: ראיתם דבר כזה?

<אבירם דהרי: הוא מומחה במים, מומחה בכלכלה, מומחה גדול.

<אבירם דהרי: כבודו, אני מציע שתיתן לנו כמה מילים על עצמך לפני שאתה ממשיך.

<אבירם דהרי: כמה מילים שנדע איזה ניסיון יש לך ושנחזור על המצגת הזאת ועל כל שקף נסביר למה אתה עושה אחיזת עיניים ליושבת-ראש הוועדה.

מירי רגב: אבירם, לא.

מירי רגב: זה לא קשור.

מירי רגב: תדבר בשביל זה עם שר האוצר.

<אלון מסר: הממשלה עומדת באופן מלא בהסכם.

<אלון מסר: החלטת הממשלה דיברה על שתי אפשרויות להקמת תאגיד עצמאי: אחד, ברשות מקומית שמתקיימים בה ארבעה פרמטרים שונים שזה שרואים מה שווי הנכסים של המים, שווי הנכסים של הביוב, מה פחת המים ומה פחת הגבייה.

<אלון מסר: רשות שעומדת בכל ארבעת הפרמטרים האלה יכולה להקים תאגיד עצמאי.

יעקב אשר: איזה שנים?

<אלי לוי: מלול, 100% גבייה, 7% פחת, ערך כינון של 40 מיליון שקל על 7,000 תושבים.

רחמים מלול: למה הוא מתנגד?

רחמים מלול: למה - - - מתנגד?

רחמים מלול: יושבים איתו, מגיעים לסיכומים, הוא שולח פרוטוקול מעוות.

מירי רגב: שנייה, רגע.

מירי רגב: המנכ"ל, אתם עומדים בפרמטרים האלה?

<דורון מילברג: אנחנו עומדים ב-100% מהפרמטרים.

רחמים מלול: אפילו מעבר לזה.

מירי רגב: רחובות.

רחמים מלול: בארבע שנים הכנסנו 130 מיליון שקל, השקענו 175.

רחמים מלול: תן לי לדבר.

רחמים מלול: אנחנו יושבים איתו, מגיעים לסיכומים והוא שולח פרוטוקול מעוות.

רחמים מלול: קבעתם ועדת ניסן, ראש העיר יכול להיות יושב-ראש התאגיד?

רחמים מלול: היושב-ראש האמיתי של כל התאגידים במדינת ישראל זה ישראל עינב כי שום החלטה אני לא יכול להעביר בלי אישור שלו.

רחמים מלול: אז מה שוות המסקנות של ועדת ניסן?

רחמים מלול: זה עלה תאנה, זה הכול.

<אבירם דהרי: כבוד היושבת-ראש, את היית פה בוועדה - פטור ממס על הדיווידנד, אבל לא מחלקים דיווידנד.

<קריאה: יצוין שחולק 186 מיליון שקלים דיווידנד.

<אבירם דהרי: כדי למנוע את הדיווידנד הבא הם העלו את המחיר שלנו פי 2.

<אבירם דהרי: שחקו לנו.

רחמים מלול: נציג האוצר, עם כל הכבוד תגיד לי, אם סקר נכסים נעשה לפני ארבע שנים, לא חייבים לעדכן אותו כיום?

רחמים מלול: חייבים לגזול את הרשות?

רחמים מלול: לשדוד אותה במיליוני שקלים כי ישראל עינב מתנגד לעשות עדכון סקר נכסים?

<אלי לוי: חייב אותי לעשות- - -

מירי רגב: אלי, לא.

מירי רגב: אני מפסיקה את הדיון.

מירי רגב: זה לא דיון.

מירי רגב: אני לא מוכנה לקיים כך דיון.

יפעת קריב: בדיוק, אי-אפשר לדבר.

יפעת קריב: כל הזמן צועקים.

יפעת קריב: אלי, די.

מירי רגב: מעכשיו יהיה פה שקט.

מירי רגב: אם לא, אני מפסיקה את הדיון.

<אלון מסר: אני אחדד ואומר, במסגרת ועדת ניסן והחלטת הממשלה נקבעו פרמטרים.

<אלון מסר: מי שעומד בארבעת הפרמטרים יעמוד וישראל יוכל להתייחס פרטנית לרשויות.

<אלון מסר: דבר שני, רשות שמעל 50,000 - - - אישור הממונה.

<אלון מסר: אין שום חובה חד-משמעית של רשות מעל 50 יכולה להגיד תאגיד.

באסל גטאס: מי קובע את הפרמטרים?

<אלון מסר: הפרמטרים נקבעו כבר בהחלטת הממשלה בהסכמה עם השלטון המקומי.

מירי רגב: זאת אומרת, מעל הממונה אין אף אחד.

מירי רגב: אין אף אחד מעל הממונה, הוא בעל-הבית היחידי.

רחמים מלול: נכון, נכון.

באסל גטאס: לא רק זה.

באסל גטאס: אני מציב סימן שאלה אם הפרמטרים נקבעו בתום לב ואם ניתן זמן מספיק לכל תאגיד בכדי באמת לעמוד בהם או שהעניין נעשה בשביל להציב יעני קושי ולתת גושפנקא למיזוג.

באסל גטאס: זה מאוד חשוב.

באסל גטאס: אנחנו רוצים לבדוק את זה, לדבר על זה.

<אלון מסר: הקריטריונים נקבעו בשנת 2011 אז מי שהיה לו זמן היה יכול לעשות את זה.

<אלון מסר: שנית, הם נקבעו בהסכמה עם השלטון המקומי ולכן בוודאי שאי-אפשר לומר שהם נעשו בצורה חד-צדדית על-ידי הממשלה.

<אלון מסר: הם הוסכמו בהסכם שנחתם על-ידי השלטון המקומי.

<אלון מסר: חוץ מוועדת ניסן שגם היא בהסכמה, עשינו ב-2013 שאושרה גם בוועדת הכלכלה במסגרת חוק ההסדרים לצמצום מספר תאגידי המים.

<אלון מסר: אני חושב שתאגידים תרמו הרבה מאוד ותרמו גם לחיסכון אבל צריך לצמצם אותם.

<אלון מסר: 55 תאגידים זה יותר מדי.

<אלון מסר: ברפורמה הזאת נקבע מתווה לצמצום מספר התאגידים.

<אלון מסר: בכל שנה תאגיד שלא יעמוד בפרמטרים שנקבעו שזה שהוא לא משקיע כמו שצריך, שהוא לא נותן שירות טוב לתושב - אנחנו נבדוק אותו על זה - ושהוא לא עומד ביחסים פיננסים יחויב להצטרף לתאגיד האזורי.

<אלון מסר: החל מ-31 לינואר לא יוקמו יותר תאגידים חד-רשותיים, יוקמו רק תאגידים אזוריים כי אנחנו לא רוצים שיהיו יותר תאגידים.

<אלון מסר: 55 תאגידים זה יותר מדי.

<אלי לוי: שיגיד רק איפה הוקמו תאגידים חד-רשותיים.

<אלי לוי: אני רוצה לדעת איפה הוקמו תאגידים חד-רשותיים שהם פחות מ-50,000 תושבים.

<אלי לוי: איפה הוקמו?

<אלי לוי: ועדת ניסן מאפשר לנו גם עם אלף תושבים להקים תאגידי המים עצמי, אבל הנציב העליון לא מאשר.

מירי רגב: תיכף יענה על הכול עינב.

מירי רגב: אבל אם לא תיתן לו לדבר אז הוא גם לא ישיב לך, אז באת לשמוע את עצמך.

<אלון מסר: השקף האחרון רק לשים את הדברים בפרספקטיבה.

<אלון מסר: החוק נוצר ב-2001 וב-2001, כבוד היושבת-ראש, היו 186 ספקי מים, וזה מתחבר לשאלה למה התאגידים בסופו של דבר כן הורידו תעריף.

<אלון מסר: זאת אומרת, 186 ספקי מים וכל רשות מקומית סיפקה לעצמה.

<אלון מסר: היום יש 55 תאגידים ועוד 38 רשויות שטרם התאגדו.

<אלון מסר: אז סך הכול מספר ספקי המים מצטמצם מ-186 ל-93.

<אלון מסר: אנחנו לא חושבים שזה מספיק.

<אלי לוי: - - -מועצות אזוריות כי הלובי שלהן חזק.

מירי רגב: אלי, שנייה.

<אלון מסר: מדובר על המרחב העירוני של הרשויות המקומיות.

<אלי לוי: היום בכל המועצות האזוריות יש מרחבים עירוניים.

באסל גטאס: מה עם האגודות?

<אלון מסר: האגודות - החוק כרגע - - - הכוונה שלנו, היום 93, להביא בעתיד למצב שיהיו הרבה פחות תאגידי מים כדי שנוכל גם לצמצם את מספר הספקים וגם להמשיך להוריד את תעריף המים לצרכן.

<קריאה: כדי שנוכל להפריט אותם.

מירי רגב: כדי שיהיו ברוני מים.

<אלון מסר: התאגידים עצמם הם בבעלות הרשויות המקומיות, הם לא בבעלות אנשים פרטיים, הם לא בבעלות המדינה.

<אלון מסר: הם בבעלות אותן רשויות המקומיות שקודם סיפקו את זה בעצמן.

<אלון מסר: הן פשוט הבעלים עכשיו של תאגיד בבעלותן, זה כל ההבדל.

באסל גטאס: אז למה הם לא מרגישים בעלים?

באסל גטאס: תשיבו על השאלה הזאת.

באסל גטאס: זו שאלה קרדינלית.

באסל גטאס: למה הרשות העירונית מרגישה שהיא לא בעלים בתאגיד.

באסל גטאס: אתה הבעלים בתאגיד.

<אלון מסר: הרבה פעמים קושרים בין העובדה שאכן באמת משנת 2009 - 2010 קמו הרבה מאוד תאגידים וגם תעריף המים עלה.

<אלון מסר: אבל הסיבה של תעריף המים לא קשורה למספר התאגידים.

<אלון מסר: ניסיתי להסביר את זה קודם בשקפים.

<אלון מסר: היא נובעת מדבר אחר.

<אלון מסר: נעשתה רפורמה אחרת בו-זמנית, זה רפורמה בתעריפים.

<אלון מסר: החל מ-2010 מחיר המים מגלם את מלוא עלות הפקת המים והספקתם לתושבים.

<אלון מסר: הרפורמה הזו שנולדה הרבה בעקבות משבר משק המים והמלצות ועדת החקירה ביין בנושא משק המים, גרמו לזה שתעריפי המים יעלו כי קודם הם לא שיקפו את העלות.

<אלון מסר: הקמת התאגידים כשלעצמם לא גרמה לעליית תעריף המים.

<אבירם דהרי: בכמה עלה תעריף המים?

<אלון מסר: בממוצע נאמר לי ב-40%, 40% ריאלי.

<אבירם דהרי: זהו?

<אבירם דהרי: 40%?

<אבירם דהרי: זה כולל מע"מ או לא כולל מע"מ?

<אלי לוי: איפה המע"מ?

באסל גטאס: איך אתם מחשבים?

באסל גטאס: אתה רואה חשבון.

באסל גטאס: אנשים שילמו לפני 2010 - 3,9 שקל למטר, היום משלמים - - - משהו למטר.

באסל גטאס: איך 40%?

באסל גטאס: 300% עלו מחירי המים.

<אבירם דהרי: את מבינה?

<אבירם דהרי: ארבע שקפים ומשרד האוצר לא יודע בכמה עלה באחוזים.

<אבירם דהרי: הוא אפילו לא יודע את השאלה הפשוטה.

<קריאה: אני תמה.

<קריאה: זה משרד האוצר והוא לא יודע מה קורה?

באסל גטאס: אריתמטיקה פשוטה.

באסל גטאס: אבל אני מסכים איתו שזה לא קשור לתאגידים.

באסל גטאס: ראשי מועצות צריכים להבין את זה.

<אלון מסר: צריך לחדד שככל שהתהליך הזה של צמצום מספר התאגידים לא יתקדם כמו שנקבע בחוק, ונקבע בהסכמה עם השלטון המקומי, המשמעות היא שתעריף המים לצרכן לא יוכל להמשיך לרדת כמו שמתוכנן.

<אלון מסר: אני מקווה מאוד שבסופו של דבר אנחנו נמשיך והממשלה תמשיך במתווה שבו הוא יושם.

יעקב אשר: אל תזרה חול.

יעקב אשר: זה לא קשור למחירי המים.

יעקב אשר: תוציאו את הסיפור הזה כבר מהשולחן הזה כאן, זה לא קשור.

מירי רגב: ממש לא קשור.

יפעת קריב: אבל אל תהרגו את השליח.

<אלון מסר: אני אשמח להסביר.

יעקב אשר: אתה מדבר על הסכמות עם השלטון המקומי אבל אתם לא מגיעים להסכמות בעשרה מקרים שהייתם יכולים לגמור את הפארסה הזאת ולחסוך גם את הדיון הזה אם הייתם יושבים וגומרים את העניין הזה.

יעקב אשר: על כמה רשויות עצמאיות, על כמה שיודעות לתפקד לבד, תגמרו את זה.

<אלון מסר: אני חושב שב-2011 נעשה ניסיון לסיים את הסכסוך ונקבעו פרמטרים ביחד עם השלטון המקומי.

<אלון מסר: ועכשיו מי שלא עומד בפרמטרים: בואו נפתח את הפרמטרים עוד פעם ו - - -

מירי רגב: מנכ"ל השלטון המקומי, האם אתם הפרתם את ההסכם שחתמתם עם האוצר שההסכם אומר שכולם התאגדו בתאגיד אזורי, למעט חריגים?

מירי רגב: תגיד לי בבקשה במה הפרתם את ההסכם.

מירי רגב: עינב, נא לרשום את השאלות כדי שתענה על הכול.

<שלמה דולברג: שלמה דולברג, מנכ"ל שלטון מקומי.

<שלמה דולברג: ההסכם שלנו עם האוצר הידוע כהסכם ניסן, כי היה עוד שם אחרי זה, אני לא רוצה לבלבל בין שניהם, בעצם אומר שכל הרשויות יתאגדו, למעט רשויות מעל 50,000 נפש שיתאגדו בכלל ללא קריטריונים.

<שלמה דולברג: אני מדבר על תאגוד חד-רשותי כמובן.

<שלמה דולברג: אני חוזר, רשויות מעל 50 יקבלו אפשרות להתאגד באופן יחידני כתאגיד חד-רשותי כמו רחובות ונהריה וכו', ללא פרמטרים.

<שלמה דולברג: זה מה שכתוב בהסכם כי הן גדולות.

<שלמה דולברג: קטנות מתחת ל-50 יקבלו אישור לתאגיד יחידני חד-רשותי רק אם הן עומדות בפרמטרים.

<שלמה דולברג: האוצר עמד בהסכם הזה.

<שלמה דולברג: מי שלא עמד בהסכם הזה זה רשות המים.

<שלמה דולברג: רשות המים לא עמדה בהסכם מסיבה פשוטה.

<שלמה דולברג: היא פשוט לא רצתה לחתום על ההסכם ולכן היא לא עמדה בהסכם.

<שלמה דולברג: היא גררה את הרשויות האלה, וראש עיריית רחובות נמצא פה וגם אחרות, להבים, ושוהם, עד היום בטענה שהן לא עומדות בפרמטרים או כל מיני טענות שהן אל ממין העניין, הן חורגות מההסכם.

מירי רגב: זאת אומרת שאם אנחנו הולכים היום לבג"צ, ואנחנו הולכים איתכם חברי הכנסת כעותרים ציבוריים לבג"צ, על כך שרשות המים לא עמדה בהסכמי ניסן, בג"צ שרק מפרש את החוק ואת ההסכמים בעצם אומר: רשות המים פעלה לא כחוק.

<שלמה דולברג: נכון.

מירי רגב: תיכף נשמע את עינב.

מירי רגב: אמרתי לכם, היום אנחנו נצא עם צעדים אופרטיביים.

<שלמה דולברג: אגב, גם רשויות קטנות שעומדות בפרמטרים, נכון שהפרמטרים נקבעו על סמך שנה מאוחרת.

<שלמה דולברג: אם יש רשויות קטנות שבהתקדם השנים שיפרו את עצמן ועכשיו עומדות בפרמטרים, אני חושב שלא לתת להן אפשרות להקים תאגיד יחידני זה הרבה יותר גרוע וזה התנהגות לא נכונה ולא נאותה.

<שלמה דולברג: אם להבים היום עומד בפרמטרים לא צריך להגיד לו: סליחה, ההסכם היה לגבי 2009 - 2010, אתה עומד היום אבל לא ניתן לך.

יעקב אשר: שלמה, בכמה רשויות יש מחלוקת כרגע?

<שלמה דולברג: לדעתי, כעשרים רשויות מקומיות.

<אלון מסר: המשמעות היא עוד עשרים תאגידים שהם רוצים להקים.

