ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 148, 2013-12-09 12:00

מירי רגב: חברים בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

מירי רגב: על סדר יומנו החוק להסדרת ההתיישבות הבדואית בנגב, התשע"ג-2013, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מירי רגב: אנחנו אמורים לדבר היום על מספר סעיפים של החוק, אבל בכל זאת אני רוצה לפתוח עם כמה אמירות בהמשך להתפתחויות ולפרסומים האחרונים במהלך השבוע החולף, ואני גם אעדכן את הוועדה בהתפתחויות.

מירי רגב: כשהתחלנו את מסכת הדיונים סביב חוק ההסדרה היה ברור לכולנו שאנחנו הולכים לחוק לא פשוט.

מירי רגב: זה חוק שיש התנגדות אליו גם מימין וגם משמאל, אבל אמרנו שהחוק הזה צריך לבוא לידי ביטוי, להביא אותו לחקיקה גם בשינויים כאלה ואחרים, כשהחוק בשל.

מירי רגב: נוצר רושם ממטה היישום, מרשות היישום שהחוק בשל לפחות מבחינת המנהיגים של הציבור הבדואי, שחלקם ישבו על החוק, דיברו אתם על החוק, הם יודעים על מה מדובר ויש הידברות ביניהם.

מירי רגב: חלק מהדברים הם מקבלים, חלק מהדברים הם לא מקבלים כמו בכל מקום.

מירי רגב: דרך אגב, בכל חוק שאנחנו מביאים יש הידברות עם הלקוחות, לכאורה, שהחוק אמור לפתור את הבעיה שלהם.

מירי רגב: החוק הזה אמור לפתור את הבעיה גם של ההתיישבות היהודית, גם את הבדואית וגם איזה אדמות יוחזרו למדינה.

מירי רגב: בעצם מדברים עם כל המגזרים הרלוונטיים ובסוף באה המדינה ואומרת: דיברנו, שמענו את ההערות, פה ופה אנחנו מקבלים, פה ופה אנחנו לא מקבלים.

מירי רגב: אנחנו הריבון ומותר לנו לקבל החלטות.

מירי רגב: כך צריך להיות בכל מדינה דמוקרטית.

מירי רגב: אבל עושים את זה אחרי שיש תהליך של הקשבה של הציבור.

מירי רגב: תהליך הקשבה עם הציבור פירושו גם עם הבדואים, עם המנהיגים של הבדואים ועם היהודים.

מירי רגב: היתה לי תחושה, ולא רק לי אלא לכל חברי הכנסת שהיו שותפים למהלך הזה, שהליך ההקשבה נעשה.

מירי רגב: לצערי, ראיתי את הפרסומים האחרונים בעניין תהליך ההקשבה.

מירי רגב: באו גם בנט וגם יאיר לפיד ואמרו: אנחנו מושכים את החוק כי בעצם הבדואים מקבלים הטבות מאד מאד גדולות והם לא מסכימים לחוק.

מירי רגב: אני רוצה להבין מה קורה.

מירי רגב: בישיבת הסיעה קיבלנו הסכמה, הבהרה מטעמם של בגין ואחרים, שישבו עם הבדואים ויש הסכמה.

מירי רגב: לא של כל הבדואים, לא כל הבדואים יכולים להסכים.

מירי רגב: חלק מהמנהיגות של הבדואים.

מירי רגב: גם אני לא מצפה שאת כל החוק הזה כל ההתיישבות היהודית תקבל.

מירי רגב: לא.

מירי רגב: אף פעם אין "כול".

מירי רגב: יריב לוין ביקש לשמוע את זה בצורה מסודרת מהשר לשעבר בגין, לאחר פנייתי אליו.

מירי רגב: השר כתב מכתב ליושב-ראש הקואליציה שהוא לא אמר מעולם לאיש שהבדואים מסכימים לתכנית.

זאב בנימין בגין: גברתי, אני לא התכוונתי שתכתובת ביני לבין יושב-ראש הקואליציה תפורסם.

זאב בנימין בגין: לא התכוונתי.

זאב בנימין בגין: העברתי אליו מכתב.

זאב בנימין בגין: נוהגיי הם אחרים, אבל אם מבקשים לקרוא דברים שכתבתי אני מבקש שאני אבחר את הקטעים כמעט במלואם.

טלב אבו עראר: - - -

מירי רגב: לא, לא, עכשיו אני לא רוצה לשמוע אותך.

מירי רגב: עכשיו אני מדברת ואתה לא מדבר.

טלב אבו עראר: תתנהגי כמו יושבת-ראש ועדה.

טלב אבו עראר: יושבת-ראש ועדה עם התנועה הזאת?

טלב אבו עראר: אוי ואבוי לך, זה לא מקובל.

מירי רגב: אז אני מבקשת שעכשיו אף אחד לא ידבר.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: עכשיו אני אומרת דבר מאד פשוט – הבנתי מיושב-ראש הקואליציה את מה שאני ידעתי.

מירי רגב: החוק הזה, ההטבות המפליגות שאנחנו נותנים לבדואים, אמור להיות באיזשהן הסכמות והבנות בינינו לבין הבדואים.

מירי רגב: ומרגע שאין הסכמה עם הבדואים – לא שאני צריכה את ההסכמה שלהם.

מירי רגב: אני כמדינה יכולה לקבל החלטה על הכל, אבל לפחות שהיתה בינינו לבינם איזושהי הידברות.

מירי רגב: ההידברות הזאת, אני לא רואה שהיא קיימת.

טלב אבו עראר: לא היתה הידברות.

טלב אבו עראר: לא היתה.

מירי רגב: ואם היא לא קיימת אני תכף אתייחס לזה.

מירי רגב: בגין, אני אתן לך להתייחס לכול.

מירי רגב: הדבר השני, לצערי בישיבה הקודמת דיבר פה אזרח בשם בני תפילין ועדכן שיש מסמך הבנות בין הממשלה לבין הבית היהודי.

מירי רגב: הסכם הבנות.

מירי רגב: אמרתי שאם הסכם ההבנות לא יוצג בפני הוועדה אנחנו לא נדבר על הדבר הזה.

מירי רגב: אף אחד לא יוכל להציג את זה פה ולבוא בתלונות שהחוק תואם או לא תואם.

מירי רגב: ביקשתי מחבר הכנסת זבולון קלפה, שהוא חבר בוועדה והוא חבר בבית היהודי לבקש את אישורו של אורי אריאל לחלק את המסמך פה, כי אם לא אחלק את המסמך עמדת הבית היהודי לא תישמע.

מירי רגב: אי אפשר לדבר ולהסתיר דברים מחברי הוועדה.

מירי רגב: חבר הכנסת זבולון פנה לאורי אריאל, קיבל את אישורו ונשלח אלינו מכתב שנמצא על שולחנכם.

מירי רגב: ואכן יש במסמך ההבנות שני נושאים מהותיים שבמשך כל הדיונים בוועדה לא באו לידי ביטוי.

מירי רגב: האחד, שאלנו מספר פעמים האם יש מפה, האם יש מפה.

מירי רגב: אמרו לנו: אין מפה.

<דורון אלמוג: אין מפת התיישבות.

מירי רגב: שנייה, דורון, אני אתן לכם את האפשרות להגיב.

מירי רגב: שאלתי האם אנחנו יודעים מה הם השטחים שעליהם מדברים.

מירי רגב: אמרו לנו: זה עדיין לא מסוכם.

מירי רגב: אני אומרת שוב שהוועדה הזאת מדברת על חוק הסדרה, לא חוק הסתרה.

מירי רגב: אני לא אעביר שום חוק שחברי הוועדה ואני כיושבת-ראש הוועדה לא נהיה מודעים לכל המסמכים ולכל המהלכים שנעשים סביב החוק הזה.

מירי רגב: החוק הזה הוא חוק לא פשוט, גם לי כיושבת-ראש הוועדה.

מירי רגב: אני נגד השתלטות של בדואים על קרקע, אבל אני גם נגד לתת קרקע לבדואים.

מירי רגב: מה לעשות?

מירי רגב: אבל מתוך הבנת העקרון של הסדרה, ועקרון של הסדרת ההתיישבות היהודית, של הבדואית ואיזה קרקע תוחזר למדינה, זה מהותי בחוק הזה.

מירי רגב: החוק הזה לא יוכל להתקדם להצבעה אם הדבר הזה לא יובא לידיעתנו.

מירי רגב: אני גם אמרתי את עמדתי לדורון.

מירי רגב: אני בטוחה שהוא לא הסתיר את זה בזדון, אבל עצם ההסתרה מבחינתי היא דבר שהוא לא הולם, הוא לא ראוי וזה אי אמון בינינו לבינם.

מירי רגב: הודעתי את זה גם ללוקר, גם לרל"ש ראש הממשלה.

מירי רגב: שניהם רואים את הדבר הזה בחומרה.

מירי רגב: שניהם חושבים שהדברים האלה היו צריכים להיות מוצגים.

מירי רגב: גם לוקר וגם גיל שפר, רל"ש ראש הממשלה.

מירי רגב: אני גם אפגש בעניין הזה עם ראש הממשלה ולוקר יקיים פגישה עם כולנו, כל הנציגים הרלוונטיים, כדי לדעת לאן אנחנו מתקדמים עם החוק הזה.

מירי רגב: אני מבינה שצריך להגיע להסדרת סוגיית הבדואים בנגב, אבל החוק הזה צריך להיות חוק הוגן למדינה, לבדואים, לנגב ולהתיישבות היהודית.

מירי רגב: חוק שלא יביא לידי ביטוי את המרכיבים האלה וישים את כל התמונה כמו שהיא על השולחן, לא נוכל לקדם אותו עם כל הרצון שיש לי לקדם אותו.

מירי רגב: אני אומרת את זה שוב.

מירי רגב: התייעצתי עם היועץ המשפטי אם אפשר בכלל לקדם את הדיון הזה היום וקיבלתי החלטה שאני ממשיכה לקיים את הדיונים.

מירי רגב: אני לא מביאה את זה להצבעה.

מירי רגב: החוק לא יבוא להצבעה עד אשר נעבור סעיף סעיף בעניין מסמך ההבנות ותאימותו עם החוק, בעניין מפת ההתיישבות שאושרה על-ידי הממשלה וההתיישבות כפי שרואה אותה מנהלת היישום.

<דורון אלמוג: זאת לא מפת ההתיישבות.

<דורון אלמוג: זאת מפת מצאי הקרקעות להסדרה.

מירי רגב: דורון, אני לא רוצה לפתוח את זה יותר ממה שאני אומרת כאן עכשיו.

מירי רגב: אני אומרת שהגענו למצב הזה והוא לא נעים לכולנו.

<קריאה: אז אולי תפסיקי את הדיונים.