<שלמה דולברג: בסדר, בסדר.

<שלמה דולברג: עדיין יש היום - - -

פיני בדש: מי אמר שרוצים להקים תאגידים?

פיני בדש: רוצים פטור, החרגה.

<קריאה: אבל זה הסכם ש- - -, שיקימו את התאגידים האלה.

<קריאה: אם אתם לא רוצים שיקימו אותם תגידו: אנחנו לא רוצים שיקימו.

<קריאה: אבל לא להגיד ולצאת מכאן ולהתנהג אחרת.

<אלי לוי: אני ישבתי אצלו והוא אומר לי לא.

<אלי לוי: ישבתי אצל הנציב העליון, הוא אומר לא.

<קריאה: דיקטטור העליון, אתה מתכוון.

<אלי לוי: הנציב העליון.

מירי רגב: חברים, אתם יכולים בבקשה לתת לו לדבר?

<שלמה דולברג: ולגבי תאגידים יחידניים, גם גדולים וגם קטנים, היה פה מהלך - - -

<ישראל עינב: - - - גבול.

מירי רגב: אבל אתה ביקשת לדבר אחרי.

מירי רגב: אתה רוצה לדבר?

מירי רגב: אני אתן לך עכשיו.

<ישראל עינב: - - - פה ללא גבול.

<ישראל עינב: בלי קשר לרוצה לדבר, אני מדבר על הסגנון.

<ישראל עינב: אני לא בא לפה לגוב אריות.

מירי רגב: נכון.

<אלי לוי: מה זה גוב אריות?

<אלי לוי: - - -

פיני בדש: הרסת לנו את כל החיים אתה מדבר גוב אריות?

פיני בדש: אתה פקיד ואנחנו - - -, אתה מדבר אלינו ככה?

<אלי לוי: אתה מתעלל בנו ומתעמר בנו ואתה אומר לנו אריות.

<קריאה: שר הפנים נתן לנו - - -

יפעת קריב: חבר'ה, ראשי הרשויות, אתם לא יכולים להתייחס כך לפקידות ולבוא ולצעוק.

יפעת קריב: אלי, בואו ננהל דיון מתורבת.

מירי רגב: אני לא אלך כך לדיון, אני מצטערת.

מירי רגב: בבקשה, המנכ"ל.

<שלמה דולברג: רבותי, בואו נכבד את המקום.

<שלמה דולברג: זה קבוצה אחת של רשויות מקומיות טובות שיכלו לפי ההסכמים שלנו עם האוצר, והאוצר, אגב, עשה מאמצים והוא לא הצליח לכפות על רשות המים לאשר להם לפי ההסכם להקים תאגידים יחידניים.

<שלמה דולברג: הקבוצה השנייה זה רשויות שהן רשויות ברמה סוציו-אקונומי 10.

<שלמה דולברג: אנחנו דרשנו בשביל הרשויות האלה פטור מלא מתאגוד ונימקנו את זה.

<שלמה דולברג: גם קיבלנו חתימה של שר הפנים ולא הצלחנו למצות את התהליך.

<שלמה דולברג: גם הרשויות האלה ייפגעו במידה ולא נאחר את מועדי החוק כפי שהגיש חבר הכנסת אשר וחברת הכנסת מירי רגב בהצעת החוק הפרטית לדחיית מועדים.

<שלמה דולברג: אני רק רוצה לסכם ולהגיד שהחיפזון הוא מהשטן.

<שלמה דולברג: זמן ייתן פה אפשרות ללבן הרבה מאוד דברים שהיום הם נמצאים באמוציות.

<שלמה דולברג: וגם בהחלטות האלה יש חריגים.

<שלמה דולברג: מי שיש לו מהלך נכון, מאמין במה שעושה, לא צריך לפחד מחריגים.

<שלמה דולברג: לכן, אנחנו מבקשים את פסק הזמן של שנה, לדעתנו, לדחיית מועדים.

<שלמה דולברג: תודה.

מירי רגב: ראשון הדוברים שנרשם הוא דרור אלוני.

מירי רגב: אחריו אבירם דהרי.

מירי רגב: פיני, אני ארשום אותך.

מירי רגב: לכל אחד שלוש דקות כדי שנוכל להתקדם.

<דרור אלוני: אני משמש כראש המועצה המקומית כפר שמריהו קדנציה שלישית.

<דרור אלוני: אני מדבר בשם הרשויות שמבקשות פטור מחובת תאגוד.

<דרור אלוני: פטור מחובת תאגוד יפטור אותנו גם מנושא של תאגוד אזורי וכל המרכיבים שנגזרים.

<דרור אלוני: הרשויות שאנחנו מדברים בהן הן: סביון, עומר וכפר שמריהו.

מירי רגב: איך תמיד העשירים גם בסוף לא משלמים את המע"מ על המים?

מירי רגב: זה פשוט מדהים.

מירי רגב: אתם לא תתאגדו, המסכנים יתאגדו.

מירי רגב: הם ישלמו על המים מע"מ.

מירי רגב: הבנת, דב חנין?

מירי רגב: הם לא יתאגדו, הם לא ישלמו את המע"מ על המים, המסכנים ישלמו מע"מ על המים.

<דרור אלוני: גברתי היושבת-ראש, מזה פחדתי ומזה חששתי, שהדיונים בכנסת נהפכים לדיונים ציניים ולא דיונים עניינים.

מירי רגב: נכון, אתה צודק.

דב חנין: זה לא שאלה צינית.

דב חנין: משפט, ברשותך.

דב חנין: הוויכוח הוא לא איתך.

דב חנין: אני חושב שהבקשה שלכם לפטור מתאגוד יש בה הרבה היגיון.

מירי רגב: זה לא שלכם, כולם.

מירי רגב: כולם צריכים.

דב חנין: השאלה היא בדיוק למה לא כולם?

פיני בדש: התאגידים קונים ב-80 אגורות ואנחנו קונים ב-8.5 שקל קוב מים.

פיני בדש: זה ההבדל.

מירי רגב: פיני, אתה רשום לדיבור.

<דרור אלוני: מאחר והדיון לא נעשה אף פעם לגופו של עניין אלא נעשה בצעקות ובצורה שאנחנו לא מתקדמים לשום מקום, המועצה המקומית כפר שמריהו, גברתי היושבת-ראש, מעולם לא ניהלה את משק המים ותושבי כפר שמריהו משלמים מע"מ על המים.

<דרור אלוני: יש אגודת מים שיתופית.

<דרור אלוני: היישוב הזה הוקם הרבה לפני שרשות המים והביוב דיברו על תאגודים, וכן הלאה.

<דרור אלוני: לכן, כל רשות מהרשויות האלה מדברת על פטור מסיבות אחרות משום שאנחנו יותר דומים למועצות אזוריות שקיבלו פטור מהמחוקק, ולכן גם המחוקק כאשר קבע את החוק - - -

מירי רגב: אז אתם בעצם משלמים תעריף של חקלאים.

<דרור אלוני: לא.

<דרור אלוני: אנחנו מדברים על רשות שמשק המים מעולם לא נוהל על-ידי המועצה אלא מנוהל על-ידי אגודת מים שיתופית שמשלמת מע"מ.

<דרור אלוני: למרות שהיא מפיקה מים בסכום מאוד נמוך אנחנו משלמים את מלוא הסכום למרות שבכפר שמריהו יש אנשים מאוד אמידים והדירוג הסוציו-אקונומי 10.

<דרור אלוני: אני מבקש לבחון את הדברים על-פי העובדות ולא על-פי הסטיגמה.

<דרור אלוני: אני מבקש ששר האוצר, כי שר הפנים תומך בנושא, יקיים את חובתו.

<דרור אלוני: שר האוצר הקודם לא רצה לדון בכך.

<דרור אלוני: שר האוצר הקודם לא רצה לדון בכך ושר האוצר הנוכחי לא נענה לפניותיי בנושא לקיים את חובתו לדון בנושא של פטור מחובת תאגוד.

<דרור אלוני: אם יפטרו את הרשויות האלה מחובת תאגוד הנושא ירד מסדר-היום.

<דרור אלוני: אגב, זה יחייב את מועצת המים והביוב לקבוע לנו היטלים ואגרות כי הם לא מקיימים את חובתם.

<דרור אלוני: אני הגשתי בקשה לאגרות והיטלים לפני שבע שנים, עד היום לא דנו בכך.

<דרור אלוני: לכן, אני לא יכול להקים מערכת ביוב מסודרת.

מירי רגב: אבירם, ולאחר מכן חברת הכנסת יפעת קריב.

<אבירם דהרי: קודם כל, אין לנו שום דבר אישי, לי לפחות, לא עם ישראל ולא עם הבחור מהאוצר - אלון.

<אבירם דהרי: אם תוכל לחזור לשקף הראשון אני אשמח.

<אבירם דהרי: אנחנו נגד החוק ונגד המימוש של החוק.

<אבירם דהרי: אנחנו פונים אליכם, למחוקקים.

<אבירם דהרי: הם מיישמים החלטות שהם קיבלו לעשות.

<אבירם דהרי: אני מסתכל על מטרת הרפורמה.

<אבירם דהרי: בוא נדבר על מטרת הרפורמה - להביא לניהול עסקי של משק המים על-ידי הקמה - - - אשר יבטיח ייעוד הכנסות - - -

<אלון מסר: על-ידי הקמת גוף ייעודי.

<אלון מסר: פספסת משפט חשוב.

מירי רגב: למה?

מירי רגב: ואם אפשר להביא לניהול עסקי בגלל הקמת גוף ייעודי?

<אבירם דהרי: לא משנה - המטרה, התכלית.

<אבירם דהרי: התכלית - להבטיח שההכנסות מהמים ילכו חזרה למים.

<אבירם דהרי: זה מה שכתוב – יבטיח.

<אבירם דהרי: למה צריך להקים?

<אבירם דהרי: הרי גוף זה אמצעי.

<אבירם דהרי: התכלית היא לעשות ייעוד הכנסות ממתן שירותי מים לתוך השקעות חוזרות.

<אבירם דהרי: זו היתה הטענה הראשונה.

<אבירם דהרי: אמרו: העיריות לוקחות את המים, את ההכנסות, משקיעות בדברים אחרים.

<אבירם דהרי: לא שזה פסול, אני דווקא בעד כל עוד תעשה גם את זה.

<אבירם דהרי: אבל אני רוצה להגיד לכם שבחינוך, למשל, גם כן אסור לי.

<אבירם דהרי: אנחנו מנהלים את החינוך הרבה יותר, פי 10, מהסכומים האלה בכל רשות ורשות וזה צבוע ואין שום בעיה.

<אבירם דהרי: נכון, צודקים.

<אבירם דהרי: מחיר המים עלה ללא כל קשר לתאגיד מים.

<אבירם דהרי: אם תיקח את מחיר המים בימים שהעיריות ניהלו את זה, אתה יכול לשאול את עצמך: איך עירייה יכולה לנהל עם מחיר מים כזה השקעות כאלו?

<אבירם דהרי: ובכל זאת, ובכל זאת, העיריות ניהלו.

<אבירם דהרי: יש כאלה ויש כאלה, כמו בכל מקום אחר.

<אבירם דהרי: אבל אני אומר, לקחו את העלייה המטאורית של המים ואת הכסף הזה אמרו: הנה, תראה איזה יופי.

<אבירם דהרי: בגלל שעשינו תאגידים הנה הכול מתנהל יפה.

<אבירם דהרי: תעלה את אותו סכום, תביא את זה לעירייה, תראה שזה מתנהל פי 10 יותר יפה.

<אבירם דהרי: לכן, הוא אומר דבר והיפוכו באותה שורה.

<אבירם דהרי: הוא אומר, מצד אחד, זה לא קשור.

<אבירם דהרי: ומצד שני, הוא אומר: גם אם נחבר את התאגידים, נוריד את התאגידים.

<אבירם דהרי: מה יקרה?

<אבירם דהרי: בואו ניקח רק את התושב הזה.

<אבירם דהרי: לתושב הזה העלינו את מחיר המים ב-50%, 60%, 70%, בלשון המעטה.

<אבירם דהרי: יש לו תאגיד מים שלא רואה אותו ממטר.

<אבירם דהרי: קח קריית-גתי, למשל.

<אבירם דהרי: יש לו בעיה והוא רוצה לשאול שאלה איך חייבו אותו.

<אבירם דהרי: הוא יצטרך לנסוע לבאר-שבע כי יש לו תאגיד אזורי.

<אבירם דהרי: אתה לוקח מקום רווחי.

<אבירם דהרי: קריית-גת, למשל.

<אבירם דהרי: התאגיד הרוויח 37 מיליון שקל.

<אבירם דהרי: אנחנו הקמנו, היינו בחורים טובים.

<אבירם דהרי: ב-2008 הקמתי.

<אבירם דהרי: אמרנו: אוקיי, אתה חד-רשותי, בוא נתחיל.

<אבירם דהרי: הקמנו, הכול בסדר, הכול עובד.

<אבירם דהרי: יש לנו רווח.

<אבירם דהרי: אומרים: עשיתם הסכם, תן לנו את הרווח.

<אבירם דהרי: כן, אני רוצה את זה חזרה לעירייה.

<אבירם דהרי: אנחנו בעלים.

<אבירם דהרי: לא הבנתי מה הבעיה פה.

<אבירם דהרי: מה זאת אומרת שמישהו עכשיו יתחיל לבוא ולהגיד לי: רגע, אתה הבעלים, אני אגיד לך איך לחלק את הרווח.

<אבירם דהרי: ואם זה היה טייקון כזה או אחר היית אומר לו איך לחלק את הרווח?

<אבירם דהרי: את ההלוואה אתה אפילו לא בודק איך הוא לוקח.

<אבירם דהרי: אגב, אני חוזר ואומר עשר פעמים, החוק נועד להפרטה.

<אבירם דהרי: תקראו טוב את החוק, הסעיפים ברורים.

<אבירם דהרי: כל מי שאומר אחרת טועה ומטעה בלשון המעטה.

מירי רגב: נכון.

<אבירם דהרי: דבר שלישי, מה הדבר החמור?

<אבירם דהרי: איפה זה כבר עבר מתום לב?

<אבירם דהרי: תראו משהו מדהים.

<אבירם דהרי: יושב תושב קריית-גתי שהוא סוציו-אקונומי 4, בקושי חי, אין לו הנחות, אין לו כלום יותר.

<אבירם דהרי: זהו, אתה מת עכשיו, שוחטים אותך.

<אבירם דהרי: התאגיד שלו שילם שקל למקורות לקוב.

<אבירם דהרי: ראו שיש לו רווח, אמרו: הבה נתחכמה לו.

<אבירם דהרי: עזוב, קריטריונים שהתאגידים בעצמם לא - - - , ואלה האזוריים לא יעמדו עוד יותר.

<אבירם דהרי: אבל בוא נדבר על הפשט.

<אבירם דהרי: שקל שילם התאגיד.

<אבירם דהרי: ראו שיש לו רווח ואז ההוא עושה בלגאן.

<אבירם דהרי: ראש העיר רוצה את הרווח, הוא הולך להכניס את הרווח לכיס שלו, וכן הלאה.

<אבירם דהרי: אז הוא אומר: איך נשחק להם את הרווח?

<אבירם דהרי: זה הרעיון המרכזי, לזה הקימו את התאגיד - שיהיה משק מים סגור.

<אבירם דהרי: מה זאת אומרת?

<אבירם דהרי: העלו לו את המחיר ל-2 שקלים ו-2.5.

<אבירם דהרי: זאת אומרת שבשנה אחת שחקו לתאגיד 12 מיליון שקל רווח.

<אבירם דהרי: 12 מיליון שקל שחקו לי את הרווח.

<אבירם דהרי: שימו לב, תאגיד קריית-גת של סוציו-אקונומי 4 משלם 2 שקלים וכל התאגידים החזקים משלמים 1 שקל, 1.20 שקלים.

<אבירם דהרי: למה?

<אבירם דהרי: אומרים: לא, אנחנו עשינו פורמולה.

<אבירם דהרי: פורמולה?

<אבירם דהרי: אני יודע איך עושים פורמולות, פורמולות זה המקצוע שלי.

<אלי לוי: חברי הכנסת, שתבינו, הוא מתכוון למחיר קניית המים במקורות.

<אלי לוי: פעם הוא היה אחיד, היום הוא לא אחיד.

<אבירם דהרי: כן, הם הבינו.

<אבירם דהרי: מה אומרים לי עכשיו?

<אבירם דהרי: אומרים לי: אתה מטעה, זה לא משפיע על התושב.

<אבירם דהרי: באמת?

<אבירם דהרי: התושב הוא הבעלים.

<אבירם דהרי: אם הוא קונה עכשיו ב-2.5 שקלים שחקת לו 10 - 12 מיליון שקל רווח.

<אבירם דהרי: תהפוך את התאגיד לבעייתי.

<אבירם דהרי: עכשיו רוצים גם להטיב עוד יותר עם החברים בתעשייה, רוצים להוריד להם את המחיר כדי עוד יותר לגמור על התאגיד שלנו.

<אבירם דהרי: ואז יבואו ויגידו: אתה זוכר את התאגיד הרווחי ההוא?

<אבירם דהרי: הם לא יודעים לנהל.

<אבירם דהרי: אתה מעלה ב -60% את מחיר המים, נותן את זה לתאגידים, בטח שהם ירוויחו.

<אבירם דהרי: הם ירוויחו מיליונים.

<אבירם דהרי: אבל התושב מפסיד עשר פעמים.

<אבירם דהרי: אני אומר לכם כמה פעמים הוא הפסיד.

<אבירם דהרי: פעם אחת העלו לו את מחיר המים ללא כל קשר למע"מ.

<אבירם דהרי: אחר כך הוסיפו לו את המע"מ.

<אבירם דהרי: אחר כך אני משלם עכשיו כעירייה.

<אבירם דהרי: האם יש פסול בזה שהרווח יישאר אצלי בעירייה ואני אתן לו חינוך?

מירי רגב: לטובת התושבים.

<אבירם דהרי: מה זה פסול?

<אבירם דהרי: הוא שילם את זה.

<אבירם דהרי: מי שילם?

<אבירם דהרי: מישהו אחר שילם?

<אבירם דהרי: הוא שילם.

<אבירם דהרי: אני לוקח את הכסף ושם בזה וזה.

<אבירם דהרי: מה הבעיה עם זה?

<אבירם דהרי: לא הבנתי מה הבעיה עם זה.

<אבירם דהרי: אז פעם שלישית לוקחים לו את הרווח.

<אבירם דהרי: הוא לא יכול לקבל חזרה.

<אבירם דהרי: ופעם רביעית, נותנים את הרווח - - -

מירי רגב: מה אתה מציע?

מירי רגב: אתה מכיר את הנושא.

<אבירם דהרי: אם אתם רוצים לעזור לאזרחים, ואני גם אמרתי את זה לשר האוצר.

<אבירם דהרי: אמרתי לו: מספיק הישלו אותך בשנה הזאת.

<אבירם דהרי: עשית את כל הטעויות שאפשר.

<אבירם דהרי: אם אתה רוצה לגזור את הקופון פעם אחת בקלילות, תחזיר את זה לעיריות, הנה התושב פחות 18% משלם, לא 2%.

<אלון מסר: זה פשוט לא נכון.

<אבירם דהרי: בטח שהוא לא מסכים, הוא לא מסכים.

<אבירם דהרי: מי ישלם על מכוני ההתפלה?

<אבירם דהרי: הוא רוצה שתושב קריית-גת ישלם על מכוני ההתפלה, לא על הביוב שיש לו.

<אבירם דהרי: על הביוב שיש לו בבית אין בעיה.

<אבירם דהרי: הוא ישלם על מכוני ההתפלה, הוא ישלם על הסכמי שלום.

<אבירם דהרי: תושב קריית-גת ישלם לו כי באוצר זה מס, זה מס.

<אבירם דהרי: זה סבסוד צולב קבל עם ועדה.

<אבירם דהרי: תפתחי את לוח המחירים, שומו שמיים.

<אבירם דהרי: קריית-גת ישלם 2.5 שקלים וחצי מהמדינה, שהחזקים ישלמו שקל?

<אבירם דהרי: מה זה הדבר הזה?

<אבירם דהרי: ואומרים לו: לא, אתה משלם כמו כולם.

<אבירם דהרי: אל תדאג.

<אבירם דהרי: אין לי כלום נגד התאגידים.

<אבירם דהרי: התאגידים בסדר, הם מצוינים.

<אבירם דהרי: יש עיריות שצריכות את התאגידים.

יפעת קריב: אם התאגידים בסדר ומצוינים - - -, אני לא מצליחה להבין אותו.

מירי רגב: את הדוברת הבאה.

<אבירם דהרי: אין לי כלום נגד התאגידים כי התאגיד שלי - עובדה שהוא מביא את הרווח.

<אבירם דהרי: אבל יש לי עניין שהתאגיד הוא כלי כדי לקחת לי, כדי לסבסד סבסוד צולב.

<אבירם דהרי: למה עושים תאגיד אזורי?

<אבירם דהרי: לא בגלל שום דבר אחר.

<אבירם דהרי: בגלל שאת הכסף שלי הוא לא יצטרך עכשיו בשיטה עקומה של סבסוד צולב להביא לו את הכסף.

<אבירם דהרי: הוא יעשה תאגיד אזורי ואז הרווח שלי יכסה את הגירעונות של הרשויות האחרות.

<אבירם דהרי: זה הרעיון, זה הכול.

<אבירם דהרי: זה כבר יהיה חוקי כי זה אזורי.

<אבירם דהרי: אבל כל עוד שזה תאגיד חד-רשותי והוא לוקח לי את הכסף בריש-גליי על-ידיזה שאני משלם למקורות.

<אבירם דהרי: בשבוע שעבר היינו בכנס ושאלתי את מנכ"ל מקורות.

<אבירם דהרי: אמרתי לו: מר בן חמו היקר, לתאגיד המים קריית-גת אני משלם לך 2 שקלים.

<אבירם דהרי: האם אתה יכול להסביר לי למה אני משלם 2 שקלים?

<אבירם דהרי: האם אתה נותן שירות מיוחד לקריית-גת?

<אבירם דהרי: הוא אומר: נהפוך הוא.

<אבירם דהרי: לא רק שאני לא נותן לך שירות מיוחד, את השירות המיוחד אני נותן לקצוות בארץ ולירושלים.

<אבירם דהרי: אתה ההיפך, אתה פחות ממיוחד.

<אבירם דהרי: אז איך אני משלם פי - - -?

מירי רגב: אבירם, הבנתי.

מירי רגב: חברת הכנסת יפעת קריב ולאחר מכן געש.

יפעת קריב: גברתי היושבת-ראש, אני קודם כל מברכת על הדיון הזה.

יפעת קריב: זה דיון מאוד מאוד חשוב אבל הוא צריך להתנהל על נושא של התאגידים.

יפעת קריב: הלוא מהרגע שהתאגידים הוקמו כל הזמן אמרנו שהם הוקמו בחטא ומשהו פה לא היה בסדר.

יפעת קריב: כל ההקמה היתה לא נכונה לאורך כל השנים.

יפעת קריב: בכל ההסכמים שנחתמו וכל מה שהוקם היה לכל ראשי הרשויות ולכל חברי מועצת העיר הרבה מאוד כאבי בטן על כל ההתנהלות של התאגידים.

יפעת קריב: אבל ללכת אחורה ולבטל אותם כליל הלוא זה משהו שהוא לא יכול להיות.

יפעת קריב: מה, נחזור אחורה ונבטל את כל מה שהוקם?

יפעת קריב: אני רק חושבת על הרעש שזה יעשה, על העובדים שילכו הביתה.

יפעת קריב: מי יצטרך לפטר את האנשים האלה?

יפעת קריב: עוד ראשי הרשויות שסידרו שם כל כך הרבה מקומות עבודה.

<קריאות: - - -

מירי רגב: בחרתם ביש עתיד, לא?

מירי רגב: קיבלתם יש עתיד.

<קריאה: כל אלה שיפטרו מתנגדים עכשיו לזה, זה הבעיה.

יפעת קריב: אני רוצה לומר שחייבים לצמצם את התאגידים.

יפעת קריב: סליחה, מירי, כן בחרתם ביש עתיד.

יפעת קריב: המטרה שלנו להוזיל את המים לאזרח.

מירי רגב: אם זו המטרה תבטלי את התאגידים.

יפעת קריב: לבטל את התאגידים, לחזור אחורה חזרה?

<קריאה: נראה שיש הסכמה של כולם.

<קריאה: מחירי המים בעיריות יותר זולים מבתאגידים - - -

יפעת קריב: אני לא פוחדת מצעקות.

יפעת קריב: גיל, אני תמיד אמרתי שלא היה צריך להקים את התאגידים ותמיד הייתי נגד כל תהליך ההקמה שלהם ונגד התאגיד - - - שנייה, אני לא יכולה לדבר.

מירי רגב: שקט, תנו לה לדבר ולסיים את דבריה.

<קריאה: אני לא חושב שיש עתיד תומכת בתאגידים- - -

יפעת קריב: לא, בכלל לא.

יפעת קריב: בכל המנגנון הזה.

<קריאה: ואני לא חושב שהיא תומכת בכפייה על רשויות שהצביעו ליש עתיד - - -

יפעת קריב: נכון, לגמרי לא.

יפעת קריב: גיל, לגמרי לא.

מירי רגב: אבל עובדה שזה מה שקורה.

מירי רגב: שר האוצר הוא היחידי שיכול לבטל את זה והוא לא מבטל.

<קריאה: אנחנו נוכיח שזה לא נכון.

<קריאה: שר האוצר נגדנו, גיל.

<קריאה: הוא לא נגדנו.

מירי רגב: אם לא נגדכם אז שיבטל את ההנחיה.

יפעת קריב: אדוני, ראש עיריית שוהם - - -

<קריאה: הוא לא נגדנו.

<קריאה: הפקידים פשוט נגדנו והם קובעים.

יפעת קריב: אני לא מצליחה לדבר.

יפעת קריב: התגעגעתי למועצת העיר.

יפעת קריב: מה זה?

יפעת קריב: איזה כייף.

יפעת קריב: שלום, חברים.

<אלי לוי: את אומרת אי-אפשר לבטל את התאגידים, אני איתך.

<אלי לוי: אבל בתאגידים שנעשו טעויות אפשר לבטל אותם, אפשר לתקן אותם.

פיני בדש: ואלה שלא עשו למנוע מהם את הטעות.

יפעת קריב: גיל, לצורך הבהרה אני חוזרת ואומרת.

יפעת קריב: מעולם לא הייתי בעד התאגידים ותמיד הייתי נגדם, בכל דיון שהשתתפתי בו.

יפעת קריב: אבל היום אני חושבת שהגיע הזמן שננהל דיון מושכל ונבין שצריך לצמצם את זה למספר המינימאלי ולעבוד בצורה שתוזיל את המים לאזרח.

<קריאה: תחזירו אותם לעיריות, יורד 18% לאזרח.

באסל גטאס: אין קשר - - -

יפעת קריב: יש קשר חד-משמעי ולשם אנחנו צריכים ללכת.

יפעת קריב: אכן, יש הקשבה ויש שיח.

יפעת קריב: אמרת כאן, דהרי, שגם שר הפנים הנוכחי לא התעסק בזה ושר הפנים הקודם.

יפעת קריב: שר האוצר כן מקשיב וכן יושב וכן משקיע בזה.

יפעת קריב: ישב פה נציג האוצר שבמקום לתת לו לדבר רק תקפתם אותו בלי אבחנה.

יפעת קריב: הוא אמר הרבה מאוד דברים מאוד חשובים ומאוד עניינים.

יפעת קריב: בואו נקשיב.

יפעת קריב: אני רוצה להתייחס למילה אחרונה שהוא אמר.

יפעת קריב: אני חייבת לציין שבסופה האחרונה הופתעתי שלא היו הצפות של מים, לפחות אפילו בעיר שלי שכל שנה יש הצפות, באותן שכונות השנה לא היו.

<קריאות: זה לא קשור לביוב, זה ניקוז.

פיני בדש: זה ניקוז, לא ביוב ומים.

<אלון מסר: גלישות ביוב גם לא היו.

<אלון מסר: גלישות ביוב, לא ניקוז.

מירי רגב: אלה האנשים שבחרתם.

<אבירם דהרי: אנשים שבחיים לא היו בעסק הזה - - -

מירי רגב: געש, שלוש דקות כי אני רוצה לתת לכולם לדבר.

מירי רגב: אל תחזור על הדברים, תגיד משהו אחר.

מירי רגב: תגיד שאתה מקבל.

מירי רגב: הגעת ראשון היום לדיון של האסירים הביטחוניים.

<חיים געש: חיים געש, ראש מועצת פרדס-חנה כרכור.

<חיים געש: פרדס-חנה כרכור היישוב היחידי בארץ שיש בו תאגיד שמקיים את הסעיף הראשון בשקף הראשון.

<חיים געש: פרדס-חנה כרכור משק המים והביוב מנוהל על-ידי חברה פרטית לחלוטין על-פי אישור משרד הפנים וגם היישוב היחידי שמשלם קנסות בפועל כי הוא לא התאגד.

<קריאה: הם כבר גמרו את הרפורמה, הגיעו לפרטי.

יפעת קריב: למה אתם צוחקים?

יפעת קריב: השלטון המקומי חתום על ההסכמים.

<חיים געש: אגרות והיטלים אנחנו לא רשאים לעדכן.

<חיים געש: התאגיד הפרטי שרוצה לעשות לא נותנים לו מאחר והוא לא תואגד לפי חוק התאגידים למרות שהוא הוקם באישור משרד הפנים, נפגע מזה שלא מעבירים לו כספי - - -

<אלי לוי: מתי הוא הוקם?

מירי רגב: שקט.

מירי רגב: אלי, תן לו רגע לדבר.

מירי רגב: געש, מה אתה רוצה להגיד?

<חיים געש: אני לא חוזר אחורה ולא חוזר רברס.

<חיים געש: אני בין הבודדים שנמצא פה כשחוקק החוק במקור.

<חיים געש: יש הרבה לקונות בחוק ואני מבקש את פרדס-חנה כרכור להחריג לא בגלל שאין לה תאגיד, אלא כי יש לה תאגידי המים שבעוד חמש שנים יצטרכו להחליט לאן הוא מצטרף לתאגיד אזורי.

<חיים געש: אי-אפשר שהתושבים שלי לא ייהנו מהכסף שהם משלמים כי הכסף הזה נשאר כקנס בקרן השיקום ובמקומות אחרים.

<חיים געש: אי-אפשר להמשיך להחזיק אותי בן ערובה כי לי יש התאגיד היחידי בארץ שמקיים את הסעיף הראשון אבל הוא לא תואגד לי חוק התאגידים.

<חיים געש: כשפונים לרשות המים אומרים להם: מה עם השירות של המים?

<חיים געש: אומרים: שהמועצה שלכם תתאגד.

<חיים געש: אבל אתם ב-98' אישרתם את המכרז להפרטה.

<חיים געש: אי-אפשר להשאיר אותי בן חורג וגם לשלם קנס.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: מיתר, בבקשה קצר.

מירי רגב: לאחר מכן דב חנין.

<אבנר בן גרא: אבנר בן גרא, ראש המועצה המקומית מיתר.

<אבנר בן גרא: קודם כל, תודה גברתי היושבת-ראש, על הדיון הזה.

<אבנר בן גרא: אני רוצה לדבר על שלושה דברים בקצרה.

<אבנר בן גרא: קודם כל, הסיפור של הסנקציות הדרקוניות שמינהלת המים ומשרד האוצר משיתים עלינו.

<אבנר בן גרא: חוץ מקרן השיקום הם החליטו לנקוט בהליך יצירתי שמסב נזקים אדירים לרשויות.

<אבנר בן גרא: קרי, כל העניין של היטל הביוב שאנחנו לא יכולים לעדכן אותו והיום אנחנו מסבסדים את התושבים שלנו, הסוציו-אקונומי הגבוה, בשני מיליון שקל לפחות.

<אבנר בן גרא: הדבר הנוסף זה שהאדון מהאוצר שכח להזכיר את המתווה בחוק להחרגה של רשויות כאשר המתווה אומר: אישור שר הפנים, אישור שר האוצר ואישור ועדת הכלכלה בכנסת.

<אבנר בן גרא: שר הפנים נתן לנו את האישור מנומק, מפורט, מלומד, שמגדיר בדיוק איך הרציונל צריך לעבוד.

<אבנר בן גרא: לא יכול להיות שבאוצר - - -

יעקב אשר: שר האוצר חתם?

<אבנר בן גרא: לא.

<אבנר בן גרא: לא יכול להיות ששר האוצר יש לו רציונל אחר, למעט מקרה שכמו שידידי אבירם דהרי אמר - - -

<אלי לוי: למען ההגינות, זה התחיל עם שר האוצר הקודם.

<דרור אלוני: אלי, הנוכחי אימץ את הדבר הזה.

<דרור אלוני: מרדכי כהן ישב כאן לפני שבועיים ואמר ששר הפנים הנוכחי מאמץ את המלצות אלי ישי.

<אלי לוי: לא.

<אלי לוי: אני מדבר על שר האוצר, לא על הפנים.

מירי רגב: אבל הפנים הוא לא הבעיה, הבעיה היא האוצר.

פיני בדש: שטייניץ חתם, לא נתן לנו.

פיני בדש: פחד מ- - -

<אבנר בן גרא: פיני, אל תפריע לי.

<אבנר בן גרא: למעט מקרה ששר האוצר מתכוון באמת להפריט - - -

יפעת קריב: שיפריעו גם לך, למה רק לי?