מירי רגב: כשאני אצטרך לקבל ממך חוות דעת אני - - -

זאב בנימין בגין: זו משאת הנפש שלכם.

זאב בנימין בגין: משאת הנפש שלכם שהדיונים ייפסקו.

מירי רגב: הדיונים לא ייפסקו.

מירי רגב: אני רוצה להגיד לך דבר פשוט.

חנא סוייד: - - - זה מצב של תוהו ובוהו, ועל התוהו ובוהו הזה אני אומר אולי כדאי לכם לסדר את הניירות שלכם ואחר כך נמשיך.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: אני אתן לך אפשרות לדבר, עכשיו אני רוצה לסיים את דבריי.

מירי רגב: לכן אני אומרת את הדבר הבא, אם מישהו חושב שהריבון במדינת ישראל הוא הבדואים ולא המדינה הוא טועה.

מירי רגב: המדינה היא הריבון ולמדינה יש את הזכות והחובה לקבל החלטות שהן נכונות להתיישבות היהודית, הבדואית, טובת הנגב וטובת המדינה הזאת.

מירי רגב: אין אף אחד שהוא מעל החוק במדינה הזאת, וחוק שיהיה הוא חוק.

מירי רגב: אנחנו נעביר חוק שיהיה חוק ראוי, מידתי והוגן כלפי שלושת הדברים שאמרתי: התיישבות יהודית, בדואים וחזרת אדמות למדינת ישראל.

חנא סוייד: למה?

חנא סוייד: הבריחו את האדמות?

חנא סוייד: אפשר להבין מדברייך שכאילו הבריחו את האדמות.

מירי רגב: בהקשר הזה אני רוצה להגיד, כל האלימות של הבדואים כנגד השוטרים וההפגנות שלהם, כולל לקראת מה שהולך להיות ביום הזעם, ב-19 לחודש, אנחנו נקיים על זה דיון בשבוע הבא עם השר לביטחון פנים ועם כל הגורמים הרלוונטיים.

מירי רגב: אלימות לא תתקבל.

מירי רגב: וצריכה להיות פה אכיפה ברורה וחדה כלפי כל אותם מפגינים.

מירי רגב: אנחנו גם נדון בבקשה של המשטרה, מצד אחד, להוציא צו מבית המשפט.

מירי רגב: הם קיבלו את צו בית המשפט.

מוחמד ברכה: חוק כזה הוא התגלמות העוול.

מירי רגב: מאה אחוז, תירשם לזכות דיבור.

מירי רגב: אני כרגע פותחת את הדברים.

מוחמד ברכה: את דיברת על שתי סוגיות וסוגיה אחת התעלמת ממנה לחלוטין.

מוחמד ברכה: לא דיברת על מכשיר האידוי של הבדואים שאף אחד לא יודע לאן לוקחים אותם.

מירי רגב: המשטרה גם תתייחס מדוע היא ביטלה לאחר אישור בית המשפט את הצו להביא מהתקשורת את אותם בדואים שצילמו אותם מכים שוטרים.

מירי רגב: גם בזה היא תתעסק.

מירי רגב: אני רוצה להבין מה היכולת שלנו כמדינה לאכוף את החוקים כדי שההתפרעות תהיה במסגרת החוק, כמו שאומרים.

מירי רגב: מותר לעשות הפגנה אבל לא להיות אלימים, לא כלפי שוטרים ולא להתנהג כמו שהתנהגו הבדואים בפעם האחרונה.

טלב אבו עראר: גוררים ילד בן 12 - - -

מוחמד ברכה: הם מגינים על הבית.

מוחמד ברכה: מי זה שמדבר כאן?

מירי רגב: אני רוצה לתת התייחסות כללית רק לנושא המסמך.

מירי רגב: נא להירשם אצל יפה.

מירי רגב: קודם כל השר לשעבר בגין, דורון וארז, המשנה.

מירי רגב: ארז, אם אתה רוצה להיות הראשון אתה תפתח.

מירי רגב: אני רוצה להבהיר באופן ברור לממשלה שאם יש עוד איזה מסמך שלא הוצג בפני הוועדה, נא לא להביא אותנו - - -

זבולון כלפה: כן.

זבולון כלפה: יש עוד מסמך שהוא מאד משמעותי שלא מופיע בפנינו.

זבולון כלפה: יש מפת הסדר שחתומה אצל פקיד ההסדר משנת 1971, שהיא בעצם תוחמת את הכל ומכניסה את כל הדיון לתוך מסגרת.

זבולון כלפה: המפה הזאת אמנם הגיעה לידי, לא משנה באיזו דרך, אבל המפה הזו קיימת והיא בעצם מכניסה את כל הדיון למסגרת האמתית שלו.

זבולון כלפה: לצערי, המפה הזו לא קיימת בפנינו וזה מהווה בעיה.

מירי רגב: אני מודה לחבר הכנסת זבולון שגם סייע והביא לכך שמסמך ההבנות נמצא פה על שולחן חברי הכנסת.

מירי רגב: תודה רבה לך, חבר הכנסת זבולון.

מירי רגב: אני מבקשת מהממשלה, כל מסמך שיש שקשור במהות החוק – במהות החוק – יוצג בפני חברי הוועדה, גם אם נדון בעניין הסעיף הזה בעוד חודש או בעוד חודשיים.

מירי רגב: המסמכים צריכים להיות בפני חברי הוועדה משום שחברי הוועדה צריכים ללמוד את הנושא.

מירי רגב: אני יודעת, לא מתייחסים אלינו ברצינות אבל בכל זאת אנחנו עושים שיעורי בית.

מירי רגב: חברי הוועדה צריכים ללמוד את הנושא, להכין את עצמנו לקראת העניין, גם אנחנו וגם האזרחים שמגיעים לכאן.

מירי רגב: לכן, כל מסמך שיש מרגע זה שקשור למהות החוק, אני מבקשת מכם להעביר את זה אלינו בצורה מסודרת שנעביר את זה לכל החברים הרלוונטיים.

מירי רגב: אני לא אקיים דיון על המסמכים בצורה לא מסודרת.

מירי רגב: כל מסמך ידון בסעיף שלו, אבל שלא יהיה לנו מצב שאנחנו מגיעים לסעיף הרלוונטי והמסמך שקיים הוא רק המסמך שלכם.

מירי רגב: ופתאום, בסעיף 52 אנחנו מגלים שיש מסמך, כמו מסמך ההבנות.

זבולון כלפה: דרך אגב, זה מול ועדת השרים ולא מול הבית היהודי.

זבולון כלפה: סליחה על התיקון.

מירי רגב: אבל אורי אריאל חתום מבחינת הקואליציה על המסמך עם המל"ל.

זבולון כלפה: לא, הוא לא חתום.

זבולון כלפה: זה מסמך שהוגש ערב ישיבת ועדת שרים לחקיקה.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: זבולון, גם אתה מוזמן לדיון אצל לוקר.

מירי רגב: ביקשתי שיזמינו גם אותך וגם את אורי וגם את יושב-ראש הקואליציה.

מירי רגב: אנחנו נשב ונלמד מה עוד הכנסת וועדת הפנים, שאמורה לאשר חוק היסטורי חשוב וכואב לכולם, כל אחד בהיבטים שלו כי נדרשת גמישות של כולם כדי להגיע להסדר, מה עוד אנחנו לא יודעים.

מירי רגב: ואני מבטיחה לך שאם יהיו כאלה דברים אני לא אעסוק יותר בחוק הזה, עד אשר הממשלה תביא חוק מתוקן, מוסדר, מתואם, שקוף כדי שנוכל לדון בו.

חנא סוייד: זה לא נראה כמו חוק.

חנא סוייד: זה נראה כמו קנוניה.

חנא סוייד: זה קנוניה.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: הרי אתה לא חשפת את זה.

מירי רגב: אנחנו חשפנו את זה אז עכשיו תירגע.

מירי רגב: עכשיו אני מבקשת מהמשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

מירי רגב: ידבר קודם כל ארז, לאחר מכן השר לשעבר בגין והתייחסות של חברי הכנסת שנרשמו.

מירי רגב: אני מבקשת לקבל את הרשימה.

<ארז קמיניץ: גברתי, אני מבקש להתייחס למסמך ההבנות.

<ארז קמיניץ: מעבר לדברים שנאמרו גם נשלחו מכתבים על-ידי חברי הכנסת גם ליועץ המשפטי לממשלה.

<ארז קמיניץ: אני רוצה להסביר, גברתי, לפחות את נקודת המבט שלנו, עובדי המדינה.

<ארז קמיניץ: גברתי היושבת-ראש, יחסי האמון עם הכנסת בוודאי הם משהו שמאד מאד חשוב לנו והם נר לרגלינו.

<ארז קמיניץ: ואם גברתי אומרת שיש בעיה במישור הזה אז אני מבקש לעשות מאמץ ותהיינה שיחות נוספות בהקשר הזה.

<ארז קמיניץ: אני מבקש שאנחנו נוכל להבהיר בצורה מדויקת את הכיוון שלנו, את ההבנה שלנו את הדברים על מנת שלא יהיו דברים כאלה.

<ארז קמיניץ: גברתי, עצם השימוש במונח "הסתרה" כשלעצמו מבחינתי הוא כבר תקלה במובן זה שהמילה "הסתרה" מקפלת בתוכה איזושהי אמירה כאילו באו עובדי המדינה, התייעצו בחדרי סתרים כאלה ואחרים ואמרו: באיזו דרך נוכל להעלים פיסת מידע רלוונטי זו או אחרת מהוועדה?

<ארז קמיניץ: גברתי, לא מניה ולא מקצתיה.

<ארז קמיניץ: אנחנו לא עוסקים בהסתרות.

<ארז קמיניץ: אנחנו לא מסתירים מוועדה בכנסת, מכל ועדה בכנסת, בוודאי מהוועדה הזאת.

<ארז קמיניץ: את יודעת, גברתי, שאנחנו נמצאים בקשר מתמיד בשורה של הצעות חוק.

<ארז קמיניץ: אנחנו לא עוסקים בהסתרות מפני חברי הכנסת, מפני יושבת-ראש הוועדה של מידעים שאנחנו חושבים שהם רלוונטיים לדיון בוועדה.

<ארז קמיניץ: אין דבר כזה.

<ארז קמיניץ: לא קיים, לא נמצא בלקסיקון שלנו.

<ארז קמיניץ: אנחנו לא מנהלים דיונים פנימיים איך להסתיר מידעים רלוונטיים להצעת חוק מחברי כנסת.

<ארז קמיניץ: זה לא קיים.

מירי רגב: אבל זה מה שקרה.

<ארז קמיניץ: אז עכשיו אני רוצה להסביר.

<ארז קמיניץ: לכאורה אני אומר משפט מאד קטגורי ומצד שני יש מסמך הבנות שלא הוצג בפני הוועדה על-ידינו.