<אבנר בן גרא: אבל אותי הם מכירים מהדרום.

<אבנר בן גרא: אני טוען שמאחר ושר הפנים שהוא זה שממונה על הרשויות מכיר את הפעילויות שלהן, הוא הרגולטור שלנו.

<אבנר בן גרא: אם הוא מגיע למצב שהוא מאשר את ההחרגה הזו אני לא רואה טעם למה שר האוצר ינהג אחרת, למעט מה שאבירם אמר שרוצים להפריט את זה.

<אבנר בן גרא: הנושא השלישי זה העניין של המועצות האזוריות.

<אבנר בן גרא: לי צרפו שלושה יישובים כרגע: כרמית, חירם ויתיר.

<אבנר בן גרא: אנחנו בהליכים של הגדרה להיות מועצה אזורית, ועוד בקנה יש שלושה יישובים ממבואות ערד שאמורים לעבור למיתר.

<אבנר בן גרא: אני לא מבין למה הממונה על המים לא מקפיא לפחות את הסנקציה של עדכון חוק העזר.

<אבנר בן גרא: הוא רוצה להתעסק עם קרן השיקום שאולי יום אחד היא תחזור או לא?

<אבנר בן גרא: זה בסדר.

<אבנר בן גרא: הדבר הרביעי והאחרון, נניח שחברת הכנסת קריב צודקת ואולי אי-אפשר לחזור אחורה.

<אבנר בן גרא: אנחנו מבקשים שההליך יהפוך להיות תהליך של רשות, וולונטרי.

<אבנר בן גרא: מי שמבסוט מהתאגיד, קיבל כספים על ערך הכינון שלו וטוב לו ויבושם לו, שיישאר בתאגיד.

<אבנר בן גרא: מי שלא רוצה לא לחייב.

<אבנר בן גרא: תודה.

מירי רגב: לא לחייב.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: דב חנין, בבקשה ולאחר מכן גיל.

באסל גטאס: אני לא - - - ?

מירי רגב: אתה דיברת בהתחלה.

באסל גטאס: לא דיברתי, שאלתי.

מירי רגב: דיברת בהתחלה.

מירי רגב: אני ארשום אותך, אבל באו עוד חברי כנסת.

מירי רגב: אתה ואשר דיברתם בהתחלה.

באסל גטאס: שאלתי שאלה על עניין - - -.

באסל גטאס: עוד לא ענית לי אפילו על - - -

מירי רגב: אתה תדבר.

מירי רגב: דב חנין.

דב חנין: תודה, גברתי היושבת-ראש.

דב חנין: אני מצטרף לכל מי שאמר לפניי שהדיון הזה הוא דיון מאוד חשוב.

דב חנין: גברתי, אני חושב שבפני הוועדה שלנו עומד אתגר מאוד גדול לנסות לדחוף לשינוי גדול בתחום הזה.

דב חנין: המהלך של התאגוד הוא מהלך שהתחיל את דרכו עם הטענה שאנחנו צריכים להבטיח שכספי המים יגיעו למשק המים ואנחנו בעד זה.

דב חנין: אנחנו בעד שכספי המים יגיעו למשק המים.

פיני בדש: כולנו בעד.

דב חנין: כולנו בעד זה.

דב חנין: אלא מאי?

דב חנין: לא זו היתה המטרה האמיתית של מהלך התאגוד ונאמרו פה הדברים לפניי.

דב חנין: רק למען הפרוטוקול והסדר אני רוצה לומר שזה לא רק המטרה הרעיונית לייצר הפרטה, אלא בשלב של 2007, בדיונים של 2007 כאשר הוטלה חובת התאגוד, בחוק שהובא לכנסת היתה אופציה אמיתית של העברה לבעלות פרטית של התאגידים.

דב חנין: אני זוכר את הדברים, גברתי היושבת-ראש, כי כחבר הוועדה הזו בתחילת דרכי זו היתה אחת המלחמות הראשונות שלי ושלנו פה בוועדה להילחם נגד הדבר הזה והצלחנו להוריד את זה, אבל זו היתה הכוונה.

דב חנין: זו היתה הכוונה.

<אבירם דהרי: אבל זה עדיין קיים בחוק.

דב חנין: האמירה המפורשת שהתאגידים יוכלו להיות גוף שיתנהל בבעלות פרטית לשם הפקת רווחים היתה באופן מפורש בחוק.

דב חנין: ולכן, אנחנו נמצאים פה קודם כל בוויכוח שהוא ויכוח עקרוני האם מים זה עוד סחורה שצריכים להתנהל אליה כסחורה והיא גם יכולה להפיק רווחים למישהו בסוף?

דב חנין: זו השקפה אחת.

דב חנין: או שמים זה מין משאב בסיסי שאנחנו צריכים כולנו להתנהל עליו באחריות ובצורה חסכונית, אבל בסופו של דבר הוא לא עוד סחורה אחת על מדף הסחורות אלא הוא משהו שבלעדיו החיים שלנו לא אפשריים.

דב חנין: המהלך של התאגידים היה אחת השגיאות הגדולות שנעשו.

דב חנין: אני אומר את זה בצורה מאוד מאוד ברורה ואני חושב שהדברים היום יותר ברורים אפילו ממה שהם היו ברורים ב-2007.

דב חנין: קודם כל, המציאו מנגנון שלם שצריך עכשיו לטפל במים.

דב חנין: מה שהרשות המקומית ידעה לעשות עם שניים וחצי פקידים לפעמים בחלק מהמקרים, היום יש מנגנון שלם שצריך לטפל בזה.

דב חנין: זה מופרד ממערכת הגבייה של הרשויות, צריך מנכ"ל וסמנכ"ל וכל מיני שירותים אחרים כי יש פה גוף שצריך להתנהל.

דב חנין: הדבר השני, גברתי, ואת הזכרת את זה, זה סוגיית המע"מ.

דב חנין: ברגע שזה תאגיד אז יש מע"מ.

דב חנין: כבר העלינו את המחיר, ב-17%, ב-18% לצרכנים.

<אלון מסר: זה לא מדויק, אני אשמח להסביר.

דב חנין: כן מדויק.

דב חנין: אתה תשמח להסביר ואני אשמח להסביר לך בחזרה.

מירי רגב: אתה תדבר על זה אחר כך, שום דבר לא מדויק.

מירי רגב: בואו נתקדם.

דב חנין: הדבר השלישי, גברתי, ופה אני רוצה להפנות את תשומת ליבכם, הרעיון של להבטיח לתאגידים האלה רווחים יצר מערכת שהיא אבסורדית לחלוטין מבחינה כלכלית.

דב חנין: אני זוכר שפה בוועדה נציגי האוצר ביושר אמרו לנו לפני שלוש או ארבע שנים, זה נמצא בפרוטוקול דיוני ועדת הפנים של הכנסת, שבגלל שהציבור נענה לקמפיין שאנחנו - מדינת ישראל - מייצרים לחסוך במים לחלק מהתאגידים אין שוליים מספיקים של רווחים.

דב חנין: לכן, יש לנו פה בעיה, ולכן צריך להעלות את מחירי המים כי הציבור פשוט חוסך ולכן את הציבור צריך להעניש.

דב חנין: אני אומר, זה התוצאה של מנגנון שהוא פשוט כל כך מופרך וכל כך לא נכון וכל כך אין לו קשר עם המציאות.

דב חנין: ולכן, גברתי, מה אני מציע לסיכום?

דב חנין: אני חושב שאנחנו, קודם כל, חייבים לשחרר את הרשויות מחובת התאגוד.

דב חנין: אם יש רשויות שלא מנוהלות בתאגוד אז צריך להיפך - לברך אותן שהן עדיין לא מנוהלות בתאגוד.

דב חנין: להיפך, צריך לעודד את הרשויות להשתחרר מהתאגוד.

דב חנין: צריך לייצר מנגנוני בריחה החוצה לרשויות, אבל גם לציבור הישראלי, לצאת החוצה מהאפיק הזה שהוא אפיק מוטעה ומזיק.

דב חנין: אנחנו כולנו משלמים עליו מחיר מאוד מאוד כבד.

דב חנין: הגיע הזמן, אני מקווה, שגם בצד השני של השולחן שלנו, נציגי הממשלה, משרדי הממשלה שאני מאוד מעריך אותם כאנשי מקצוע, אנשים רציניים, אנשים מעמיקים - תבדקו את הנתונים ותראו שאנחנו צודקים.

דב חנין: תודה רבה.

מירי רגב: תודה רבה, דב.

מירי רגב: גיל, בבקשה.

מירי רגב: לאחר מכן ראש עיריית יבנה.

<גיל ליבנה: תודה.

<גיל ליבנה: אני לא אחזור על הדברים האחרים שנאמרו כאן.

<גיל ליבנה: אני רק רוצה להזכיר לכולנו שלפני קצת יותר משלושים שנה, אולי ארבעים שנה, מדינת ישראל באמצעות משרד החינוך עודדה רשויות מקומיות לעשות רפורמה במערכות החינוך ולהקים חטיבות ביניים.

<גיל ליבנה: נתנו כספים, הרשאות בנייה, לרשויות מקומיות כדי שייבנו חטיבות ביניים כי היתה איזושהי תובנה שזו הדבר הנכון לעשות במערכות חינוך.

<גיל ליבנה: מעט מאוד רשויות מקומיות לא התפתו לאותן הרשאות ולאותם מענקים ושימרו את מבנה החינוך שמונה-ארבע שהיום בדיעבד כולנו מבינים שזה היה הדבר הנכון לעשות.

<גיל ליבנה: ראשי הרשויות שיושבים כאן הם אותם מתי מעט שמבינים את מה שחברי הכנסת כאן מבינים, רק שכולם בתחושה שזה כבר מאוחר מדי, הסוסים יוצאו מהאורווה.

<גיל ליבנה: מי שהיום רוצה לחזור לשמונה-ארבע במבנה מערכת החינוך שלו כבר לא יכול.

<גיל ליבנה: זה עוול גדול מאוד שנעשה לתלמידים ועוד ייעשה גם בעתיד.

<גיל ליבנה: זה הדבר שקורה כאן גם עם תאגידי המים והביוב.

<גיל ליבנה: הארכה של שנה שהשלטון המקומי מבקש נחוצה מאוד.

<גיל ליבנה: למה היא נחוצה?

<גיל ליבנה: כי ההחלטה שהתקבלה - - -

מירי רגב: אבירם, אני מבינה שאתה יוצא.

מירי רגב: אתה חייב לצאת ואני יודעת לאן.

מירי רגב: אני שמה אותך בצוות ההפעלה, בסדר?

<גיל ליבנה: ההחלטה שהתקבלה במסגרת חוק ההסדרים לכבול את כולנו בינואר הקרוב נעשתה על סמך אותו הסכם שנחתם עם השלטון המקומי.

<גיל ליבנה: אבל אנחנו יודעים שההסכם הזה לא כובד.

<גיל ליבנה: הוא לא כובד על-ידי האוצר, הוא לא כובד על-ידי רשות המים.

<גיל ליבנה: אף תאגיד חד-רשותי לא הוקם מכוחו, לא ברשות קטנה ולא ברשות בינונית.

<גיל ליבנה: מה שקרה גם מאז, הממשלה קיבלה גם החלטה לצמצם גם את ה-51 הקיימים ל-15 תאגידים.

<גיל ליבנה: ההחלטה הזאת עכשיו סותרת בכלל את ההסכם שהמדינה חתמה עם מרכז השלטון המקומי לאפשר לאותן רשויות שעומדות בפרמטרים, ומעל 50,000 גם בלי פרמטרים, לקבל רישיון לתאגיד.

<גיל ליבנה: אף אחד לא קיבל.

<גיל ליבנה: אבל לא רק שאף אחד לא קיבל, גם את רוצים ה-51 שכן מחזיקים ברישיון להפוך אותם למגה תאגידים.

<גיל ליבנה: הממשלה חותמת איתנו הסכם, מפרה אותו ברגל גסה, ורוצים להכניס את כולם, את הכנסת, את המחוקק, ללוח זמנים של ינואר, בחודש הבא.

<גיל ליבנה: זה לא מעשי, צריך לתת פה שנה.

<גיל ליבנה: בשנה הזאת צריך לאפשר לאותן רשויות שהתנאים שלהן הם מאפשרים להן קיום עצמאי, להחריג אותן.

<גיל ליבנה: להשתמש פעם אחת ולתמיד באותו סעיף 6ג שאתם המחוקק חוקקתם, סעיף ההחרגה, כדי לשמור על הכלל, לא כדי לפגוע בכלל, ולאפשר לאותן רשויות שעומדות בפרמטרים לקבל את החריג הזה.

<שלמה דולברג: גם לדחות את הסנקציות כמובן.

מירי רגב: תיכף נדבר על העניין הזה.

מירי רגב: זה חוק ההסדרים.

מירי רגב: גן יבנה, בבקשה.

באסל גטאס: גברתי, אני צריך לצאת ל - - -

מירי רגב: אבל אתם רשומים.

מירי רגב: גם דב ליפמן רשום, גם אתה רשום, גם דוד צור – כולם רשומים.

<דרור אהרון: דרור אהרון, ראש המועצה של גן יבנה.

<דרור אהרון: אני לא אחזור על כל מה שנאמר.

<דרור אהרון: חברת הכנסת קריב, נושא של ניקוז אינו קשור בכלל לתאגוד.

<דרור אהרון: זה שני דברים שונים לחלוטין.

<דרור אהרון: ההיערכות הטובה של הרשויות, כולל כל נושא הניקוז ולקיחת מסקנות משנה שעברה אני חושב שהובילה למצב טוב יותר ממה שהיה השנה.

<דרור אהרון: אני לא אחזור על הדברים, אני רק אשאל שאלה אחת.

<דרור אהרון: אם הכול כל כך טוב, למה התושבים לא מרוצים?

<דרור אהרון: למה התושבים שהם הקליינט לא מרוצים לא ממחיר המים, הרבה מאוד תלונות על כל מיני דברים שאני לא אעלה אותם כאן כי כבר קיבלתי בראש.

<דרור אהרון: אבל אני ההיפך, אני אוהב לקבל בראש.

יפעת קריב: אף אחד לא אמר שהכול כל כך טוב.

יפעת קריב: מי אמר פה שהכול כל כך טוב?

<דרור אהרון: לא מדבר עלייך, שמעתי את דברי האוצר: הכול יעיל, הכול בסדר, הכול מצוין.

<דרור אהרון: הכול בסדר, הכול מתפקד, אבל הקליינט לא מרוצה וגם אנחנו לא מרוצים.

<דרור אהרון: אני לא אחזור על מה שנאמר, אבירם אמר את מה שאני אומר.

<דרור אהרון: אבל אתם יצרתם מצב שאנחנו לא יכולים לעמוד בכלל בסעיף השני או השלישי בנושא הרווחיות.

<דרור אהרון: אתם העליתם את מחיר המים כשלי יש בארות ולמעשה אני בבעיה כי התאגיד שואב לי מהבארות.

<דרור אהרון: המחיר שמשלם למקורות הוא גבוה.

<דרור אהרון: לא משנה מה אני אעשה, אני נמצא בבעיה של רווחיות.

<דרור אהרון: הנושא של תאגיד אזורי יהיה בכלל קטסטרופה כי מגה תאגיד יביא אותנו למצב, גברתי, שאנחנו נגיע לפה לא פעם ולא פעמיים בצרחות אימה כי תאגיד אזורי, ואני היום מתואגד עם יבנה שיש לנו מערכת יבנה מצוינת.

<דרור אהרון: אני וראש עיריית יבנה משתפים פעולה מצוין.

<דרור אהרון: תאגיד אזורי ייפגע ישירות, ואני אומר את זה פה ישירות שתשימו את זה מול העיניים.

<דרור אהרון: מגה תאגיד יפגע בשירות, יפגע בנושא המחיר, יפגע ישירות באזרח.

<דרור אהרון: אם זה יקרה זה יהיה אסון למדינה כי אז באמת אנחנו נצרח ובצעקות אימה.

<דרור אהרון: הדבר הנוסף ממש משקף.

<דרור אהרון: רציתם ליצור יעילות, יצרתם עוד נושאי משרות נוספות שאנחנו דרך אגב לא היינו מעורבים בבחירתם.

<דרור אהרון: הנושא היה בידיים של ישראל עינב.

יפעת קריב: גם לא דירקטורים ולא כלום?

<דרור אהרון: הדירקטורים הם לא נושאי משרה, הם לא מרוויחים משכורת.

<דרור אהרון: הדירקטורים הם בכלל לפקח על התאגיד.

<דרור אהרון: זה שני דברים שונים.

<דרור אהרון: הם לא בעלי עניין, הם לא נושאי משרה.

<דרור אהרון: הם לא מרוויחים כסף על זה.

<דרור אהרון: הדירקטורים לא מרוויחים כסף בעניין הזה.