<ארז קמיניץ: זה נכון.

<ארז קמיניץ: למה?

<ארז קמיניץ: מדוע אנחנו חשבנו שהמידע הזה אינו רלוונטי להצעת החוק, לפחות לא בשלב הזה?

<ארז קמיניץ: השר לשעבר בגין אמר את הדברים בתחילת הדרך.

<ארז קמיניץ: אולי הם נאלמו קצת נוכח להט היצרים, וזה ברור.

<ארז קמיניץ: אנחנו מבינים, אנחנו עוסקים בחוק מאד קשה ומסובך.

<ארז קמיניץ: ככלל, הצעת החוק עוסקת בהסדרים הקנייניים, בהסדרים שהם פלטפורמה להסדרת ההתיישבות, בהסדרים שהם פלטפורמה אחר-כך להוסיף על זה את שכבת ההתיישבות.

<ארז קמיניץ: עיקרו של החוק, לוח הזמנים של החוק – אולי כשנתק

<ארז קמיניץ: דם קצת נבין – עוסק בשאלה כיצד אני מגיע לפשרה היסטורית בעניין תביעות הבעלות.

דב חנין: עיקרו של החוק הוא אמצעי מלחמה נגד הבדואים.

מירי רגב: סליחה, סליחה.

מירי רגב: דב, הבנו, עשית כניסה.

מירי רגב: שלום, דב כאן בחדר.

מירי רגב: שב בבקשה.

מירי רגב: שלום גם לך, שב בבקשה ותתייחס כשניתן לך לדבר.

מירי רגב: עכשיו ארז מדבר.

מירי רגב: בבקשה.

<ארז קמיניץ: הואיל ואני הייתי מעורב באופן ישיר בניסוחו של החוק, סעיפים רבים בחוק עוסקים בשאלה כיצד אני מזהה את תובע הבעלות המקורי, או, יותר נכון, את חליפיו השונים לאורך השנים, כי אנחנו באמת עוסקים במשהו שהתחיל בשנות השבעים ולא בטוח שהתובע המקורי כבר נמצא.

<ארז קמיניץ: חייבים לזהות אותו, ולזהות אותו בצורה נכונה.

<ארז קמיניץ: בנוסחת התמורות, איך מגישים את הנוסחה הזאת למי שזיהית?

<ארז קמיניץ: איך אתה עושה חיבור בין נוסחת התמורה לבין מי שזיהית כתובע?

<ארז קמיניץ: זה חוק ענייני במהותו.

<ארז קמיניץ: בהיותו חוק שעוסק בתביעות בעלות, בהסדר, בקניין יש בו הרבה סעיפים מסובכים בשאלה כיצד אתה מזהה את מי שאתה צריך לתת לו קניין או את מי שאתה צריך להתפשר אתו.

<ארז קמיניץ: מבחינתנו זה עיקרו של החוק, גברתי.

מירי רגב: ארז, הרי אני לא מזלזלת באינטליגנציה שלך.

מירי רגב: אתה אל תזלזל בשלנו.

מירי רגב: הרי כשאתה מדבר על קניין ואתה מדבר על מישהו שמקבל תמורה, הוא רוצה לדעת איפה הוא מקבל תמורה.

מירי רגב: הוא רוצה לדעת היכן זה יהיה.

מירי רגב: יש מפה או מסמך הבנות שדובר עליו.

מירי רגב: מה שהיה בעבר בהסכם קואליציוני זה נהדר.

מירי רגב: כולנו יודעים את זה כחברי כנסת שהיה הסכם קואליציוני – אלה נכנסו לממשלה, אלה לא נכנסו לממשלה.

מירי רגב: בסוף יש ממשלה.

מירי רגב: כשיש חוק רלוונטי בנושא כל-כך משמעותי שיוצר כל-כך הרבה התנגדויות וצפיפות רגשית, לא יכול להיות שמידע שבעקיפין הוא מהותי – למה אני אומרת "בעקיפין"?

מירי רגב: כי באמת הנושא העיקרי הוא הקניין, אבל בעקיפין אתה לא יכול לדון בעניין הזה בלי להבין מה הולך להיות בנגב, איזו מפת התיישבות הולכת להיות בנגב.

מירי רגב: היום אני מבינה גם למה היה לנו קשה לקדם את הצעה לדיון מהיר של חמישה יישובים יהודיים בנגב.

מירי רגב: היום אני מבינה את זה.

מירי רגב: משום שאתה לא יכול לדבר על חמישה יישובים יהודיים אם אתה לא יודע מה מפת ההתיישבות הכוללת.

מירי רגב: נכון, דורון?

<דורון אלמוג: זה דבר תלוי בדבר.

מירי רגב: היא הנותנת.

מירי רגב: אם זה דבר תלוי בדבר תביאו את המידע הרלוונטי לכאן מראש, שנדע אותו, ואז אני אקרא לחוק חוק הסדרה ולא חוק הסתרה.

באסל גטאס: אבל יש לך את המפה של ההבנות, של מסמך ההבנות.

מירי רגב: אבל עכשיו זה הגיע.

מירי רגב: טוב שנכנסת גם אתה, אבל עכשיו זה הגיע.

מירי רגב: הם לא הביאו לנו את זה מראש.

באסל גטאס: לא, קלפה נתן לנו מתחת לשולחן.

זבולון כלפה: לא, לא נתתי.

מירי רגב: על בקשיש אני לא יכולה לדבר.

<ארז קמיניץ: בסופו של יום הדיונים הראשוניים בוועדה התרכזו לא בשאלה המרכזית של החוק אלא בשאלה הפריפריאלית שאני מבין שהיא מעניינת את כולם, וזאת השאלה לגבי מיקומם של היישובים או מיקומה של התמורה.

תמר זנדברג: אתה הולך להוציא אנשים מהבתים שלהם ואיפה הם יהיו זאת שאלה פריפריאלית?

מירי רגב: תמר, תמר, את רשומה לזכות דיבור.

מירי רגב: תני לו רגע לדבר.

תמר זנדברג: אני רוצה להבין אם אני שומעת טוב.

<ארז קמיניץ: אני אסביר גם למה.

<ארז קמיניץ: אם רוצים לעסוק בהתיישבות יש כמה וכמה מסמכים שהם רלוונטיים – תמ"ם 14X23.

<ארז קמיניץ: התמ"ם הזאת נמצאת, כל אחד יכול לעיין בה, היא תמ"ם מאושרת.

<ארז קמיניץ: אם הוועדה רוצה שאנחנו נסביר על התמ"ם הזאת אנחנו נסביר.

זבולון כלפה: כמה מבוצעים בתמ"ם הזאת?

<ארז קמיניץ: מעבר לזה צריך להגיד ביושר, אנחנו לא יודעים היום – אין לנו מסמך היום שאומר בדיוק איזה יישוב יעבור לאן ואיזה יישוב יישאר במקומו.

<ארז קמיניץ: יותר מזה, גברתי, אנחנו לא יודעים להגיד לאף תובע בעלות איפה בדיוק יהיה המגרש שלו.

<ארז קמיניץ: אנחנו לא יודעים להגיד את זה היום.

באסל גטאס: אז נדון בחוק אחרי שאתה תדע.

<ארז קמיניץ: אבל אי אפשר.

מירי רגב: ארז, הכל בסדר, אבל אתה צריך להבין שהמסמך הזה – כל מה שאתה אומר עכשיו הוא ברור.

מירי רגב: אפשר לסיים את הדיון הזה ולהגיד: טעינו, לא יחזור על עצמו.

מירי רגב: הממשלה תציג כל מסמך רלוונטי שקשור לחוק ישירות או בעקיפין לחברי הוועדה.

מירי רגב: די.

<ארז קמיניץ: גברתי, אין בעיה.

<ארז קמיניץ: אני יכול להגיד את הדבר הזה, אבל אני רוצה שהוועדה תבין מאיפה הגענו ולא הגענו ממקום של הסתרה אלא ממקום אחר לגמרי.

דב חנין: זה לא הסתרה, זה היה גילוי נאות.

דב חנין: הממשלה התנהגה בגילוי נאות.

<ארז קמיניץ: יש דברים, בוודאי את המסמך שעלה פה קודם, שאלת המפה בהסדר שכבר פורסמה בכלל ברשומות, אבל זו מפה שאפשר בוודאי להעביר.

<ארז קמיניץ: היו דברים, למשל טיוטות פנימיות של עבודת הממשלה, שאנחנו לא נוכל להעביר.

מירי רגב: את זה ביקשתי להעביר?

מירי רגב: ביקשתי להעביר?

מירי רגב: לא ביקשתי להעביר.

מירי רגב: אני מעולם לא מבקשת לקבל עבודת מטה כי בסוף יש עבודת מטה בין המשרדים ויש ממשלה שמקבלת החלטה.

מירי רגב: מסמך ההבנות זה לא עבודת מטה.

<ארז קמיניץ: אז אמרנו.

<ארז קמיניץ: הנושא הזה עלה, הסברנו מדוע חשבנו שלפחות בשלב הזה של תחילת הדיונים - - -

מירי רגב: הסברת וזה לא מקובל.

דב חנין: את מי רציתם לרמות?

דב חנין: זאת השאלה.

מרב מיכאלי: בטח שלא אם לא מדברים עם האנשים עצמם ומחליטים עליהם.

מרב מיכאלי: בוודאי שאי אפשר להגיע למצב הזה.

מירי רגב: בחוק הזה עוסקים מ-2007.

מירי רגב: להזכירך, החוק הזה עוסקים בו מ-2007.

<ארז קמיניץ: זה נכון.

<ארז קמיניץ: בסופו של דבר החוק מייצר פלטפורמה.

<ארז קמיניץ: הוא לא קובע מיקומים של תמורות, הוא לא קובע מיקומים של יישובים, הוא לא קובע מיקומים של יישוב לפלוני או לאלמוני.

<ארז קמיניץ: צריך להבין את זה.

<ארז קמיניץ: אני מבקש לסיים באמירה שהתחלתי בה – אנחנו לא עוסקים בהסתרות, אנחנו לא מבקשים להסתיר שום מידע שהוא רלוונטי להצעת החוק, גברתי.

מירי רגב: מרגע זה, ארז, משום שאתה המשנה ליועץ המשפטי לממשלה ועוסק בחוק הזה, אני מבקשת ואני אומרת את זה, חוזרת ואומרת באופן ברור וחד – כל מסמך שיש בכספת במל"ל או לא בכספת במל"ל, בכל מקום שהוא שקשור בעקיפין או ישירות לחוק הזה, אני מבקשת להגיש אלינו.

מירי רגב: לא כשנגיע לדון בסעיף הרלוונטי.

מירי רגב: להגיש כדי שנוכל להכין את עצמנו לקראת הדיונים בסעיפים הרלוונטיים.