יפעת קריב: אז כנראה שיש איפה ואיפה בין רשויות.

<דרור אהרון: אני אומר את זה בצורה הכי ברורה ושלא נבוא עוד פעם אלייך, נושא תאגיד אזורי חייב לקבל טיפול ישיר כי אחרת זה יהיה קטסטרופה.

<דרור אהרון: אני אומר את זה על השולחן, אף אחד לא אומר את זה.

<דרור אהרון: זה יהיה קטסטרופה למדינה, לתושבים ולכולנו.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: חבר הכנסת דב, יש לך שלוש דקות.

מירי רגב: לאחר מכן פיני ורחמים אחריו.

דב ליפמן: תודה, גברתי היושבת-ראש.

דב ליפמן: שמעתי וכל אחד מסכים שהכול לא בסדר והכול לא תקין.

דב ליפמן: אבל אני מרגיש כאילו שוכחים בכלל מה היה לפני שהתחילו עם כל התהליך של התאגידים ואנחנו רוצים לחזור אחורה.

דב ליפמן: חברת הכנסת קריב דיברה על זה שזה קשה.

דב ליפמן: זה לא קשה.

דב ליפמן: אנחנו התחלנו עם כל התהליך של התאגידים בגלל שהיתה בעיה, היו בעיות ואנחנו מנסים לפתור את הבעיות.

דב ליפמן: מה שצריכים לעשות - אנחנו מסכימים שלא צריכים את כל התאגידים אבל צריכים לצמצם אותם ל-15, למצוא את האיזון בין מה רצינו כשהקמנו את התאגידים ולפתור את הבעיות שיש לנו עכשיו עם כל התאגידים.

דב ליפמן: זה מה שאני שמעתי מהאוצר ואני חושב שזה מה שאנחנו צריכים לעשות.

דב ליפמן: זה מה שהם רוצים לעשות?

דב ליפמן: כן, זה מה שהם רוצים לעשות.

דב ליפמן: זה מה שאני שמעתי.

דב ליפמן: אני שמעתי צמצום, איזון.

דב ליפמן: זה מה שאני שמעתי ובגלל זה אני תומך.

דב ליפמן: מה אני יכול לעשות?

<קריאה: יש עתיד הוא?

<קריאה: אה, תגיד שאתה מיש עתיד.

<קריאה: לא הבנתי.

מירי רגב: כן, יש עתיד.

מירי רגב: גם הוא וגם יפעת מיש עתיד.

<קריאה: כבר אין עתיד, כבר אין עתיד.

דב ליפמן: לגבי כפר שמריהו - אם אני מבין נכון אין ביוב כי עד היום לא הפנו לזה כספים והחליטו לעשות משהו אחר עם הכספים.

דב ליפמן: ברגע שהם יהיו חלק מתאגיד לא תהיה ברירה יהיה ביוב וזהו.

דב ליפמן: אנחנו נפתור גם את הבעיות שלכם.

דב ליפמן: תודה רבה.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: פיני, בבקשה.

מירי רגב: אחר כך רחמים.

פיני בדש: לדרור יש בורות ספיגה ועל-פי חוק מזמינים אותו עכשיו למשפט על זה שיש לו בורות ספיגה.

פיני בדש: הוא רוצה לעשות ביוב, הוא לא יכול.

פיני בדש: אומרים לו: תתאגד.

פיני בדש: אף תאגיד לא מוכן לקחת אותו ולשים מאה מיליון שקל.

פיני בדש: הוא תקוע באמצע והוא מוזמן לחקירה.

פיני בדש: אי-אפשר לעשות חוק שהוא מתאים לכולם.

פיני בדש: שמענו, כל אחד שונה.

פיני בדש: לי יש מכון טיהור הכי מתקדם בארץ בלי הלוואות.

<אלי לוי: גם אני בלי הלוואות.

פיני בדש: אני יותר מתקדם.

פיני בדש: ממחזר מים ברמה של שתייה אקראית.

פיני בדש: כל היישוב שלי מושקה במים מושבים.

פיני בדש: כל היישוב מאה אחוז גינון מושקה במים מושבים.

פיני בדש: יש לי משק סגור, גבייה כמעט של 100%.

פיני בדש: לדב חנין שאיננו - תאגיד רהט משלם 80 אגורות לקוב, אנחנו משלמים 4 שקלים כי אנחנו סוציו-אקונומי-אקונומי 10, תעריף ראשון.

פיני בדש: תעריף שני - מעל 8 שקלים כי אנחנו לא מאוגדים בתאגיד ועונש, ולמרות הכול אנחנו שורדים.

פיני בדש: אני מודיע לכם, גם אם יכניסו אותי לבית-סוהר אני לא אקים תאגיד ואני אעשה עוול לתושבים.

פיני בדש: תבינו, היום יש לי תקלה, יש לי פיצוץ מים, תוך חמש דקות הצוות שלי מגיע.

פיני בדש: אני לא אתחבר לתאגיד של מי-שבע ששבוע חצי באר-שבע אין להם מים, אני לא אתחבר לתאגיד של הבדווים ש-80% לא משלמים כסף ונצטרך לממן אותו, ואני לא אתחבר לתאגיד שלו שזה ערד, דימונה, ירוחם, וכל השאר.

פיני בדש: לא אתחבר.

פיני בדש: אגב, גם לא ירצו אותי כי אם אני מתחבר אליהם הם יעלו להם את מחיר תעריף המים של הקנייה כי אני סוציו-אקונומי 10 ומעלה להם את התעריף.

פיני בדש: אני בחוק עומד בכל תנאי ההחרגה, הגשתי את זה לשר האוצר על-פי חוק, סעיף סעיף, איפה אני עומד בתנאי ההחרגה וקיבלתי משר הפנים.

פיני בדש: ועדת הכלכלה גם אישרה אותנו ולא סתם נאמר שהאסיפה הכללית של השלטון המקומי אישרה אותנו, בוועדת ניסן זה עלה.

פיני בדש: אנחנו משלמים פי 10, משלמים הכול.

פיני בדש: אנחנו רשות מסודרת, מאוזנת.

פיני בדש: השקענו עשרות של עשרות ביישוב הזה מיליונים.

פיני בדש: כל שנה מסודר מה אנחנו מבצעים, מה הצנרת שאנחנו מחליפים.

פיני בדש: יש לנו פחת נמוך מאוד.

פיני בדש: למה אני צריך להיכנס לתוך תאגיד שכשהתושב שלי ירים טלפון יחכה חודש?

פיני בדש: אנחנו ראינו כמה מחכים.

פיני בדש: פעם אחת עשינו ניסיון מפה.

פיני בדש: סביון התקשר לתאגיד השכן ובמשך 40 דקות לא ענו בכלל.

מירי רגב: אולי הם גם יצאו לנופש באמצע סופה.

פיני בדש: למה אני צריך להיכנס לתוך הצרה הזאת?

פיני בדש: יש בחוק אפשרות החרגה, אני עומד בכל תנאי ההחרגה.

פיני בדש: אני עומד בכל הפרמטרים.

פיני בדש: אני אומר לכם, גם אם אני אשב במעצר וגם כשיעשו כל מה שיעשו, אני לא אעניש את התושבים שלי ולא אכנס לשום תאגיד, נקודה.

מירי רגב: רחמים, בבקשה.

מירי רגב: לאחר מכן מוטי ואחר כך אלי.

רחמים מלול: תודה, כבוד היושבת-ראש, על הדיון החשוב הזה.

רחמים מלול: פיני, גם עליי איימו כבר בשלוש שנות מאסר בעבר ולא נרתעתי ולא הקמתי תאגיד.

רחמים מלול: אני אומר את זה ליד ישראל עינב.

מירי רגב: נשים אותו ב"מעשיהו".

רחמים מלול: ליד "מעשיהו" נקים את שאגת פיני.

רחמים מלול: ישראל, באמת אין לי שום דבר אישי.

רחמים מלול: אבל האדם שהכשיל את הקמת התאגיד ברחובות זה היית אתה.

רחמים מלול: אתה פסלת לנו דירקטורים שנבחרו על-ידי מועצת העיר, אנשים אקדמאיים, משכילים, אפילו עורכי-דין.

רחמים מלול: אתה התעקשת על ארבעה מוני מים ש- - - להעביר ולהשאיל אותם מהרשות לתאגיד.

רחמים מלול: הרגולציה שלך ירדה עד פרטי פרטים והיחס והזלזול שבו נהגת כלפיי בישיבות עד שאני החלטתי לא להקים את התאגיד.

רחמים מלול: אני חושב שהטבתי את המצב של התושבים בעיר שלדעתי שילמו 2 עד 3 שקלים לקוב פחות ממה שהתאגיד.

רחמים מלול: במקום שאני אקבל פרס על זה אני מקבל קנסות, אם זה היטל הפקה, אם זה קרן שיקום, ועוד ועוד.

רחמים מלול: חבר'ה, ראשי הרשויות, לא סומכים עלינו, לא מאמינים.

רחמים מלול: איפה חברי הכנסת?

רחמים מלול: גברתי היושבת-ראש, תקשיבו קצת למה שעולה פה סביב השולחן הזה.

רחמים מלול: כולם טועים?

רחמים מלול: דהרי הלך.

רחמים מלול: כל ראשי הרשויות שיושבים פה טועים?

רחמים מלול: מרכז השלטון המקומי גם טועה?

רחמים מלול: אולי אנחנו פורקים פה משקעים שהצטברו במשך שנים רבות ואולי אנחנו צודקים במשהו.

רחמים מלול: חבר'ה, מה שלא נעשה, אפילו אם נזכה בבחירות ב-84% כמו שקרה בעיר רחובות, ישראל עינב לא יאמין בנו.

רחמים מלול: אנחנו מושחתים, אנחנו מבזבזים את כספי המים.

פיני בדש: הוא התראיין ואמר את זה שאנחנו מושחתים.

רחמים מלול: לא יעזור לכם כלום.

רחמים מלול: פיני, הייתי שכן שלך פעם אז הסכת ושמע.

רחמים מלול: מה אומרים לנו פה סביב השולחן הזה?

רחמים מלול: שאם בסערה או באסונות כאלה או אחרים הרשויות תפקדו זה בזכות התאגיד.

רחמים מלול: חבר'ה, יש בדיחה יותר גדולה מזו?

רחמים מלול: אני והמנכ"ל הסתובבנו יום ולילה כדי להכין את העיר לקראת החורף וגם בימי הסערה, וברוך השם הכול עבר בשלום ואין לנו תאגיד.

רחמים מלול: אז זה בזכות התאגיד?

רחמים מלול: שלא יספרו לכם סיפורים.

רחמים מלול: ישראל עינב - וסליחה שאני מזכיר אותו כל הזמן, אבל פשוט אני התחלתי לחלום עליו גם בלילות - אומר לי: אתה לא יכול.

רחמים מלול: הפקיד באוצר וישראל עינב מבינים יותר טוב מכולנו לגבי מה שמתרחש במשק המים.

רחמים מלול: אנחנו אסקופה נדרסת לעומתכם, אנחנו לא מבינים כלום.

רחמים מלול: אנחנו לא נבחרי ציבור, אנחנו לא מנהלים עיר של 140 אלף תושבים וגם כל השאר שיושבים פה.

רחמים מלול: מה אנחנו שווים לעומתכם?

רחמים מלול: אתם הגאונים, גאוני המים וגאוני הדור.

רחמים מלול: מה אומרים לנו?

רחמים מלול: רחובות, למשל, לא ראויה לנהל או להקים תאגיד עצמאי.

רחמים מלול: אני רוצה לעשות איתכם דיל.

רחמים מלול: בסדר, אני מסכים.

רחמים מלול: אני לא מתאים להקים תאגיד עצמאי.

רחמים מלול: למה כשהאוצר צריך לכסות את הגירעון שהוא יצר הוא לוקח מהרשויות 450 מיליון שקל מ-57 רשויות עצמאיות?

רחמים מלול: אתם קוראים לנו עצמאיות ואני צריך ללוות 12 - 13 מיליון שקל, להחזיר את זה לאוצר.

רחמים מלול: בסך הכול, כל הרשויות צריכות לקחת 450 מיליון שקל ולתת לכם לקופת הגירעון הזה ולהעלות תמורת זה את הארנונה.

רחמים מלול: תחליטו - אנחנו עצמאיים או לא עצמאיים?

רחמים מלול: אנחנו חזקים או לא חזקים?

רחמים מלול: ישראל, בארבע השנים האחרונות גבינו 140 מיליון שקל היטלים, מים וכו', והשקענו 175 מיליון שקל.

רחמים מלול: אתה חושב שסתם נבחרתי ברחובות ב-84%?

רחמים מלול: כי השקענו.

רחמים מלול: למה לא תאמינו בנו?

רחמים מלול: למה העיר רחובות שהיא עיר ואם היום בישראל לא יכולה להקים תאגיד עצמאי?

רחמים מלול: יש מחלה קשה מאוד בתאגידים אזוריים.

רחמים מלול: את מי לצרף אליך?

רחמים מלול: למשל, היית מביא לי את קריית עקרון, אני הייתי בודק את התשתיות שלה.

רחמים מלול: מתחילים ויכוחים: אני נתתי לך הכנסות ב-20 מיליון, תוכיח לי שהשקעת אצלי ביישוב 20 מיליון שקל.

רחמים מלול: זה ויכוחים בלתי פוסקים, מחלוקות בלתי פוסקות בין ראשי הרשויות.

<קריאה: - - -צודק.

<קריאה: אחר זה אומרים לך: אל תכניס את מכון הטיהור שלך ואז אני נשאר עם מכון טיהור והמים נמצאים בכלל- - -

רחמים מלול: חבר'ה, תסתכלו על הדברים באור חיובי, לא באור של פקיד שיושב למעלה ומכתיב לנו את הדברים כמו שכל הפקידים מכתיבים לנו בתחומים האחרים.

רחמים מלול: האם אפשר לדעת למה ביטלתם את המענקים?

רחמים מלול: אם אתם מחייבים היום על-פי חוק ההסדרים להקים תאגידים עד ראשון לינואר 2014, למה ביטלתם את המענקים?

רחמים מלול: למה המנכ"ל יושב אצלכם ומסכמים על עדכון סקר נכסים ובסוף אני מקבל פרוטוקול ויש פשוט סילוף בפרוטוקול?

רחמים מלול: שם כתוב שאין עדכון סיקור סקר נכסים.

רחמים מלול: זה הפסד של כ-10 מיליון שקל לעיריית רחובות.

רחמים מלול: מה, אנחנו הפכנו לפרה חולבת?

מירי רגב: כן.

רחמים מלול: ככה אתם עוזרים לרשויות להתמודד?

רחמים מלול: כשיש לי גירעון האוצר מעניק לי הלוואה?

רחמים מלול: כשיש לאוצר גירעון הוא מבקש מהרשויות הלוואה.

רחמים מלול: כן, גברתי מיש עתיד.

רחמים מלול: עם כל הכבוד, הרשויות מלוות היום כסף לאוצר.

רחמים מלול: האם זה ידוע לך?

רחמים מלול: 450 מיליון שקל.

יפעת קריב: הרשויות מלוות היום לאוצר?

רחמים מלול: כן.

פיני בדש: זה לא הלוואה, אתה לא מקבל אותה חזרה.

פיני בדש: זה מענק לאוצר.

רחמים מלול: תתעוררו קצת.

יפעת קריב: זה מרגיע אותי מאוד מה שאמרת.

רחמים מלול: כל מה שאמרתם פה, חבריי ראשי הרשויות, זה מילים בסלע.

רחמים מלול: השאלה היא האם מהסלע הזה נוציא מים, ואת זה אני לא יודע.

מירי רגב: נראה.

<קריאה: הסלע זה ישראל עינב - - -

רחמים מלול: אנחנו מדברים באמת מלב רותח, פצוע וכואב, בנושא הזה של תאגידי המים.

רחמים מלול: מה קרה?

רחמים מלול: ברחובות גביתי פחות מים מתושבים ובראשון לינואר 2014 אני כבר אצטרך לפעול לפי התעריפים של התאגיד, אז אנא אנחנו באים?

רחמים מלול: ואיפה ניפוח המנגנון?

רחמים מלול: אתם דורשים לפחות חמישה-שישה בעלי תפקידים בכירים במינימום 20,000 שקל למשרה: מנכ"ל, סמנכ"ל, מהנדס, יועץ, משפטי, רואה חשבון.

רחמים מלול: אנחנו מינינו אותם?

רחמים מלול: מי אמר פה שראשי הרשויות מינו אותם?

רחמים מלול: אנחנו ממנים אותם?

רחמים מלול: אנחנו מוותרים עליהם.

רחמים מלול: מנהל אגף התשתיות אצלי יכול לעשות בדיוק את מה שעושה מנכ"ל תאגיד המים.

רחמים מלול: מה, הוא לא יוצא כל יום לתקן תקלות ולהניח צינורות מים ולסדר ביוב?

רחמים מלול: בדרך לפה אני והמנכ"ל קיבלנו הודעה על תקלה בביוב כלשהו בעיר ותוך דקה נשלחה לשם ביובית.

רחמים מלול: את זה התאגיד היה עושה לי?

רחמים מלול: באמת, תתעוררו.

רחמים מלול: אולי לפחות תתייחסו לדברים שנאמרו פה שהם דברים אמיתיים ואל תסתכלו עלינו ממגדל השן הפקידותי כאילו אנחנו רק שרתים.

רחמים מלול: הרי בסופו של דבר, בכל אסון, בכל סערה, החברים האלה שיושבים סביב השולחן הם המנהלים האמיתיים.

רחמים מלול: המדינה קרסה בזמן הסערה, הרשויות לא.

רחמים מלול: זה בזכות האנשים שיושבים פה.

פיני בדש: לא רק סערה, גם כשיורים טילים.

רחמים מלול: הצעת סיכום: הואיל ונאמרו פה דברים מאוד משמעותיים אני מציע - אלה שעוד לא הקימו תאגידים, לפטור אותם מהרעה החולה הזאת.

רחמים מלול: לחלופין, לדחות את זה לפחות בשנה כפי שאמר פיני.

רחמים מלול: אני לא מתכוון בתנאים האלה לחדש את הקמת התאגיד, לא בתנאים של ישראל עינב.

רחמים מלול: אני מוכן לבחון את הנושא הזה בבית-המשפט.

רחמים מלול: אני מקווה שזה ייפול לידיו של שופט שמשלם הרבה כסף על המים שלו.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: מוטי, בבקשה.

<מוטי חי: מוטי חי, ראש מועצת אליכין.

<מוטי חי: לשם שינוי, אני רוצה לדבר בשם משק המים.

<מוטי חי: החלק האבסורדי פה בנושא משק המים, ואני עבדתי ברשות המים כשהתחילו את החוק הזה, אז למי שלא יודע, מראש תכננו 15 תאגידים לפחות.

<מוטי חי: זו היתה המטרה, סימנו אותה.

<מוטי חי: צר לי בשם רשות המים שרשות המים במקום לייצג את משק המים מייצגת את האוצר, היא לא מתעסקת עם המים.

<מוטי חי: הבעיה של המדינה היא שיש מחסור במים.

<מוטי חי: אם כך, מדוע הסנקציה היא על קרן השיקום?

<מוטי חי: אם אתה עושה סנקציה על קרן השיקום אני לא יכול לשקם את המערכות, יש הפסד למשק המים.

<מוטי חי: דבר נוסף, תשאלו ברשות המים.

<מוטי חי: כשהיה משבר במים ועשו פרסומת לחיסכון במים, התושבים חסכו במים.

<מוטי חי: שאלו בכמה אחוזים התושבים חסכו במים.

<מוטי חי: מה אתה רוצה לעשות היום?

<מוטי חי: לקחת את המים ולהרחיק אותם מהתושבים.

<מוטי חי: זה לא שלי.

<מוטי חי: כמו שאמר ראש עיריית רחובות, מה קורה כשיש פיצוץ היום?

<מוטי חי: ביום כיפורים אני שומע שיש פיצוץ כי לתושבים אכפת כי זה המים שלהם.

<מוטי חי: כשזה יעבור לתאגידים את מי זה יעניין?

<מוטי חי: מינהל המים היה שייך פעם למשרד הפנים והוא עבר משרד.

<מוטי חי: מינהל המים - הרגלוטור צריך לעשות את העבודה שלו.

<מוטי חי: כמו שמטפלים בחינוך ובעוד גופים מסוימים אפשר לקחת את הכסף ולהשקיע אותו.

<מוטי חי: לעשות ממנו משק סגור והרשויות יודעות לעשות את זה היטב.

<מוטי חי: הצרה הגדולה שהיתה, ואמרתי את זה לראשי הרשויות, שבהתחלה פיתו אותם: תעשו תאגיד שלכם, יהיו עוד מינויים פוליטיים.

<מוטי חי: את צודקת, בהתחלה פיתו אותם, יש מינויים פוליטיים.

<מוטי חי: היום קם הגולם על יוצרו.

יפעת קריב: ברור שזה מה שיקרה, לא?

<מוטי חי: אנחנו צאצאיו של דוד המלך וכל אחד רוצה להיות גוליית - לעשות תאגידי ענק כשאין לאף אחד מושג איך להתחיל לטפל בתקלה קטנה.

<מוטי חי: בסוף מים זה דבר חיוני.

<מוטי חי: תאמיני לי, אני גם מהנדס מכונות, גם מהנדס מים אני יודע לטפל במים.

<מוטי חי: התאגיד לא יודע לטפל במים - - -

מירי רגב: מוטי, מה אתה מציע?

<מוטי חי: אני מציע, דבר ראשון, אם משק המים באמת חשוב לרשות המים קודם כל לבטל את הסנקציות על קרן השיקום כי זה פוגע במשק המים.

<מוטי חי: דבר שני, אני חושב בהחלט שגופים גדולים יגרמו לנזק למשק המים.

<מוטי חי: במועצות אזוריות בפרט, וביישובים רחוקים, גופים קטנים ויעילים יעשו את העבודה הרבה יותר טוב, זו דעתי.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: אלי, בבקשה קצר.

מירי רגב: לאחר מכן חבר הכנסת דוד צור, המנכ"ל ועינב.

<אלי לוי: אני אקצר.

<אלי לוי: אלי לוי, ראש מועצת להבים.

<אלי לוי: אני 13 שנה ראש מועצה.

<אלי לוי: נבחרתי לקדנציה נוספת.

<אלי לוי: מיום שהגעתי למועצה משק המים והביוב שלי הוא משק מים סגור.

<אלי לוי: יש לנו, כמו שאמר פיני, מכון טיהור מן המתקדמים בארץ.

<אלי לוי: תושבי להבים שילמו מכיסם על מכון הטיהור, על ההולכה, ועל ההשבה של המים.

<אלי לוי: השקענו שם עשרות מיליונים.

<אלי לוי: אנחנו עכשיו הולכים להשקיע במכון הטיהור 4.5 מיליון שקל למתקן הכלרה של אלף קוב.

<אלי לוי: השקענו מיליון וחצי של קריאת מדי מים מרחוק לפני שנה וחצי.

<אלי לוי: בשנה הבאה אנחנו הולכים להשקיע במאגר של 140,000 אלף קוב יחד עם הקרן הקיימת במטצי'נג של שקל מול שקל לאגום מים.

<אלי לוי: אנחנו היום אוגמים מים - 42,000 קוב, אנחנו הולכים לאגור מים של עוד 140,000 קוב מבלי לקבל מאף אחד כסף.

<אלי לוי: יש לנו גבייה של 100% בתוך היישוב.

<אלי לוי: מ-13 באפריל 2005 אנחנו משקים את כל הגינון הציבור בלהבים במים מושבים.

<אלי לוי: אנחנו כל שנה מגדילים בכמה דונמים את השטחים הירוקים.

<אלי לוי: אנחנו את עודפי המים המושבים נותנים לקרן הקיימת.

<אלי לוי: סביב להבים הקרן הקיימת נוטעת ואנחנו נותנים לה את המים המושבים.

<אלי לוי: מה רוצים לעשות לנו היום?

<אלי לוי: רוצים לתאגד אותנו.

<אלי לוי: הוא אומר: אני אאגד אותך לאיזה תאגיד שאני רוצה.

פיני בדש: יאגד אותך לבדווים- - -

<אלי לוי: לאיזה תאגיד אתה רוצה?

<אלי לוי: נניח, באר-שבע.

<אלי לוי: לפי מספר התושבים אפילו דירקטור לא נוכל להיות שם.

<אלי לוי: נהיה מה שפעם אמר השר מאיר שטרית על חברי המרכז: חלק מהם בדעה מייעצת בלי זכות הצבעה.

מירי רגב: מה אתה רוצה עכשיו ממרכז הליכוד?

מירי רגב: תתייחס פה ליש עתיד, אתם בחרתם ביש עתיד.

מירי רגב: שר האוצר מיש עתיד, מה אתה רוצה מהליכוד?

מירי רגב: אם היינו שם זה בטח לא היה קורה, היינו מבטלים את תאגידי המים.

<אלי לוי: דקה, דקה.

<אלי לוי: תני לי, תאמיני לי אמרתי את זה בלשון חיובית, לא - - - כל ההשקעות האלה שאנחנו משקיעים במשק המים שלנו והביוב, אם הייתי בתאגיד ההשקעות האלה לא היו אצלי ולא הייתי יכול להגיע להשקעות האלה.

<אלי לוי: מחיר המים - כל זמן שפעלה ועדת מים בכנסת מחיר הקנייה של המים היה מחיר אחיד לכל הרשויות במדינת ישראל ומחיר המכירה לצרכן היה מחיר אחיד.

<אלי לוי: היום מחיר המכירה לצרכן הוא מחיר אחיד.

<אלי לוי: פיני, אני רק שואל שאלה, אתה הולך לדיון הבא אחר כך, למה רהט סוציו-אקונומי 0 צריכה לשלם מחיר קוב מים במקורות יותר ממה שמשלמת מודיעין?

<אלי לוי: תסבירו לי רק את זה.

<אלי לוי: אף אחד לא יודע להסביר.

<אלון מסר: אני אשמח להסביר.

<אלי לוי: למה?

<אלי לוי: כי מי שיש לו יותר כוח, מי שיש לו יותר יחסים, מגיע למצב הזה.

<אלון מסר: זה לא נכון.

מירי רגב: תיכף אתה תסביר.

<אלי לוי: רבותי, בבקשה מכבודכם, יש עניין של החרגה.

<אלי לוי: גם בחוק המקורי כתוב: שר הפנים ושר האוצר יכולים לפטור רשות מקומיות מלהקים תאגיד בכלל, לא תאגיד עצמאי ולא תאגיד רשותי ולא אחר - לפטור אותם.

<אלי לוי: אצל עינב זה לא עובד, זה לא עובד.

<אלי לוי: היתה לנו בעיה ואני הולך להגיד אותה פה לפני שעינב ינצל אותה לכיוונים אחרים.

<אלי לוי: לפני חמש שנים היה באג בצנרת בלהבים - רוכבים של חברת פלסאון על צנרת של פקסגול.

<אלי לוי: ברוכבים היה באג ואז היתה לנו בריחה של מים.

<אלי לוי: כשבורחים לך מים בנגב ויש דליפה אתה לא רואה פטרייה רטובה למעלה, הכול זורם.

<אלי לוי: יכולים לזרום אלפי קובים ואתה לא רואה פטרייה למעלה.

<אלי לוי: אתה רואה את הפחת.

<אלי לוי: נתתי לו קוד אליי במחשב, לרשות המים, ואמרתי: תיכנסו, אנחנו הולכים לתקן את הפחת הזה.

<אלי לוי: חברת פלסאון, חברת מבני תעשייה ופקסגול החליפו 700 רוכבים בלהבים על חשבונם ואנחנו ירדנו לפחת של 7%.

<אלי לוי: ישבתי אצל האדון באחד העם?

<אלי לוי: ברוטשילד?.

<אלי לוי: אני לא יודע איפה הם יושבים במרכז תל-אביב, ליד כלבו שלום .

<אלי לוי: נשמתי יצאה עד שמצאתי חנייה.

<אלי לוי: לקח לי שלושת רבעי שעה בגלל ישראל כץ לצאת מצומת להבים.

<אלי לוי: הגעתי אליו, הזמינו אותי לכוס תה.

<אלי לוי: ואז אני מדבר איתו ואני אומר לו: תשמע, אני רוצה להתחיל בתהליך של מה שכתבו בוועדת ניסן - 30 בינואר 2014.

<אלי לוי: התקשרתי עם עורך-דין, עם רואה-חשבון, אני הולך לעשות עדכון לנכסים, להגיע לערך כינון כזה ואחר.

<אלי לוי: זה עולה לי בערך 110,000 שקל להגיע למצב לבוא אליו.

<אלי לוי: אתה מממן אותי במשהו?

<אלי לוי: אומר לי: לא.

<אלי לוי: אני אומר לו: ערך הכינון שלי הוא 40 מיליון שקל.

<אלי לוי: כראש רשות שחושב ללכת לקדנציה האחרונה, תעביר את הכסף לתאגיד.

<אלי לוי: תקבל 50% מערך הכינון במזומן, 50% הנותרים כל שנה תקבל ריבית או התאגיד יחזיר לך את הכסף.

<אלי לוי: יש לי חמש שנים לחלק מנעמי שלטון לתושבים שלי שיזכרו את אלי לוי בטוב.

<אלי לוי: אבל, אנחנו נלחמים.

<אלי לוי: הוא אומר לי: לא, אתה לא יכול להקים תאגיד רשותי.

<אלי לוי: אני אומר לו: אני באתי אליך רק לבדוק את התהליך איך אני מתחיל את זה.

<אלי לוי: התקשרתי כך וכך.

<אלי לוי: אבל, לא.

<אלי לוי: אתה לא תוכל.

<אלי לוי: אני אומר לו: הדברים האלה סוכמו או לא סוכמו?

<אלי לוי: כן.

<אלי לוי: שימו לב, לא הזכרתי אף פעם את בוחבוט היום.

<אלי לוי: אני מבקש, קודם כל, לדחות את הנושא הזה בכלל, את הנושא של 30 בינואר, את יישום של החוק 30 בינואר 14.

<אלי לוי: אני אומר, 30 בינואר 2015.

<אלי לוי: במהלך השנים האלה אנחנו מאוד מבקשים, וחברת הכנסת יפעת קריב, באמת דרכך לשר האוצר.

<אלי לוי: יש אפשרות של החרגה של רשויות מסוימות.

<אלי לוי: איפה שזה מתנהל טוב, בואו לא נקלקל את זה.

<אלי לוי: תודה רבה.

מירי רגב: דוד צור, בבקשה.

מירי רגב: לאחר מכן דורון ועוברים לתשובות.

דוד צור: קודם כל, אני חייב לומר שהדיון הזה ממש עושה לי רע, איך שלא נסתכל על זה.

דוד צור: יש פה משרתי ציבור בכירים ביותר.

מירי רגב: זה פשוט בושה שהם צריכים לבוא לפה ולהתחנן על עניין משק המים.

דוד צור: אני מכיר אישית חלק מהם לאורך שנים.

דוד צור: אנשים אחראיים, רציניים, שיודעים לנהל מערכת כזאת או שתיים.

דוד צור: פיני מחפש מקום בסהרונים בערך, מכין לעצמו מקום במתקן הפתוח.

מירי רגב: לא לפתוח, לסגור.

תמר זנדברג: אין הבדל ביניהם.

מירי רגב: יש.

דוד צור: יש פה אמוציות מאוד גדולות.

דוד צור: יחד עם זאת, אני אומר את זה גם לצד השמאלי פה, חלקכם הביא את זה - לא אתם, לפניכם או אחריכם.

דוד צור: ראשי רשויות הביאו את זה על עצמם גם בהיעדר טיפול אולי רציף לאורך זמן בחלק מהדברים.

<קריאה: רשות המים שלא עשתה עבודה.

דוד צור: רשות המים.

דוד צור: יש פה עיוותים גדולים.

פיני בדש: לא מורידים תינוק עם המים.

פיני בדש: אם אחד לא בסדר לא - - -

דוד צור: לכן, אני חושב שאי-אפשר לטפל בסוגיה הטעונה והרגישה הזו באיזה צורה מאוד גורפת עם חוק שלא עושה אבחנות.

דוד צור: אני סבור שקודם כל אנחנו צריכים הסבר למה תשלום הקנייה ממקורות הוא כל כך חריג במקומות מסוימים כפי שהציג פה ראש עיריית קריית-גת וגם דיבר עליו אלי.

דוד צור: דבר נוסף, אם בחוק ויש בחוק את סעיף ההחרגה - if it is not broken do not fix it.

דוד צור: יש מקומות שבהם הם מסוגלים ויודעים לעשות את זה לאורך זמן.

דוד צור: לא הכול צריך להיות סוציאליסטי, שווה ובאופן גורף.

דוד צור: לכן, לפעמים מהרצון לעשות את זה עושים פה עיוות גדול.

דוד צור: אגב, זה מזכיר לי את הדיונים הטעונים שהיו בכנסת בנושא איחוד הרשויות, לא הייתי אז בכנסת.

דוד צור: לפעמים יש יתרון גדול מאוד לאיחוד הזה.

דוד צור: לא בכדי אני לא רואה פה אף אחד מפורום ה-15.

יפעת קריב: הם עסוקים בלהעביר 450 מיליון לאוצר.

רחמים מלול: למה לא בכדי?

דוד צור: בזמנו כמפקד מחוז תל-אביב אמרתי שהדבר היחידי שראיתי בו שת"פ בין הרשויות השונות היה בנושא השפד"ן.