מוחמד ברכה: היושבת-ראש, אני מוחה בתוקף על השימוש העודף במילה "ביושר" אצל הדובר האחרון.

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: אתה מוחה ואני לא מקבלת את אמירתך.

מירי רגב: אני חושבת שביושר הוא אומר את זה.

מירי רגב: אני לא חושבת שהוא התכוון לעשות את זה, אבל בסוף התוצאה היתה הסתרה.

באסל גטאס: הם יש עוד מסמכים בכספת?

באסל גטאס: מירי, את צריכה לשאול בפני כל הוועדה – תואילי בטובך ויובהר לנו האם יש עוד מסמכים סודיים.

דב חנין: המסמך מדבר על - - -

מירי רגב: לא, אין בקשות טכניות.

מירי רגב: אני אוציא אותך החוצה.

דב חנין: המסמך מדבר - -

מירי רגב: לא, אני אוציא אותך החוצה.

דב חנין: תוציאי אותי.

מירי רגב: אין בעיה, תוציאו אותו החוצה.

דב חנין: תקראי לי לסדר.

מירי רגב: אז אני קוראת לך לסדר בפעם הראשונה, קוראת לך לסדר בפעם השנייה, קוראת לך לסדר בפעם השלישית.

דב חנין: למה אנחנו לא מקבלים מסמך עם צבעים?

מירי רגב: אני אתן לך מסמך עם צבעים.

דב חנין: טוב, אני מחכה.

מירי רגב: תחכה, תקבל.

מירי רגב: אפשר לחשוב שאתה הבאת את המסמך הזה, דב.

מירי רגב: אנחנו הבאנו את זה, אז יש לנו סיבה להסתיר?

מירי רגב: (חבר הכנסת דב חנין יוצא ממליאת הוועדה.

מירי רגב: )

מרב מיכאלי: כבוד יושבת-הראש, רק לפרוטוקול - - -

מירי רגב: לא, לא, מרב, כל אחד ידבר בתורו.

מירי רגב: גמרנו עם זה.

מרב מיכאלי: אבל זה לא משנה מי הביא את המסמך הזה.

מרב מיכאלי: אין לזה רלוונטיות.

מרב מיכאלי: זה הוסתר ממך כמו שזה הוסתר משאר חברי הכנסת.

מירי רגב: סליחה, סליחה, סליחה, קריאה ראשונה.

מירי רגב: מרגע זה כל אחד נרשם לזכות דיבור.

מירי רגב: אין יותר שאלה.

מירי רגב: כל אחד שואל שאלה ואז רוצה לדבר בזכות הדיבור שלו.

מירי רגב: לא נתקדם ואני רוצה להתקדם עם החוק.

מירי רגב: כל אחד ידבר בזמנו.

מוחמד ברכה: קריאת ביניים זה חלק מהדיון.

מירי רגב: כולל קריאת ביניים.

מירי רגב: במליאה יש קריאת ביניים.

מוחמד ברכה: לא, גם כאן.

מירי רגב: הלאה, השר לשעבר, בגין.

טלב אבו עראר: הכל לחץ.

מוחמד ברכה: תפסיקי עם הסגנון הזה, באמת.

מוחמד ברכה: את יושבת-ראש ועדה ולא גננת כאן.

זאב בנימין בגין: גברתי היושבת-ראש, חברות הכנסת, חברי הכנסת, גברתי, את הטלת עליי שתי משימות, לא אחת, לענות בשתי שאלות, אחת הנוגעת לי, לדברים שאמרתי או כביכול אמרתי ולעמדתי בנושא זה.

זאב בנימין בגין: אני אבקש מאד לשמוע את דבריי בסבלנות.

זאב בנימין בגין: אמרתי קודם לא חשבתי שמכתבי ליושב-ראש הקואליציה, שהעברתי אליו באמצעות חברי הטוב, האיש המסור העושה לילות כימים כדי לקדם את החברה הבדואית בנגב, העברתי באמצעותו את המכתב.

זאב בנימין בגין: אני בדרך-כלל מניח שמכתבים נשארים בין השולח לבין הנמען, אבל אין בו במכתב הזה שום דבר שאני אינני יכול לקרוא מתוכו.

זאב בנימין בגין: ואולי מוטב, כדי לקצר, כדי שהדיבור יהיה שוטף, אני אקרא מתוך המכתב הזה.

זאב בנימין בגין: כך כתבתי.

זאב בנימין בגין: הדברים בעיקרם מופיעים בפרוטוקול הוועדה לפני כשבועיים-שלושה.

זאב בנימין בגין: התייחסתי לאותה נקודה מה אמרתי, עם מי דיברתי, תמיכה של מי קיבלתי לעניין התכנית.

זאב בנימין בגין: אקרא כדלקמן: "אני מבקש להבהיר שוב כי בניגוד למה שנטען בשבועות האחרונים, לא אמרתי לאיש אף פעם אחת שהבדואים מסכימים לתכניתי.

זאב בנימין בגין: הסיבה לכך פשוטה – לא אמרתי זאת כי לא יכולתי לומר מאחר שלא הבאתי בפניהם את תכניתי.

זאב בנימין בגין: כידוע, לאחר פרסום כל תזכיר חוק ממשלתי להערות הציבור, מחליטים משרדי הממשלה הנוגעים בדבר להטמיע או לדחות הערות שהתקבלו ובעקבות זאת מנוסחת הצעת חוק המוגשת לאישור הממשלה.

זאב בנימין בגין: הצעת החוק המתוקנת אינה מוצגת שוב לציבור כדי לשמוע אם התיקונים נושאים חן בעיניו אם לאו.

זאב בנימין בגין: ההזדמנות להשמיע הערות לנוסח המתוקן ניתנת לציבור במהלך החקיקה בכנסת.

זאב בנימין בגין: הממשלה הטילה עליי ב-2011 לנהל מהלך הקשבה לציבור בעקבות פרסום תזכיר החוק להסדרת התיישבות בדואים בכנסת ולהציע בו שינויים.

זאב בנימין בגין: לא הצגתי את הצעת החוק שתוקנה על-ידי בפני ציבור כלשהו, כולל בדואים.

זאב בנימין בגין: לכן לא יכולתי לשמוע מהם תגובות לתכניתי.

זאב בנימין בגין: מכאן שלא יכולתי לדעת את מידת תמיכתם בחוק.

זאב בנימין בגין: מכאן נובע שלא יכולתי לומר כי אני יודע על תמיכתם בחוק ולא אמרתי.

זאב בנימין בגין: פשיטא.

זאב בנימין בגין: בעת שהגשתי לאישור הממשלה את הצעותיי הסברתי את הנחתי כי התכנית החדשה מגדילה את הסיכוי להצטרפות תובעי בעלות להסדרה המוצעת בחוק וכי רבים מהם אכן יצטרפו להסדרה זו.

זאב בנימין בגין: ככה אני מניח גם היום.

זאב בנימין בגין: לאחר החקיקה תעמוד בפני תובעי הבעלות ברירה – הצטרפות להסדר על יסוד תמורות הוגנות בקרקע ובכסף או רישום על שם המדינה של כל שטח תביעתם ללא פיצוי.

זאב בנימין בגין: ניתן להניח שרבים יבחרו באפשרות הראשונה.

זאב בנימין בגין: מכל מקום, על פי החוק לא יינתנו כל תמורות לתובעי בעלות שיצטרפו להסדרה אלא לאחר שקיימו את חלקם בה, ומכאן שסיכון לשימוש בחוק לרעה אינו עומד בפנינו.

זאב בנימין בגין: חברים אחדים בסיעות הקואליציה טענו בעקבות ההפגנה האלימה שארגנה בל"ד בנגב בתחילת השבוע כי זו הוכיחה "שהבדואים מתנגדים לחוק ועל כן יש לעצור את חקיקתו".

באסל גטאס: כבוד השר לשעבר, מי ארגן את ההפגנה?

זאב בנימין בגין: בל"ד, בל"ד אירגנה את ההפגנה.

זאב בנימין בגין: אתה תשמע עוד דברים.

זאב בנימין בגין: אתה תשמע עוד מעט עוד דברים.

באסל גטאס: לא, תהיה דייקן ואמין.

באסל גטאס: תהיה אמין.

באסל גטאס: קצת אמינות שנשארה לך תשמור עליה.

מירי רגב: בבקשה שקט.

זאב בנימין בגין: אימוץ הטענה ש-500 מפגינים בדואים שאליהם הצטרפו עוד 500 ערבים שהובאו באוטובוסים מצפון הארץ מייצגים את ציבור הבדואים בנגב, או, חשוב יותר לעניין החוק, את 12,000 תובעי הבעלות, מהווה הישג חשוב למסיתים.

זאב בנימין בגין: ומוזר שטענה זו שאין לה שחר נשמעת ממה שקרוי "חוגי הימין בישראל".

זאב בנימין בגין: בעת שקיימנו את תהליך ההקשבה ב-2012 שמענו מבדואים רבים על רצונם לשנות את מצבם העגום מיסודו ולהגיע להסדר עם המדינה.

זאב בנימין בגין: הרוב הגדול של הבדואים נאלם עתה דום בפני ההסתה הפרועה על-ידי פוליטיקאים חסרי אחריות, אך לא נענה לה.

תמר זנדברג: אדוני, בשם מי אתה אומר את זה?

זאב בנימין בגין: את תסלחי לי עכשיו.

באסל גטאס: אתה מסית, אתה מסית, אתה דמגוג גדול.

באסל גטאס: אתה מסית, אתה שקרן.

באסל גטאס: אתה מדבר בשם הבדואים?

באסל גטאס: מי נתן לך לדבר בשם הבדואים?

באסל גטאס: איך אתה מדבר בשם ציבור שלם?

באסל גטאס: הם הם הנציגים של הציבור.

באסל גטאס: הם הנציגים של הציבור.

מירי רגב: שקט, קריאה לסדר פעם ראשונה, קריאה לסדר פעם שנייה.

זאב בנימין בגין: אני מבקש, גברתי.

באסל גטאס: איזה גזענות.

מירי רגב: שקט.

זאב בנימין בגין: אביא עכשיו דברים שאני חושב שיש בהם כדי להצביע על השאלה את מי מייצגים המפגינים.

באסל גטאס: מי שם אותך במקום הזה?

באסל גטאס: מי שם אותך במקום הזה?

באסל גטאס: בתור מה אתה עושה את זה?

תמר זנדברג: אני לא מבינה, זאת חקירה?

באסל גטאס: פקיד של ממשל צבאי?

זאב בנימין בגין: אי אפשר הכל לתלות בנו.

תמר זנדברג: מי זה "בנו"?

מירי רגב: תמר, קריאה ראשונה לסדר.

זאב בנימין בגין: בתאריך 4 בדצמבר, יום רביעי שעבר, פורסם באינטרנט מאמר מטעם המזכיר הכללי של בל"ד.

זאב בנימין בגין: אני מצטט: "אנחנו בבל"ד קראנו כבר לפני יותר משלוש שנים להסלים את המאבק ולהגביר את הקצב שלו ושהוא ילבש צורה של מעין מרי כגון ארגון הפגנות ללא רשיון, חסימת כבישים והתעמתות עם כוחות הדיכוי".

זאב בנימין בגין: הכל נוגע לחוק כי בעזרת ההפגנות האלה אתם רוצים להכשיל את החוק.

תמר זנדברג: אנחנו חיים בדמוקרטיה.

באסל גטאס: אנחנו נכשיל אותו גם.

באסל גטאס: תדע לך שאנחנו נכשיל אותו באמצעות ההפגנות.

באסל גטאס: מה, אתה מפחיד אותנו?

באסל גטאס: אתה מאיים עלינו?

מירי רגב: אני קוראת אותך לסדר בפעם השלישית.

מסעוד גנאים: אתה לא יכול להאשים פה - - -

זאב בנימין בגין: הבאתי דברים.

באסל גטאס: לא קראת לי בפעם הראשונה.

מירי רגב: קראתי בפעם השלישית.

באסל גטאס: אבל לא קראת לי בכלל לפני זה.

מוחמד ברכה: זכות המחאה עומדת לכל אזרח.

מוחמד ברכה: אתם מתייחסים לנגב כאל אזור כבוש.

מירי רגב: מחאה כן, אלימות לא.

מירי רגב: מחאה כן, אלימות לא.

מסעוד גנאים: להפגין, להביע התנגדות - - -

מירי רגב: שקט.

מירי רגב: קריאה שנייה לסדר.

מסעוד גנאים: זה חלק מסעיפי החוק, יעני?

מירי רגב: קריאה שלישית לסדר.

מירי רגב: תוציאו אותו שיירגע, ישתה מים ויחזור.

מירי רגב: תוציאו אותו שיירגע.

מירי רגב: (חבר הכנסת מסעוד גנאים יוצא ממליאת הוועדה.

מירי רגב: )

מירי רגב: תשתה בחוץ ותחזור.

טלב אבו עראר: - - -

מירי רגב: אתה רוצה לצאת?

טלב אבו עראר: - - - -

מירי רגב: קריאה שנייה לטלב.

מירי רגב: השר יכול להגיד מה שהוא רוצה כמו שאתה אומר מה שהוא רוצה.

טלב אבו עראר: הוא לא שר, אבל.

מירי רגב: השר לשעבר.

זאב בנימין בגין: אני ממשיך בדברים שנכתבו.

זאב בנימין בגין: "תמיד קיים הצורך", כך נכתב, "תמיד קיים הצורך לעורר את הרגשות ולהמריץ את האנשים.

זאב בנימין בגין: כן, להמריץ את האנשים לפעול, להיאבק ולהשתתף".

זאב בנימין בגין: כלומר, חברי הכנסת, ציבור הבדואים בנגב אינו פועל, אינו נאבק בהצעת החוק, אינו משתתף בפרובוקציות של בל"ד.

זאב בנימין בגין: ואחר כך אומרים לי: הבדואי - - -

טלב אבו עראר: שקר, שקר מה שאתה אומר.

זאב בנימין בגין: אה, שקר.

טלב אבו עראר: שקר מה שאתה אומר.

מירי רגב: תוציאו אותו החוצה.

באסל גטאס: היו אלפים בהפגנה בבאר-שבע.

באסל גטאס: אלפים.

מירי רגב: קריאה שלישית.

מירי רגב: החוצה.

מירי רגב: (חבר הכנסת טלב אבו-עראר יוצא ממליאת הוועדה.

מירי רגב: )

באסל גטאס: מה אתה, על תקן פרשן של שבת?

באסל גטאס: אתה פקיד ממשלה?

באסל גטאס: תגיד, אתה פקיד ממשלה ואתה תוקף מפלגה?

מוחמד ברכה: הלוגיקה שלך מאד לקויה, מר בגין.

זאב בנימין בגין: בסדר.

זאב בנימין בגין: אתם מנסים באמצעות הפגנות ואלימות לעצור את החוק בעזרת שותפים מחוגי הימין.

זאב בנימין בגין: זה הסיפור הפשוט.

באסל גטאס: אנחנו מנסים לעצור אבל ללא אלימות.

תמר זנדברג: זאת דמוקרטיה.

באסל גטאס: מי שמשתמש באלימות זה המשטרה.

באסל גטאס: אנחנו יוצאים להפגין באופן לא אלים, ואני הייתי בכל ההפגנות.

מירי רגב: מחאה זה בסדר, אלימות לא.

מירי רגב: אנחנו נראה לכם בדיון הבא את האלימות שהיתה כלפי שוטרים.

מירי רגב: תגיד לי אם זאת מחאה לא אלימה.

מירי רגב: נראה לכם בדיון הבא.

באסל גטאס: אף בדואי לא השתמש באלימות.

באסל גטאס: רק המשטרה והיס"מ.

מירי רגב: המשטרה פצעה את עצמה.

מירי רגב: אתה צודק.

חנא סוייד: השר אומר את הדברים האלו כאיש שמאל.

זאב בנימין בגין: גברתי היושבת-ראש, באשר למסמך ההבנות עם הבית היהודי.

זבולון כלפה: ועדת השרים.

זאב בנימין בגין: לו יהי.

זאב בנימין בגין: היה זה בחודש מאי.

זאב בנימין בגין: אני ביקשתי להביא את הצעת החוק כפי שגיבשתי אותה לאחר התיקונים בפני ועדת השרים לחקיקה בממשלה ה-33.

זאב בנימין בגין: הנוכחית.

זאב בנימין בגין: אכן, רציתי מאד שההצבעה הזאת תעבור לא רק ברוב ולא רק ברוב גדול אלא גם פה אחד.

זאב בנימין בגין: באתי בדברים ואחרים אתי באו בדברים עם חברים בסיעת הבית היהודי.

זאב בנימין בגין: הם הביעו בפנינו דאגות אחדות לשיטתם.

זאב בנימין בגין: אכן, חשבנו שניתן להביא להבנה כזאת שתשכך את דאגותיהם ותגדר את מה שחשבו שעלול להיות פרוץ-גדר.

זאב בנימין בגין: זה היה ב-6 במאי.

זאב בנימין בגין: אני צריך להודות לחבר הכנסת זבולון קלפה.

זאב בנימין בגין: הוא מילא תפקיד חשוב בניסוח המסמך הזה.

זאב בנימין בגין: הוא פעל.

זאב בנימין בגין: זה היה יותר מעשר דקות ואולי גם יותר משעה-שעתיים.

זאב בנימין בגין: היינו יחד בבניין משרד ראש הממשלה וכמעט ברגע האחרון של הישיבה הושגה הסכמה.

זאב בנימין בגין: הבאנו את ההצבעה פה אחד, כולל הבית היהודי.

זאב בנימין בגין: בירכתי על כך, אני מברך על כך גם היום.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: מעכשיו אנחנו נביא לדיונים מה התפרסם בעיתונים.

מירי רגב: זה בסדר?

מירי רגב: זה מקובל עליך, ארז המשנה?

מירי רגב: אנחנו נביא לדיונים רק מה שמפורסם בעיתונים, אם כך אתם מתייחסים לוועדה שלנו.

זאב בנימין בגין: לא, לא, לא.

זאב בנימין בגין: גברתי, אני מדבר על אלמנט ההסתרה.

זאב בנימין בגין: תגידו לי, אפשר להסתיר משהו במדינת ישראל?

זאב בנימין בגין: איש לא פנה אלינו מאז.

מירי רגב: אבל יש דרך להביא את זה.

מירי רגב: זה היה מיותר מה שאמרת עכשיו, השר.

מירי רגב: אני מכבדת אותך.

מירי רגב: חבל.

זאב בנימין בגין: איש לא פנה אלינו עד לפנות שבועיים בבקשה.

מירי רגב: לא צריך לפנות, לא צריך לפנות.

זאב בנימין בגין: המשנה ליועץ המשפטי לממשלה הסביר מדוע חשבנו שאין צורך, אין טעם כמו שהוא אמר, בוודאי בשלב זה.

זאב בנימין בגין: לגבי מפת תביעות הבעלות – הנה נשמעת פה טענה חדשה.

זאב בנימין בגין: מפת תביעות הבעלות של תובעי הבעלות, בדואים בנגב, פורסמה לפני יותר משנה בנספח לדוח, כפי שאני הגשתי אותו.

זאב בנימין בגין: זה היה בדוח.

זאב בנימין בגין: אני חושב שזה נספח מס' 4.

זאב בנימין בגין: הצגתי את המפה הזאת בעת הדיון הראשון בוועדה בשקט.

זאב בנימין בגין: הצגתי פירוט של המפה הזאת לגבי לקיה, לגבי אבו-תלול וכן את המפה הכוללת.

זאב בנימין בגין: כך אנחנו מסתירים, גברתי היושבת-ראש.

<קריאה: זאת לא המפה המדוברת.

<קריאה: זה לא נכון.

מירי רגב: זאת לא המפה המדוברת, השר בני בגין.

מירי רגב: אני לא רוצה להיכנס לזה.

מירי רגב: יש כאן דברים שהם לא תואמים ולא הוצגו בפני הוועדה.

מירי רגב: אני חושבת שהבהרתי את עמדתי.

מירי רגב: אני לא רוצה לשמוע מה פורסם מהחלטת ממשלה כזאת או אחרת או מקבינט כזה או אחר.

מירי רגב: יש הרבה פרסומים ואני לא מתכוונת עכשיו לשים תקן במה שקשור להסדרה.

מירי רגב: אנחנו לא צריכים לבקש שום דבר.

מירי רגב: אתם צריכים לבקש מאתנו.

מירי רגב: אנחנו המחוקקים, לא אתם.

מירי רגב: ולכן, בגלל שאנחנו המחוקקים, תביאו לנו כל מה שהוא רלוונטי לעניין החקיקה.

זאב בנימין בגין: נכון, נכון.

מירי רגב: ומבחינתנו, לא העברתם את הדברים הרלוונטיים.

מירי רגב: מרגע שהבנתם מה היא כוונתנו ועוד נשב בנפרד עם המשנה ליועץ המשפטי ואתכם כדי לדון אתכם בעוד דברים שלדעתנו הם רלוונטיים והם צריכים להיות מוצגים כאן, אנא מכם קחו את זה בחשבון.

באסל גטאס: כל הכבוד מירי, כל הכבוד מירי.