דוד צור: זה היה המקום היחידי שהצליחו לשתף פעולה.

דוד צור: אפילו בבנייה של גשר מצד אחד לשני לא הצליחו והיפנו את כולם לכיוון אחר.

דוד צור: עצתי לך, גברתי היושבת-ראש, זה סופר דיון חשוב כי הוא לא יכול למצות את עצמו.

דוד צור: יש פה זעקה גדולה שבאה אלינו.

מירי רגב: אז מה אתה מציע?

דוד צור: אני מציע לא לבטל את סעיף ההחרגה.

דוד צור: אני מציע לשבת ולא ללכת באופן גורף ל-15 רשויות.

מירי רגב: זה בדיוק מה שלא מקובל על האוצר ולכן אנחנו צריכים להביא חוק - העניין שהם לא עומדים בניסן.

דוד צור: אז בואו נשמע מהם תשובות.

מירי רגב: תיכף נשמע.

דוד צור: הנושא האחרון הוא נושא השקיפות של חלוקת הרווחים.

דוד צור: אני חושב שכבר דנו בוועדה הזאת יותר מפעם אחת.

דוד צור: אם הרשויות אם היו רואים את האינסנטיב של חלוקת הדיווידנדים כפי שכבר נקבע בחוק - - -

מירי רגב: אתה לא מבין שבגלל זה הם הולכים לתאגידים משותפים כדי שהם לא יקבלו את הדיווידנדים?

דוד צור: אני מבין היטב.

דוד צור: בסופו של דבר, אם לא תהיה שקיפות בחלוקת הדיווידנדים הזאת אז ממה נפשנו?

דוד צור: אם לא הצלחנו בסוף התהליך להוריד את המים לצרכן אז לא עשינו כלום.

תמר זנדברג: איזה להוריד?

מירי רגב: ההיפך, הוא עלה.

מירי רגב: תודה, דוד.

מירי רגב: דורון, ממש שלוש דקות.

<דורון מילברג: אני אדבר פחות משלוש דקות.

<דורון מילברג: אגב, אני מנכ"ל ותיק שהקים שני תאגידים.

<דורון מילברג: היה שותף בהקמת תגיד בראשון, בזמנו הוקם על-ידי דולברג בצורה אחרת לחלוטין, כתאגיד עירוני רגיל, כחברה עירונית רגילה בלי שום בעיה.

<דורון מילברג: הרוויחו ים של כסף, הנפיקו אגרות חוב והרוויחו כ-70 מיליון שקל מההנפקה.

<דורון מילברג: עבדו כמו שחברה עירונית כלכלית אמורה לעבוד עם משאב כלכלי כמו מים שהוא משאב כלכלי.

<דורון מילברג: מצד שני, צריך להתייחס אליו באחריות רבה כי בלעדיו אי-אפשר לחיות.

<דורון מילברג: מנגד, הייתי גם מנכ"ל של עיריית לוד.

<דורון מילברג: כמנכ"ל של עיריית לוד בתקופה של הוועדה הממונה אני עודדתי את הקמת התאגיד כי בתשתית הארגונית של לוד אי-אפשר היה לנהל את משק המים.

<דורון מילברג: עודדתי את זה.

<דורון מילברג: אני חושב שבין הקטבים של רשויות שמתפקדות כמו שצריך, ואני שותף לניהול של ראש עיר שמתפקד בצורה - - -, אני לא צריך לתת לו ציונים.

<דורון מילברג: אבל המערכת מתפקדת בצורה מושלמת, היא משקיעה במים ובביוב יותר מאשר מכניסה.

<דורון מילברג: אז אותנו צריכים להעניש בהקמת תאגיד?

<דורון מילברג: צריכים להגיד להם: חבר'ה, תמשיכו לרוץ עצמאית.

<דורון מילברג: תחריגו.

<דורון מילברג: אני לא איש פוליטי, אבל אנשים שדיברו כאן על המשך הקמת התאגיד יודעים שמחר בבוקר תושב רחובות ישלם, מעמד הביניים ישלם, יותר כסף, עבור מים.

<דורון מילברג: למה?

<קריאה: הוא לא יקבל שירות בכלל.

<דורון מילברג: אני לא מדבר על השירות האחר והפחות טוב שיינתן לו.

<דורון מילברג: לא מוכנים לשמוע אותנו.

<דורון מילברג: יש משפט שאומר שאם כולם טוענים שאתה שיכור יכול להיות ששתית משהו.

<דורון מילברג: אם כולם טוענים כאן שהתאגידים לא הכרחיים או מיותרים אז יכול להיות שצריך להחריג רשויות שמתפקדות כראוי באי-הקמת התאגיד.

<דורון מילברג: יכול להיות שצריכים לקחת מועצות קטנות שמתפקדות בצורה מושלמת ולהגיד להן: תמשיכו לתפקד בצורה מושלמת ותרוויחו כסף ממים ותשקיעו את זה בחינוך, בתברואה - - -

מירי רגב: לא, שילך לתשתיות.

<דורון מילברג: זה ברור שזה הולך לתשתיות.

<דורון מילברג: לכן אני אומר לכם בשמם של המנכ"לים בישראל, אני יושב-ראש איגוד המנכ"לים בישראל, אל תכפו על רשויות לעשות את הטעות הזו, ואני מדבר כפקיד לא כנבחר ציבור.

<דורון מילברג: אני אומר כפקיד שאחראי על התפקוד התקין של המערכת העירונית.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: עינב, בבקשה נא להתייחס לנושאים שעלו כאן.

<ישראל עינב: אני קודם כל רוצה לומר לכל ראשי הרשויות, ובעיקר לראש עיריית רחובות, שבשום מקרה ובשום כוונה אין לא התנשאות ולא התעלמות.

<ישראל עינב: אני, ואני מניח שכל הפקידים בשירות המדינה, מכבדים ומעריכים ומכירים בזה שמי שנבחר ומי שמנהל זה ראשי העיריות.

<ישראל עינב: אין על זה מחלוקת ואם הובן משהו מהתנהלותי אחרת אז אני מראש מתנצל.

<ישראל עינב: אבל אין דבר כזה בליבי.

<ישראל עינב: דבר שני, לא צריך להתרשם מכך שיש פה, כפי שנאמר כאן על-ידי חבר הכנסת צור נדמה לי שאם יושבים פה כל כך הרבה ראשי רשויות ואומרים מה שאומרים.

<ישראל עינב: לא יושבים פה 140 ראשי רשויות שיש להם תאגידים והם מאוד מאוד מאוד מרוצים.

<דורון מילברג: הם יצאו לרחובות.

<ישראל עינב: אני מאוד מבקש.

<ישראל עינב: אני שעה וחצי יושב בשקט, אני מבקש לענות.

<ישראל עינב: אני לא נמצא ב- - -, אין לי את היכולת הזאת.

<קריאה: אבל שלא ייתן לעובדות לבלבל אותו.

מירי רגב: תנו לו לדבר.

מירי רגב: בבקשה.

<ישראל עינב: ואמרתי את זה כבר, ראשי הרשויות מרוצים מאוד מהתאגידים שלהם, אין על זה מחלוקת.

מירי רגב: שקט, אנחנו נביא את כל ראשי הרשויות.

מירי רגב: חבר'ה, יש לנו עבודה.

מירי רגב: אנחנו הולכים לעבוד.

מירי רגב: סוף סוף נראה כמה ראשי ערים - - - פה, כולל ראשי ערים של יש עתיד, כי מי שיוביל את המהלך זה יהיה גיל.

מירי רגב: אנחנו נראה איך אנחנו עובדים עכשיו - או שבאנו לדבר או שבאנו לעשות.

<ישראל עינב: הנה נכנס לפה חבר כנסת שהיה ראש רשות.

<ישראל עינב: אני ממליץ לכם לשאול אותו מה דעתו על התאגיד.

<ישראל עינב: יש בבני-ברק תאגיד מצוין.

<ישראל עינב: עלו פה כמה סוגיות פרטיות ונוגעות אחת לאחת דוברים ואני אגיב עליהן ככל שרשמתי הכול, גם על רחובות.

<ישראל עינב: רחובות כבר הקימה שלוש פעמים תאגיד.

<ישראל עינב: אני עוד זוכר את ראש העיר פורר שהייתי אצלו.

<ישראל עינב: אני נוסע לעיריות.

<ישראל עינב: ניסינו להקים עם עקרון ועשינו אקרובטיקה וזה לא יצא וזה לא הלך.

<ישראל עינב: אנחנו לא פוסלים דירקטורים.

<ישראל עינב: יש את הוועדה הממשלתית לבדיקת מינויים ורק היא המחליטה והיא מחליטה מי כן ומי לא.

<ישראל עינב: היא שואלת לחוות דעתנו.

<ישראל עינב: יש לנו מערכת שמסננת עבורם, אבל אני לא רשאי לא לעצור ולא למנוע מינוי של איזשהו דירקטור.

<קריאה: - - -אבל עשית את זה.

<ישראל עינב: אין לי רשות כזו.

<ישראל עינב: אני אומר את דעתי כיוון שדעתי - - -

<אלי לוי: אבל אתה אומר יש מסננת.

<ישראל עינב: אני מאוד מבקש.

מירי רגב: תנו לו לדבר, הוא ממליץ.

<ישראל עינב: דעתי מתבקשת.

<ישראל עינב: יש ועדת מינויים ממשלתית.

<ישראל עינב: היא מאשרת את מנכ"ל חברת החשמל והיא מאשרת דירקטור לכל תאגיד ותאגיד.

<ישראל עינב: צריך לדעת את זה, זה לא אצלי.

<ישראל עינב: זה לא מצוי אצלי, אבל אני אומר את דעתי.

<ישראל עינב: אינני מצטנע.

<ישראל עינב: איפה שלא נראה לי שבחור בן 25 יהיה דירקטור בתאגיד אז אני אומר את דעתי והיא גם התקבלה.

<אלי לוי: את יודעת שאפי דרעי 40 שנה ראש מועצת כפר יונה.

<אלי לוי: הוא נבחר בגיל 25, אחד מראשי המועצות המצליחים, איך אתה אומר דבר כזה?

מירי רגב: אלי, אתה רוצה שהוא יענה או לא?

מירי רגב: אני לא יכולה ככה להמשיך את הדיון הזה.

מירי רגב: אתה רוצה תשובות או לא?

<אלי לוי: קחי את אפי דרעי.

מירי רגב: הוא יגיד מה שהוא רוצה, זו דעתו.

מירי רגב: בבקשה.

<ישראל עינב: לגבי הרשויות, בעיקר שיושבות כאן - קודם כל, צריך לזכור שחמש-שש שנים אתם או קודמכם, לא משנה, כפי שנאמר קודם הרי זה לא אישי, אומרים ישראל עינב אבל לא אישי, כמטפורה, אתם לא מקיימים את החוק.

<ישראל עינב: אפשר כמובן לערער על החוק, זו זכותכם המלאה ויש לכם נציגים.

<ישראל עינב: אבל אנחנו מממשים את החוק ועל החוק הזה היו תיקונים ובתיקונים הללו ניהלנו משא-ומתן עם מרכז השלטון המקומי והתוצאה של החוק שנחקק היא לאחר המשא-ומתן עם השלטון המקומי.

<ישראל עינב: אפשר לא להסכים, אפשר לא לקבל.

<ישראל עינב: אולי אמרו לכם משהו אחר.

<ישראל עינב: אני אומר לכם ברחל בתך הקטנה, החוק נחקק לאחר שרוה"מ הורה לקיים משא-ומתן עם השלטון המקומי והאוצר קיים משא-ומתן עם השלטון המקומי וכל התיקונים - - -

<שלמה דולברג: ורחובות היתה צריכה לקבל רישיון לפי המשא-ומתן עם השלטון המקומי, כדוגמא.

<אלון מסר: לא נכון.

<ישראל עינב: שלמה, אני מבקש ממך.

רחמים מלול: נברר את זה בבית-המשפט.

רחמים מלול: אתה יכול להגיד לא נכון, ניפגש בבית-המשפט.

<ישראל עינב: אנחנו מקיימים את החוק שהוסכם עם השלטון המקומי שהוא נציגכם עלי אדמות.

<אלי לוי: אבל אומר השלטון המקומי: אתה לא מקיים את החוק.

<ישראל עינב: אני אגיע לזה.

<ישראל עינב: אנחנו מבצעים את זה.

רחמים מלול: - - -יקבע לי ברחובות אם אני יכול להקים תאגיד עצמאי או לא.

רחמים מלול: באמת, נו.

רחמים מלול: יש פה סירוס שלטוני.

רחמים מלול: איזה סירוס שלטוני?

מירי רגב: שנייה, רחמים.

מירי רגב: בבקשה.

<ישראל עינב: ועדת ניסן התכנסה כמדומני לפני כשנתיים ופסקה מה שפסקה והמלצותיה התקבלו על-ידי הממשלה ואנחנו מקיימים את הדברים.

<ישראל עינב: ועדת ניסן הסתמכה על פרמטרים מסוימים ואנחנו מקיימים את הפרמטרים האלה.

רחמים מלול: אתה יכול לקרוא את הסעיף בחוק ההסדרים, ישראל?

רחמים מלול: בוא נקרא את זה לפרוטוקול.

רחמים מלול: ישראל, תקרא את זה בבקשה לפרוטוקול, את הסעיף שמדבר על הקמת תאגידים עצמאיים.

רחמים מלול: אני רוצה שתקרא את זה לפרוטוקול.

<ישראל עינב: אנא, תן לי כפי שאני מוצא לנכון.

מירי רגב: תן לו רגע לדבר.

מירי רגב: שנייה, תיכף הוא יתייחס.

<ישראל עינב: לדוגמה, רשויות שעמדו בפרמטרים שנקבעו לוועדת ניסן עשינו בהן ביקורת פחת מים.

<ישראל עינב: אני לא יודע אם כולם בקיאים במה שמדובר, אבל עשינו את מה שנקבע - ועדת ניסן.

<ישראל עינב: גני תקווה שהוא יישוב קטן ואני לחלוטין לא מאושר באנדרסטייטמנט שהקמתי שם תאגיד, אבל זה מה שוועדת ניסן - - -

<אלי לוי: למה אתה לא מאושר?

<אלי לוי: זה עובד טוב?

מירי רגב: שנייה, רגע.

<ישראל עינב: ועדת ניסן אמרה שאם פחת המים שהתגלה שם, כיוון שכל הדיווחים על פחתי מים שהיו מהרשויות היו קצת שונים מהמציאות, בדקנו את פחת המים, בגני תקווה למרות שהיא יישוב מאוד קטן ולא אמור להיות שם, לפחות לתפיסתי המקצועית, תאגיד מים מים הוקם תאגיד מים.

<ישראל עינב: עשינו ביקורת כזו גם בשוהם שמתנהל שם משק מים טוב מאוד ואני אומר את זה בגלוי.

<ישראל עינב: גם אצל אלי.

<ישראל עינב: זה לא קשור לדברים, לא צריך - - -

מירי רגב: סדרנים, הדיון הבא על הבדווים מתעכב קצת.

מירי רגב: נא לא להכניס יותר אנשים, רק חברי כנסת.

מירי רגב: כל השאר בחוץ.

<ישראל עינב: ביצענו ביקורת פחת מים בשוהם והביקורת חרגה ממה שצפינו אז לא אישרנו שם הקמת תאגיד ואותו דבר מגבעת שמואל.

<ישראל עינב: אנחנו מבצעים בדיוק על-פי הפרמטרים שנאמרו.

<ישראל עינב: ובין היתר, נאמר - - -

פיני בדש: גם אם תאשר לי תאגיד אני לא מוכן להקים.

מירי רגב: פיני, שנייה.

<ישראל עינב: פיני, בסדר.

<ישראל עינב: ובין היתר, אם נגיע לפרדס חנה, בפרדס חנה יש בעיה משפטית שאנחנו מתקשים לפתור אותה והמועצה מתקשה לפתור אותה.

<ישראל עינב: המועצה הקימה ביוזמתה חברה פרטית בשיתוף של שיכון ובינוי, נדמה לי, שרי אריסון.

<חיים געש: באישור משרד הפנים.

<ישראל עינב: אני לא אומר שלא, אין לי אפילו טענה אליך.

<ישראל עינב: יש חברה פרטית, אנחנו לא יודעים לחלץ אותה מפרדס חנה.

<ישראל עינב: מר געש לא יודע לחלץ את החברה הזו מפרדס חנה.

<ישראל עינב: יש שם איזושהי לקונה ובעיה שאנחנו כרגע לא יכולים לפתור אותה.

<ישראל עינב: החברה כמובן ערה למצב המשפטי.

<ישראל עינב: היא אומרת: תנו לנוX מיליונים ואנחנו נצא.

<ישראל עינב: מר געש לא ייתן את המיליונים האלה ואנחנו לא ניתן את המיליונים האלה.