מירי רגב: מבחינתי העברנו מסר ברור, חד שכל מסמך רלוונטי יוצג בפני הוועדה, לא במשיכה אלא ביוזמה של הרשות.

מירי רגב: מרגע זה אני רוצה לתת שלוש דקות התייחסויות לחברים שנרשמו, רק על העניין הזה, ולאחר מכן עוברים לסעיפי החוק.

מירי רגב: ראשון הדוברים, לאחר ששתה מים והוא נרגע, חבר הכנסת טלב.

מירי רגב: לאחר מכן תמר זנדברג.

מירי רגב: בבקשה, שלוש דקות עומדות לרשותך רק על העניין הזה.

טלב אבו עראר: אני אתחיל בדברים שפתח בהם בגין.

טלב אבו עראר: באמת הוכחת שאתה ממש גזען, שונא ערבים, שונא בדואים.

טלב אבו עראר: אם הנושא העיקרי היום לדיון הוא בל"ד וההפגנה או דברי המזכיר הכללי של בל"ד, אני לא ידעתי.

טלב אבו עראר: אני באתי לדיון רציני, דיון מעמיק לחוק שהוא חוק גזעני.

טלב אבו עראר: זה חוק שמפנה אנשים.

טלב אבו עראר: הוא מעביר אותם למחנות.

<ארז קמיניץ: סליחה, איך אפשר - - -

מירי רגב: ארז, לא להפריע לו.

מירי רגב: עכשיו נענה על כל דבר שאומרים?

מירי רגב: הלאה.

מוחמד ברכה: אל תתערב.

מירי רגב: שקט, אל תדבר אליו ככה.

מוחמד ברכה: אני מדבר אתו.

מוחמד ברכה: אני אדבר אלייך גם ככה.

מירי רגב: אליי זה בסדר כי אני יכולה לענות לך.

מוחמד ברכה: הוא לא יכול לנהל את הישיבה כאן.

מירי רגב: הוא פקיד ואם הוא יענה לך אתה תגיד לו לסתום את הפה.

מירי רגב: לי אתה לא תגיד את זה.

מוחמד ברכה: זכותו לקבל הגנה כשמתקיפים אותו, אבל - - -

מירי רגב: אני מבקשת להגן עליו.

מוחמד ברכה: הוא ינהל את הוועדה?

מירי רגב: הוא לא מנהל שום ועדה.

מירי רגב: בינתיים אני מנהלת אותה.

מוחמד ברכה: מה ראוי ומה לא ראוי.

מירי רגב: אני מבקשת ממך, אני מבקשת להגן עליו.

מירי רגב: אתה אל תדבר אליו ככה.

מירי רגב: בבקשה, טלב.

טלב אבו עראר: לכן אני מסכים אתך, יושבת-ראש הוועדה, שפתחת בדברים שכל חוק הוא הידברות עם הלקוחות.

טלב אבו עראר: כך קראת לערבים או לבדואים או בכלל.

טלב אבו עראר: כאן הבדואים מתנגדים.

טלב אבו עראר: הערבים, הבדואים מתנגדים לחוק הזה וגם בתקשורת הוכח שבגין אמר:

טלב אבו עראר: אני לא אמרתי שהבדואים מסכימים לתכניתי.

טלב אבו עראר: זו היתה הכותרת באחד העיתונים.

טלב אבו עראר: ככה אמר.

טלב אבו עראר: ואתה סותר את עצמך עכשיו.

טלב אבו עראר: אתה אומר שרק בל"ד מתנגדים וכל הבדואים מסכימים.

טלב אבו עראר: ככה אמרת בדיוק.

טלב אבו עראר: בוא תתמקד בעמדה אחת.

טלב אבו עראר: משרד ראש הממשלה מתחיל לגמגם.

טלב אבו עראר: אני לא יודע למה החוק הזה היחיד שממש התחילו כל משרדי הממשלה לגמגם.

טלב אבו עראר: זה מסתיר מזה, זה מעביר לזה בצורה חשאית.

טלב אבו עראר: חברים, החוק הזה לא חוקתי.

טלב אבו עראר: חוק גזעני, נגד אוכלוסיה מיוחדת אחרי קיפוח ממושך מאז קום המדינה עד היום.

טלב אבו עראר: זה לא החוק להסדרת ההתיישבות אלא להסדרת הבעלות, להעביר את האדמה, את הקרקעות האלה מידיים ערביות לידיים של יהודים או של המדינה.

טלב אבו עראר: לכן לא היתה הסכמה ולא תהיה הסכמה של הבדואים.

מירי רגב: משפט אחרון, בבקשה.

טלב אבו עראר: רק דקה אחת, גברתי.

מירי רגב: קיבלת דקה.

מירי רגב: דיברת יותר.

טלב אבו עראר: אני בא הרבה לוועדות.

טלב אבו עראר: לא היתה ועדה לחוצה בצורה שאת מנהלת את הוועדה.

טלב אבו עראר: את מנהלת את הוועדה כאן בצורה מתוחה מאד, לחוצה.

טלב אבו עראר: רק אתך זה קורה.

טלב אבו עראר: לא יודע למה.

טלב אבו עראר: את גם הוכחת ממש שאת גזענית.

טלב אבו עראר: ממש.

טלב אבו עראר: ממש גזענית.

מירי רגב: אני בעד ארץ-ישראל.

מירי רגב: לא, לא, לא.

מירי רגב: התייחסת.

מירי רגב: אני אתן לך לדבר בחוק עצמו.

טלב אבו עראר: איך אפשר לקדם חוק בזמן שערבים בדואים שם מתנגדים התנגדות נחרצת?

טלב אבו עראר: אני לא מאמין לבגין ולאחרים שהערבים הבדואים מסכימים.

טלב אבו עראר: וחוץ מזה, לגבי האלימות שדיברתם עליה.

טלב אבו עראר: ביום הזעם, ביום ההפגנה בכניסה לחורה – אני הייתי שם.

טלב אבו עראר: אני זה שהביא את הרשיון להפגנה.

טלב אבו עראר: לא בל"ד.

באסל גטאס: רק לציין שהוא לא בל"ד.

טלב אבו עראר: משפט אחרון.

טלב אבו עראר: לגבי כל העצורים.

טלב אבו עראר: אני מפנה את כל הוועדה שתבקר את העצורים עד היום, שכולם ערבים בדואים מהנגב.

מירי רגב: בשבוע הבא יהיה לך הרבה זמן לדבר עם המשטרה על העצורים.

מירי רגב: חברת הכנסת תמר זנדברג ולאחריה מוחמד ברכה.

מירי רגב: שלוש דקות לרשות

מירי רגב: כם רק על הנושא שדיברנו קודם ואחר כך יהיה שוב רישום לגבי הצעת החוק עצמה.

תמר זנדברג: אני חייבת לומר מילה מקדימה על דבריו של השר בגין ולאחר מכן על המסמך שהונח בפנינו.

מירי רגב: אין לי בעיה.

מירי רגב: כל מה שאת רוצה תגידי בשלוש דקות.

תמר זנדברג: אין בעיה.

תמר זנדברג: קודם כל, אדוני השר לשעבר, אני מצטערת, עם כל הכבוד שהרבה כאן בכנסת רוחשים לך וגם בחדר הזה, אני חושבת שהנאום שהשמעת לנו – אתה יודע, אתה יצאת מהפוליטיקה וכנראה היה אפשר להוציא אותך מהפוליטיקה אבל לא את הפוליטיקה ממך.

תמר זנדברג: נתת לנו כאן הרצאה לאנשי ציבור איך לנהל את המאבק שלהם, האם ראוי לעשות חזית ימין ושמאל, למשל, האם ראוי שמפלגה פוליטית שמיוצגת בכנסת תארגן או לא תארגן הפגנה.

תמר זנדברג: אני חושבת שאלה דברים חמורים שנאמרו כאן על-ידי פקיד ממשלתי שהתבקש על-ידי הממשלה להביא הצעת חוק שהריבון יקדם, ולא לשמוע דברים פוליטיים וקריאה מהעיתון כאילו שיש כאן איזשהו מניפסט, שהוא לגיטימי אגב, אבל לא בפוזיציה שאתה נמצא בה.

תמר זנדברג: לעניין ההפגנה אני רוצה להצטרף לדובר הקודם ולציין את 12 העצורים שעדיין עצורים משבת שעברה, מהם יהודי אחד וארבעה קטינים, שעצורים באופן חסר תקדים.

מירי רגב: יכול להיות שנעצור את ההורים של הקטינים.

תמר זנדברג: הכל יכול להיות וגם את עדיין לא הצטרפת לכוחות המשטרה.

טלב אבו עראר: על-פי חוק?

מירי רגב: כן.

מירי רגב: הכל בפיקוח בית משפט.

טלב אבו עראר: אני רוצה להגיד שיש חוק חדש היום, שמירי יזמה.

תמר זנדברג: אנחנו נתייחס לזה בדיון.

תמר זנדברג: אני רואה את הארכת המעצר חסרת התקדים הזאת והאישומים האלה כחלק מהמאבק המאורגן נגד התכנית וההתנגדות לה.

תמר זנדברג: אין דרך אחרת לראות את זה.

תמר זנדברג: אם מסתכלים על האישומים ומשווים את זה להפגנות קודמות וכו', מדובר כאן בצעד דרקוני וחסר תקדים גם בהשוואה למקרים קודמים.

מירי רגב: תני את זה לבית המשפט.

מירי רגב: הלאה.

תמר זנדברג: ועכשיו בדקה האחרונה שנשארה לי לעניין המסמך שהוצג בפנינו.

תמר זנדברג: קודם כל אני חייבת להביע תמיהה.

תמר זנדברג: הוצג לנו איזשהו צילום שהוא לא חתום.

תמר זנדברג: אם שמתם לב הוא ממוען לכבוד שר הבינוי והשיכון אורי אריאל, אבל למטה לא כתוב מי כתב את זה, מטעם מי זה, מה זה.

מירי רגב: אמרנו בהתחלה.

מירי רגב: זה המסמך שקיים.

מירי רגב: אני לא יכולה להמציא מסמך שלא קיים.

תמר זנדברג: אני לא באה בטענות לכותבי המסמך ואני רוצה באותה הזדמנות לשבח את יושבת-ראש הוועדה ואת חבר הכנסת קלפה שעשו באמת הרבה כדי להביא בפנינו סוף סוף את המסמך הזה, שכן נעשה נסיון להסתיר אותו גם אחרי בקשות חוזרות ונשנות.

תמר זנדברג: עדיין הוא לא חתום.

מירי רגב: אנחנו נעביר מפה צבעונית.

תמר זנדברג: אני חושבת שכאן בדיוק טמון לב העניין.

תמר זנדברג: במפה הזאת בצבעי שחור-לבן, שחסרים בה הצבעים שהם לב לבה, יצא המרצע מן השק.

מירי רגב: לא, לא, לא.

מירי רגב: המפה קיימת אצלנו בצבעים ואתם תקבלו את המפה כפי שהיא.

תמר זנדברג: זה שהיא בשחור-לבן זה רק סימפטום.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: כי אמר המשנה ליועץ המשפטי לממשלה שזה בכלל לא נראה להם רלוונטי.

תמר זנדברג: החוק הזה, להזכירכם, נקרא החוק להסדרת ההתיישבות הבדואית בנגב.

תמר זנדברג: בחוק עצמו אין מילה על הסדרה.

תמר זנדברג: המסמך הראשון שאנחנו רואים על הסדרת ההתיישבות עצמה - - -

מירי רגב: נגמר לך הזמן.

מירי רגב: לא, לא, תודה רבה לך, תמר זנדברג.

תמר זנדברג: הייעוץ המשפטי אפילו לא חושב שהוא רלוונטי לדיון.

תמר זנדברג: נדמה לי שזה מעיד יותר מכל על - - -

מירי רגב: חבר הכנסת מוחמד ברכה שלוש דקות לרשותך ולאחר מכן מסעוד גנאים.

מירי רגב: אחרון הדוברים הוא באסל גאטס.

מירי רגב: חבר'ה, אני אקרא מי נרשם.

מירי רגב: מסעוד גנאים, חנא סוויד, חמד עמאר, מרב מיכאלי, דב חנין, פייגלין, יוני יצא, זבולון ובאסל.

מירי רגב: זה הכל.

מירי רגב: אלה הדוברים היחידים.

מירי רגב: ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אזולאי מבקש להירשם.

מירי רגב: לא, אי אפשר מאמי, אני סגרתי את הרישום.

מוחמד ברכה: מה זה "מאמי"?

מירי רגב: אתה תדבר אחר כך.

מירי רגב: אני ארשום אותך כראשון הדוברים לסבב הבא.

מירי רגב: דוד, אתה תהיה ראשון הדוברים בסבב הבא.

מירי רגב: דוד אזולאי, השני הוא אייכלר ואחריו זחאלקה.

מירי רגב: בבקשה.

מוחמד ברכה: ראשית, אני גם מצטרף לברכות על חשיפת המסמך, אבל יותר מאשר זה חשיפה, זה מצביע על הנסיון להוליך שולל את הכנסת.

מוחמד ברכה: לדעתי זה דבר חמור שאין אפשרות לקבל אותו.

מוחמד ברכה: הדעות חלוקות וכמעט מוצקות, אבל על אף זאת, על פי אמות המידה ההוגנות וההגונות אני חושב שיש לשים הכל על השולחן.

מוחמד ברכה: מה שיושבת-הראש לא התייחסה אליו כשהיא דיברה על שתי סוגיות שנחשפו, הוא הסוגיה איך יתאדו הבדואים שם.

מוחמד ברכה: לאן לוקחים אותם?

מוחמד ברכה: רוצים לעקור ארבעים אלף אנשים?

מוחמד ברכה: עשרים אלף?

מוחמד ברכה: חמישים אלף?

מוחמד ברכה: אבל לאן?

מוחמד ברכה: למאדים?

מוחמד ברכה: לאן?

מירי רגב: במהלך הדיון בחוק אני מבטיחה לך שיהיו לנו תשובות על זה.

מוחמד ברכה: גברתי, הרי את בכל זאת צריכה להתנהל כיושבת-ראש הוועדה וזה צריך לעמוד על השולחן.

מירי רגב: ברור.

מירי רגב: אבל אני אמרתי שזה יהיה על השולחן.

מוחמד ברכה: וזה עדיין אינו על השולחן.

מירי רגב: זה יהיה על השולחן כשנגיע לסעיף הרלוונטי.

מירי רגב: יש לנו סעיף רלוונטי, 53.

מירי רגב: אתה מכיר את החוק?

מירי רגב: אני לא רוצה להיכנס לדבריך.

מוחמד ברכה: יש דיון פרטני ויש דיון כולל, בגלל זה יש קריאה ראשונה ויש קריאה שנייה ושלישית ויש הסתייגויות על הסעיפים.

מוחמד ברכה: בקריאה שלישית מצביעים על כל החוק ולכן התמונה הכוללת צריכה להיות מונחת מראש.

מוחמד ברכה: זה אל"ף-בי"ת של דיון פרלמנטרי הגון.

מוחמד ברכה: לנושא האלימות, אני חושב שהשר בגין חשף במשפט אחד את מידת הברוטליות הקיימת בתוך החוק הזה.

מוחמד ברכה: הוא אמר דבר פשוט, שאו שמקבלים את המתווה או שהאדמות נרשמות על שם המדינה.

מוחמד ברכה: זאת אומרת, take it or leave it.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש פה ביטול של הליכים משפטיים קיימים לגבי כלל האזרחים.

מירי רגב: יש לך עוד דקה.

מוחמד ברכה: לכן הייתי אומר שיש פה החרגה של ציבור מסוים.

מוחמד ברכה: תקשיבי לי, יש החרגה של ציבור מסוים מהחוק הכללי של מדינת ישראל.

מוחמד ברכה: זה בעצם חוק פסול ביסודו כי הוא חוק סקטוריאלי, או שהייתי אומר שהוא חוק גזע, שמכוון כלפי אנשים מסוימים.

מוחמד ברכה: זו הברוטליות העיקרית שמתקיימת בתוך החוק הזה.

מוחמד ברכה: הסוגיה השלישית, לנסות לצייר כאילו הערבים הבדואים לחוד ושאר הערבים והיהודים שתומכים בזכויות אדם הם לחוד? לא.

מוחמד ברכה: אנחנו מדברים על אזרחים במדינת ישראל – גם יהודים, גם ערבים, גם מהצפון וגם מהדרום, שאינם מקבלים את החוק הזה בגלל שהם חושבים שזה חוק גזעני.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: הסתיים לך הסתיים.

מירי רגב: הבנו – גזעני, גזעני, גזעני.

מירי רגב: תסיים, בבקשה.

מוחמד ברכה: אני מסיים.

מוחמד ברכה: הרי את רואה שאני מדבר רגוע כמה שאפשר במצב לא רגוע.

מוחמד ברכה: ולכן הנסיון לצייר כאילו שיש קנוניה על-ידי השר בגין, שבאו אנשים מהצפון.

מוחמד ברכה: ריבונו של עולם, שומו שמיים.

מוחמד ברכה: מר בגין, זה הדבר הטבעי ביותר שלא נתיר ולא נעזוב את אחינו בנגב לבד מולך, מול הממשלה שלך.

מירי רגב: מוחמד, תודה רבה לך.

מוחמד ברכה: הנושא הזה הוא נושא של קונצנזוס - -

מירי רגב: לא, לא, לא, סיימת לדבר.

מוחמד ברכה: - - של כלל הציבור הערבי.

מוחמד ברכה: לנסות ללכת הפרד ומשול זה דבר שלא יקום.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: חבר הכנסת מסעוד גנאים, בבקשה.

מירי רגב: שלוש דקות.

מירי רגב: לאחר מכן חבר הכנסת סוויד.

מסעוד גנאים: תודה.

מסעוד גנאים: גברתי היושבת-ראש, תחילה אני רוצה למחות על דבריו של השר לשעבר בגין, שאני רוחש לו כבוד.

מסעוד גנאים: פה לא העניין של האשמות של הערבים כי הם מימשו את זכותם הטבעית להתנגד.

מסעוד גנאים: אמרה היושבת-ראש שזכותה של המדינה לחוקק חוקים.

מסעוד גנאים: בסדר, אבל כאשר אני מתנגד לחוקים האלה, איך אני מביע את ההתנגדות שלי אם זה לא בהפגנה?

מסעוד גנאים: אם זה לא בעצירה?

מירי רגב: לא באלימות.

מירי רגב: במחאה.

מסעוד גנאים: לא באלימות.

מסעוד גנאים: מי שראה את המסתערבים ואת השוטרים שגוררים ילד בן 14 יודע מי זה האלים.

מסעוד גנאים: שנית, ההפגנות האלה הראו והוכיחו שחברי הכנסת הערביים, כאשר הם מביעים עמדה רצינית, הם מביעים את מה שיש בשטח.

מסעוד גנאים: ולא להפך.

מסעוד גנאים: אתם תמיד מאשימים את חברי הכנסת הערביים שהם מחממים, מסיתים, מתסיסים.

מסעוד גנאים: אבל השטח, העם הערבי הפלסטיני וכולם מאוחדים נגד התכנית הזו.

מסעוד גנאים: ההאשמה השנייה שאני רוצה להשיב עליה היא העניין האזרחי-לאומי.

מסעוד גנאים: המדינה מאשימה את הבדואים שהם פולשים, שאלה אדמות מדינה, שאלה אדמות יהודים שצריך לגאול אותן.

מסעוד גנאים: אתם אלה שעשיתם את זה לאומי וזה אכן לאומי משום שבסוף אתם רוצים לעשות טרנספר לאנשים מסוימים מגזע מסוים שהם הערבים ולהושיב במקומם את היהודים.

מסעוד גנאים: את כל הטריק הזה, את כל המשחקים של פיתוח, על הילדים הבדואים ועל החברה הבדואית שיש בה אלימות, שיש בה עוני – כל אלה משחקים.

מסעוד גנאים: המטרה בסוף היא לא לאבחן את המחלה ולתת את התרופה אלא להיפטר מהחולה.

מסעוד גנאים: בסוף המדינה יכולה לעשות הרבה דברים כדי לשפר את מצבם של הערבים הבדואים.

מסעוד גנאים: בסוף יש הרבה דברים נסתרים.

מסעוד גנאים: השר אורי אריאל אומר בוועדת הכלכלה שיש תכנון.

מירי רגב: עוד פחות מדקה מסתיים הזמן.

מסעוד גנאים: סליחה?

מסעוד גנאים: הסטופר ביד שלך?

מירי רגב: ביד של יפה.

מירי רגב: בכוונה אצל יפה.

מסעוד גנאים: מה שעושה יפה מקובל עליי.

מירי רגב: יפה בסדר.

מירי רגב: הסתיים לך הזמן.

מסעוד גנאים: הוא אומר שהמדינה תקים 10 או 15 יישובים בדואים – כך הוא אמר – וכאשר אנחנו מנסים לברר את זה, זה לא ידוע.

מסעוד גנאים: יש הרבה דברים שהם נסתרים משום שבאמת זו קנוניה נגד הערבים.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: חבר הכנסת חנא סוויד, יש לך שלוש דקות.

מירי רגב: לאחר מכן חמד עמאר.

חנא סוייד: תודה, גברתי.

חנא סוייד: ראשית כל אני רוצה להגיד לשר בגין, שאני מעריך אותו, שהוא כבר מתחיל לבזות את עצמו בתהליך הזה.