<אלי לוי: אבל למה אתה קונס אותו?

מירי רגב: שקט, רגע.

<ישראל עינב: קרן השיקום לשאלתך - אני רואה שאתה רוצה לצאת, או שרק היה לך קר - - -

<אלי לוי: לידך תמיד חם לי.

<ישראל עינב: קרן השיקום היא לא קנס, קרן השיקום היא קרן פחת שהרשות - - -

<אלי לוי: זה קנס, זה קנס.

<אלי לוי: אתה הודית שזה קנס.

<אלי לוי: הודית שזה קנס.

<אלי לוי: אמרת, הודית.

<ישראל עינב: אני לא הודיתי ולא אמרתי, מעולם לא.

<אלי לוי: אמרת:

<אלי לוי: אני חוסך לכם את הכסף.

<אלי לוי: תתאגדו, קחו את הכסף הזה.

<אלי לוי: אתה אמרת לי, לי אמרת: אני חוסך לך את הכסף.

פיני בדש: כשסירבנו לשלם את זה והלכנו לבית-משפט הם הכניסו את זה למחיר המים.

<אלי לוי: החשיבו את זה כקרן שיקום.

<אלי לוי: מה זה?

<אלי לוי: זה לא קנס?

<קריאה: ההיטל ביוב לא קנס?

מירי רגב: תיכף, אלי.

מירי רגב: בבקשה, עינב.

<ישראל עינב: כאשר הם ייכנסו לתאגיד הקרן הזו חוזרת לאותו יישוב, אם זה לרחובות, אם זה ללהבים, אם זה לעומר, והיא מיועדת לשיקום התשתיות כפי ש- - -

<אלי לוי: אצלי הכול חדש, איזה שיקום?

<קריאה: מה עם הקנס אצלי?

<ישראל עינב: אני רוצה לומר שמבחינה חברתית לדבר על כך שרשויות בסוציו 10, בזכות זה או בגלל שהן בסוציו 10 אנחנו נתנהל כלפיהן שונה, אני חושב שזה לא ראוי בכלל לדיון אפילו.

<דרור אלוני: לא בגלל זה, כי הן מודל לחיקוי.

<דרור אלוני: אף משרד ממשלתי לא מתנהל ביעילות כמו המועצה המקומית שלי.

פיני בדש: סוציו-אקונומי 10 לא מקבלים שקל מהמדינה.

פיני בדש: לא רק שלא מקבלים, לוקחים מאיתנו כסף.

פיני בדש: אני בנגב סוציו-אקונומי 10, לא במרכז הארץ.

פיני בדש: לא מקבל שקל מהמדינה, רק לוקחים ממני.

פיני בדש: רק מפריעים לנו לעבוד, מפריעים לנו לעבוד.

<דרור אלוני: מנסים להיכנס לכיס.

<אלי לוי: נכנסים, לא מנסים.

<ישראל עינב: אני רוצה להגיד משהו לגבי התאגוד האזורי.

<ישראל עינב: במקור מהתחלה לא היה מדובר שאנחנו נעתיק את המפה המוניציפאלית לתאגידים, לא היה מדובר בזה.

<ישראל עינב: זה עיוות.

<ישראל עינב: וכאן מישהו שאמר שהקמנו תאגידים קטנים בשביל לחלק תפקידים - תסלחו לי, זו פשוט אמירה שטותית.

<ישראל עינב: אנחנו רצינו מההתחלה ועם חלק מהמכובדים ישבנו, ודולברג בגלגול הקודם שלו יודע בדיוק את כל מה שאני מדבר, רק לצורך העניין הפך את עורו, וניסינו להקים תאגידים.

<קריאות: - - -

מירי רגב: לא להפריע עכשיו.

<שלמה דולברג: אז אני מבקש רשות דיבור.

מירי רגב: אין יותר רשות דיבור.

מירי רגב: גמרנו את הדיון, רק נסכם.

<ישראל עינב: ניסינו להקים תאגידים גדולים והתפשרתי.

<ישראל עינב: תתפלאו, כן אני התפשרתי.

<אלי לוי: מי אתה שאתה תתפשר או לא תתפשר?

<אלי לוי: אני לא מבין את הדבר הזה.

<אלי לוי: השרים התפשרו, המדינה התפשרה.

<אלי לוי: מי אתה?

<אלי לוי: אתה - התפשרתי או לא התפשרתי.

<אלי לוי: הלכתי לקראת זה, לא הלכתי לקראת זה.

<אלי לוי: אבל הוא אומר: התפשרתי.

<אלי לוי: אנחנו רק אומרים, הנציב העליון?

<אלי לוי: אתה הנציב העליון.

מירי רגב: אלי, אני מבינה שאתה לא רוצה שנסכם את הדיון היום.

מירי רגב: אין בעיה, לא נסכם את הדיון היום.

מירי רגב: מאה אחוז, לא נסכם את הדיון היום.

<ישראל עינב: ואני רוצה לומר לגבי תאגידים אזוריים שכאן כמה הביעו חשש לגבי השירות, גם בתאגידים האזוריים שקיימים היום - כפי שאתם יודעים, ישנם היום אם אני לא טועה 27 או 28 תאגידים אזוריים - בכל יישוב ויישוב יש לשכת שירות.

<ישראל עינב: השירות לא נפגע.

<ישראל עינב: אין קשר בין זה שהנהלת התאגיד תהיה בבאר-שבע לבין זה שבמיתר יינתן שירות בדיוק כפי שהוא ניתן היום.

<ישראל עינב: אין קשר.

<ישראל עינב: לגבי הדיווידנדים - דיווידנד מחולק על-פי חוק, לפי כללים, הכול שקוף.

<ישראל עינב: האמירה שאנחנו לא יודעים איך דיווידנד מחולק היא אמירה שמצביעה במילים הכי נקיות על חוסר ידע.

<ישראל עינב: אין לנו כמעט say על נושא הדיווידנד.

<ישראל עינב: יש לו כללים, עומד - עומד, לא עומד - לא עומד.

<ישראל עינב: לכן, אין בזה איזשהו אמירה.

<אלי לוי: איך הוא יכול להגיד דבר כזה על אבירם דהרי?

<אלי לוי: אבירם דהרי לומד נושא - - -, אבירם לא פה.

<ישראל עינב: גם על אבירם דהרי.

מירי רגב: אלי, לא עכשיו.

מירי רגב: עזוב.

מירי רגב: תאמין לי, אבירם מקבל טיפול פה לא רע.

<ישראל עינב: טיפול מצוין.

מירי רגב: מגיע לו.

<ישראל עינב: מחיר המים שווה בכל מדינת ישראל לכל התושבים וכך צריך להיות.

<ישראל עינב: לכן, כדי לאפשר את זה - -

<אלי לוי: מחיר הקנייה במקורות- - -

מירי רגב: רגע, אלי.

מירי רגב: שנייה.

<אלי לוי: אני מתפוצץ.

<קריאה: הם יספרו שהמשאבות סונקות ל - - -, שטויות.

<ישראל עינב: - -וכדי לוודא שבקריית-שמונה למרות שהיא נמצאת בגובה ולמרות שהיא נמצאת בפריפריה ולמרות שיש שם פחות אוכלוסייה, ישלמו מחיר מים בדיוק כמו בתל-אביב וכמו ברמת-אביב ששם הכול מגדלים וההולכה היא קטנה מאוד ומחיר המים יכול להיות נמוך, ובבת-ים יש בארות ומחיר המים נמוך, אז אכן אנחנו מאזנים את הדברים כדי שהתושבים במים, כמו בלחם, כמו בקוטג', אכן ישלמו אותו מחיר, וזה ראוי וכך צריך להיות, ואני לא חושב שמישהו - - -

<אלי לוי: התושבים משלמים אותו מחיר, התאגידים לא קונים במקורות באותו מחיר.

<ישראל עינב: נכון, בוודאי.

<אלי לוי: תסביר לי איזה הולכה יש לך לרהט?

<אלי לוי: איזה הולכה יש לרהט שאין לך את ההולכה הזו לקריית-שמונה.

<אלי לוי: למה רהט משלמת יותר מקריית-שמונה?

<אלי לוי: על זה תענה.

<ישראל עינב: לעומת זאת, מיום הקמת התאגידים, מה שלא היה קודם, צריך לזכור את זה, התאגידים משלמים 54 מיליון שקל ארנונה לרשויות, 54 מיליון שקל ארנונה לרשויות.

<ישראל עינב: לאור הדרישה של הרשויות שקיבלנו אותה לפטור ממס את הדיווידנד ואישרנו את זה, באותה נשימה, באותה נשימה, באותו היגיון, היה צריך לפטור את התאגידים.

<ישראל עינב: לא את המשרדים שלהם, חלילה.

<ישראל עינב: אבל מתקני ביב וביוב, מתקן טיהור שפכים.

<ישראל עינב: 54 מיליון שקל בשנה משלמים לכם התאגידים.

<ישראל עינב: האם זה צודק?

<ישראל עינב: האם זה ראוי?

<ישראל עינב: זה חלק ממחיר המים.

<אלי לוי: אני משלם 140,000 שקל בשנה למועצה אזורית בני שמעון כבר 15 שנה, עוד לפני שאתה היית בתאגיד, על מתקן טיהור.

<אלי לוי: על מה אתה מדבר?

<קריאה: תסביר לי למה אני משלם את הקנס על הביוב?

<קריאה: אני רוצה להבין למה אתה מונע ממני לגבות את המיסים.

<אלי לוי: את יודעת מה?

<אלי לוי: הוא כבר חרג גם מהמים, הוא כבר - - -

מירי רגב: אני רוצה לסכם.

מירי רגב: חברי הכנסת הולכים וחבל.

<אלון מסר: אפשר להתייחס בשתי מילים?

מירי רגב: לא, אתה לא מתייחס יותר.

מירי רגב: נתנו לך יותר מדי זמן במצגת.

<ישראל עינב: למיטב ידיעתי, שר הפנים - - -

<אלי לוי: אני מציע שתתפטר, ישראל.

<אלי לוי: אתה חבר שלי, תתפטר.

מירי רגב: אלי, תודה.

מירי רגב: בבקשה, עינב.

<קריאה: אנחנו נדאג לו לעבודה.

<ישראל עינב: למיטב ידיעתי, שר הפנים הנוכחי, בניגוד לשר הפנים הקודם שעשה את זה בסיטונות, שר הפנים הנוכחי לא פטר תאגידים.

<ישראל עינב: למיטב ידיעתי, יכול להיות שאני טועה אבל להערכתי אינני טועה.

מירי רגב: אנחנו נעביר מכתב לשר הפנים.

<ישראל עינב: לסיכום, אני לא חושב שהתושבים לא מרוצים, אני יכול להגיד - - -

מירי רגב: אני בטוחה בזה.

<ישראל עינב: רגע, לא השלמתי את המשפט.

<ישראל עינב: לקחתי רק אוויר.

<קריאה: נעשה סקר.

פיני בדש: באר-שבע - - -

מירי רגב: שקט.

מירי רגב: פיני, אי-אפשר ככה.

מירי רגב: אתה לא מנהל כך דיונים אצלך בעיר.

פיני בדש: שיעזו לדבר אצלי.

מירי רגב: יפה, אז תשתוק כאן גם אתה.

<ישראל עינב: אין ספק שכתוצאה מעליית מחיר המים שהיא נובעת מהחלטה של הממשלה להפסיק לסבסד את המים, שום אזרח - לא אני, ולא אתה, ולא גברתי - לא אוהב לשלם יותר.

<ישראל עינב: אז ברור שאין שביעות רצון מזה.

<ישראל עינב: לא על זה מדובר.

<ישראל עינב: אנחנו לא עוסקים בפופוליזם זול, אני מקווה.

<ישראל עינב: לכן, בסופו של דבר, תאגידים אזוריים, אגב, חסכוניים הרבה יותר בכוח-אדם, למי שאמר כאן, מאשר תאגיד חד-רשותי.

פיני בדש: מאיפה קבעת את זה?

פיני בדש: מאיפה קבעת את זה בכלל?

פיני בדש: כל התאגיד שלי זה עובד אחד - - -

דוד צור: כמה?

<אלון מסר: כבר השנה הצלחנו להוריד את תעריף המים.

<אלון מסר: - - -ב-2014 תעריף המים יורד ב-5%, הרבה מאוד בגלל ההתייעלות בתאגידים.

<אלי לוי: עזוב, ה-5% זה בלוף.

<אלון מסר: זה לא בלוף, ממש לא בלוף.

מירי רגב: חבר'ה, אתם לא נותנים לפקידים לענות.

מירי רגב: לכן, אני אשקול את המשך הדיונים עם כל ראשי הערים.

מירי רגב: אני אומרת דבר מאוד פשוט.

מירי רגב: לראשי ערים יש כוח.

מירי רגב: הפקידים לא מעניינים אותי.

מירי רגב: מי שמנהל את המערכות האלה הם אנשים פוליטיים.

מירי רגב: אם ראשי הערים רוצים להתחיל לעבוד אז זה הזמן.

מירי רגב: אם ראשי הערים רוצים להמשיך להתלונן אז תתלוננו על עינב.

מירי רגב: עינב הוא לא מעניין, מי שמעניין זה שר האוצר.

מירי רגב: שר האוצר יכול היום לקבל החלטה לדחות את התאגוד לעוד חצי שנה כדי שבחצי שנה הזו נעשה עבודה רצינית על תאגידי המים.

<אלון מסר: צריך להגיד, זה בניגוד להסכם שנחתם עם השלטון המקומי.

<אלון מסר: אני מקווה שאתם מכבדים הסכמים שנחתמו.

רחמים מלול: אתה מנהל את המדינה, אתה - - -

<אלון מסר: לא.

<אלון מסר: הסכמים אני אוהב לקיים ואני מצפה מהצד השני לקיים את ההסכם שנחתם.

<אלי לוי: בן כמה אתה?

<אלי לוי: הם לא רצו דירקטור בן 25.

<אלי לוי: בן כמה אתה?

<אלון מסר: הלוואי והייתי בן 25, הלוואי.

רחמים מלול: הוא פסל לי דירקטור בן 25 עורך-דין.

מירי רגב: גיל, אני מציעה שאנחנו נקים צוות של ארבעה ראשי ערים עם עוד שני חברי כנסת.

מירי רגב: אנחנו נקבע מדיניות שתהיה בארבעה היבטים: אחד, ציבורית.

מירי רגב: כמו שיעל גרמן השתתפה יחד איתי בהפגנה ברשות המים, בוודאי גם תבוא עכשיו ותסייע לנו.

מירי רגב: אנחנו נקיים את זה ציבורית וזה אומר, רחוב.

מירי רגב: שניים, בג"צ.

מירי רגב: נפנה לבג"צ, עותרים ציבוריים, נגד העניין של אי-עמידה בהסכמים שהיו.

מירי רגב: הדבר השלישי, חקיקה.

מירי רגב: שני חוקים שמובילים יעקב אשר ואנוכי, כולם יהיו יוזמים שלהם.

מירי רגב: החקיקה האחת מדברת על שינוי של המועדים והשנייה על ביטול תאגידי המים.

יעקב אשר: אני - - -

מירי רגב: אתה תיקח מה שאתה רוצה.

מירי רגב: מה שאתה לא רוצה אל תחתום.

מירי רגב: הדבר הרביעי, כדי שעינב לא יגיד לנו שבאים רק 15 איש נבקש מפגש של כל ראשי הערים, גם החזקים, עם שר האוצר ונמתין שיבוא.

מירי רגב: ואם לא, נבוא אליו לביתו.

מירי רגב: אלה ארבעת הצעדים שכל ראשי הערים ואנחנו נוביל.

מירי רגב: אנא תרתמו את ועדת הכלכלה לעניין.

מירי רגב: חלקכם השקעתם גם בברוורמן.

<קריאה: הוא גם תומך בזה.

מירי רגב: הוא לא תומך בזה ולא כלום.

<קריאה: אגב, ודיון על ה- - - שלא קשורות לתאגיד בכלל.

<קריאה: הם מונעים ממני לגבות מיסים וזה חוק לגבות מיסים.

מירי רגב: לכן, הסיכום שלי הוא כזה.

מירי רגב: מחיר המים הוא לא מחיר המים אלא מחיר תאגידי המים.

מירי רגב: הכיוון הוא ללכת לכיוון ברוני מים.

מירי רגב: צריך ללכת לכיוון של תפירת חליפה אישית לכל ראש עיר ולכל ראש רשות.

מירי רגב: מי שצריך לקבוע את זה זה לא הפקידים אלא זה מדיניות של ממשלה נבחרת.

מירי רגב: מי שצריך להוביל את זה כרגע זה שר האוצר.

מירי רגב: כל הכוח צריך להיות על יאיר לפיד.

מירי רגב: אנחנו ביחד נוביל מהלך.

מירי רגב: גיל, בוא אליי לראות איך אנחנו מקדמים את זה.

מירי רגב: תודה רבה.