חנא סוייד: אני חושב שכאשר הוא היה חזק בממשלה וקרוב לאוזנו של ראש הממשלה הוא היה יכול להוציא מהימין קצת ויתורים.

חנא סוייד: עכשיו הוא רחוק והימין רוצה לקום עליו.

חנא סוייד: לא שהוא הביא משהו טוב, הוא הביא משהו גרוע, אבל עכשיו רוצים שזה יהיה עוד יותר גרוע.

חנא סוייד: הוא רק מבזה את עצמו ואני קורא לו למשוך את ידו מכל העניין הזה.

חנא סוייד: אני לא הצלחתי להבין אם מהלך ההקשבה שלך, השר בגין, הביא תוצאות או לא הביא תוצאות.

חנא סוייד: אמרת אתה עכשיו במפורש שהתהליך שלך לא הביא שום דבר ולא הוכנס שום שינוי להצעת החוק.

<קריאה: זה לא מה שהוא אמר.

חנא סוייד: אל תפריע לי.

חנא סוייד: גברתי, מתעתעים בך, לא לוקחים אותך ברצינות.

חנא סוייד: יש פה קטבים שהם יותר גבוהים וחזקים ממך, מהצד הזה ומהצד הזה, ואת מנהלת פה תהליך סרק.

חנא סוייד: לא מראים לך מפות, לא מראים לך סיכומים.

חנא סוייד: מתעתעים בך.

חנא סוייד: אני אכפת לי ממך כיושבת-ראש ועדה.

מירי רגב: אוי, אוי.

מירי רגב: תנו לי את הכוס לרגע, אני אוספת את הדמעות.

חנא סוייד: אבל את כבר מגלה את זה.

חנא סוייד: יש פה תהליך חקיקה שערורייתי.

חנא סוייד: אני עוד לא ראיתי ניסוח של חוק שהוא כל כך מקושקש.

חנא סוייד: סעיף לפני סעיף, הערה לפני הערה.

מירי רגב: לא תהיה אבן שלא נהפוך בסעיפי החוק.

חנא סוייד: אני רק אומר לך שהתוצר הסופי הוא גרוע מכל הבחינות.

חנא סוייד: דבר אחרון, אתם חושבים שזה עניין ישראלי.

חנא סוייד: זה לא עניין ישראלי.

חנא סוייד: אתמול פרסמה הכתבת של ה'ניו-יורק טיימס', ג'ודי רודורין, מאמר ראשון בעניין הזה שבו היא מתקיפה באופן החזק ביותר את המגמות.

מירי רגב: גם פה תעשו דה-לגיטימציה.

חנא סוייד: זה יגיע ל'וושינגטון פוסט', זה יגיע ל'לוס-אנג'לס טיימס'.

מירי רגב: אנחנו כולנו רועדים מפחד.

חנא סוייד: יש פה תהליך כפוי על אוכלוסיה חלשה.

חנא סוייד: אתם רוצים לנשל ולטרנספר את האוכלוסיה הזאת.

חנא סוייד: זה לא יישאר סוד במדינת ישראל.

מירי רגב: כמעט כמו שעשו האמריקנים לאינדיאנים, אבל לא נדבר על זה עכשיו.

חנא סוייד: בדיוק ככה.

באסל גטאס: אבל אנחנו לא אינדיאנים.

מירי רגב: עכשיו נעבור לחבר הכנסת חמד עמאר.

מוחמד ברכה: נדיר מאד שאני אסכים אתך, היושבת-ראש.

מוחמד ברכה: בדיוק כפי שעשו לאינדיאנים.

מוחמד ברכה: בדיוק כך.

מוחמד ברכה: גם הישראלים וגם האמריקנים באותה סירה.

מירי רגב: זה באמת מתאים לכל הפתיחה שאמרתי.

מירי רגב: תודה גם לך.

מירי רגב: חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: גברתי היושבת-ראש, אני חושב שאת הדיון אנחנו צריכים לחלק לשני חלקים, האחד הוא הדיונים שקיים השר בגין עם האוכלוסיה הבדואית.

חמד עמאר: בכל הדיונים שהשתתפתי בהם הוסבר לי והבנתי שהיתה הסכמה בקרב האוכלוסיה הבדואית.

חמד עמאר: כאן בוועדה אני מתחיל להבין שלא היתה הסכמה.

חמד עמאר: אני רוצה לדעת מהשר בגין, ואני שואל אותו בשיא הכנות, אני רוצה לדעת באיזה אחוז של הסכמה מדובר מבין המאות והאלפים שישבת אתם.

חמד עמאר: איזו הסכמה היתה ומכמה אנשים?

חמד עמאר: איזה אחוז של אנשים הסכים בכלל למתווה שאנחנו מדברים עליו או לא הסכימו?

מוחמד ברכה: לא הרבה, לא הרבה, רק אפס.

חמד עמאר: לכן אנחנו כישראל-ביתנו תמכנו בהצעת החוק כי הוסבר לנו שיש הסכמה של הבדואים.

חמד עמאר: הוסבר לנו שיש הסכמה של הבדואים על המתווה הזה ולכן אנחנו באנו ותמכנו בהצעת החוק הזאת.

חמד עמאר: השאלה השנייה שנשאלת והנושא השני שאני מעלה הוא נושא ההסתרה.

חמד עמאר: גברתי היושבת-ראש, אנחנו כוועדה, כשאנחנו באים לחוקק חוק מאד קשה שמהצד הימני לא מסכימים לו וגם מהצד השמאלי לא מסכימים לו, אנחנו צריכים לקבל את כל הנתונים שיש.

חמד עמאר: הכל צריך להיות כאן על השולחן.

חמד עמאר: את, כיושבת-ראש, אין לך מקום להתקדם בהצעת החוק הזאת אם זה יתנהל כך.

חמד עמאר: הדבר השלישי שאני מציע הוא שחוק כזה כבד, את כיושבת-ראש צריכה לנווט את הדיון.

חמד עמאר: לא אף אחד אחר.

חמד עמאר: את צריכה לקבוע שהדיון הזה יתנהל בשיקול דעת וברוגע, עם כל הקושי שיש בדבר.

חמד עמאר: כמו שהצליחו חבר הכנסת מוחמד ברכה לדבר ברוגע וגם חבר הכנסת חנא סוויד, ואת לא השתקת אותם.

חמד עמאר: אני כאן יושב ואומר: איזה דיון זה?

חמד עמאר: דיון כזה לא יכול להתנהל ככה.

חמד עמאר: דיון כזה חשוב צריך להתנהל בצורה אחרת.

חמד עמאר: תודה רבה.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: מרב מיכאלי שלוש דקות.

מירי רגב: לאחר מכן חבר הכנסת דב חנין.

מרב מיכאלי: תודה רבה, גברתי יושבת-הראש.

מרב מיכאלי: קודם כל בעניין הסתרת המסמך, חבל לי שאדוני, המשנה ליועץ המשפטי, לא מבין את הפגיעה החמורה שדבר כזה יוצא באמון של הוועדה בממשלה ובכוונות שלה.

מרב מיכאלי: וחבל שהתשובה שלך לא הביאה את זה בחשבון.

מרב מיכאלי: הדבר שהיה יכול לצמצם את הנזק ואת הפגיעה באמון, המוצדקת מאד, אגב, היה אילו באמת היתה התנצלות שאומרת: סליחה, לא התכוונו, לא הבנו, לא היה יכול לקרות כזה דבר.

מרב מיכאלי: אבל לשבת ולהסביר שהמסמך הזה בכלל לא חשוב?

מרב מיכאלי: זה רק גורם לי לחשוב מה הוא הדבר הבא שיתגלה.

מרב מיכאלי: וחבל מאד שהממשלה והגורמים שמייצגים אותה פה לא מבינים שאי אפשר לשחק את המשחקים האלה.

מרב מיכאלי: זה מסוכן מדי.

מרב מיכאלי: כבוד השר לשעבר, מר בגין, שתי הערות לדבריך, ברשותך.

זאב בנימין בגין: בכבוד.

מרב מיכאלי: אחד, לא הבנתי – אם הבדואים שאתם נפגשת לא שמעו ממך תכניות, מה המשמעות של הליך ההידברות וההקשבה שהתקיים אתם?

מרב מיכאלי: לא הבנתי.

מרב מיכאלי: במה מדובר?

מרב מיכאלי: קודם כל ברור שלא מדובר בהידברות.

מרב מיכאלי: מדובר בזה ששמעת כמה דוברים במקרה הטוב ואז שוב יהודים החליטו על ערבים.

מרב מיכאלי: במקרה הזה יהודים החליטו על בדואים באופן חד צדדי לחלוטין, אבל אי אפשר לקרוא לזה הידברות וגם הקשבה – איך להגיד?

מרב מיכאלי: חלקית מאד.

מרב מיכאלי: והדבר השני, אני מודה שקשה היה לי לשמוע אותך מצטט את מה שקראת מהאתר של בל"ד.

מרב מיכאלי: וואלה?

מרב מיכאלי: ציבור לא מתקומם בלי שפונים לרגש שלו?

מרב מיכאלי: אני חושבת שביתו הפוליטי של מר בגין לימד את כולנו שיעור מאד יסודי בדבר הזה – פנייה לרגש של ציבור כדרך להפעיל אותו.

מרב מיכאלי: ונדמה לי, אדוני, שאתה לא מאשים את הבית הפוליטי שלך בחוסר לגיטימיות לעשות את הדבר הזה.

מירי רגב: להפעיל אותו כן, אבל לא לאלימות.

מרב מיכאלי: ואם כן, אז זה באמת פותח דיון חדש לגמרי על כל ההיסטוריה הפוליטית.

ג'מאל זחאלקה: גברתי, אנחנו מתנגדים לאלימות.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו קורבנות של אלימות.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו קוראים לציבור שלנו למאבק לא אלים.

ג'מאל זחאלקה: את לא יכולה להשחיל משפט.

ג'מאל זחאלקה: את לא יכולה להשחיל משפט כזה.

ג'מאל זחאלקה: אני לא אתן לך.

מירי רגב: אתה רשום כדובר השלישי בסבב הבא.

מירי רגב: מאבק בסדר, אבל לא אלימות.

מרב מיכאלי: אני סיימתי.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו קורבנות האלימות, אנחנו מתנגדים לאלימות.

ג'מאל זחאלקה: רוצים שהציבור שלנו ייאבק בלי אלימות.

מרב מיכאלי: אז אל תצעק.

ג'מאל זחאלקה: לא, היא משחילה את זה.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע מה אני אומר.

מירי רגב: דב חנין ולאחר מכן זבולון קלפה.

מירי רגב: שלוש דקות.

דב חנין: גברתי יושבת-הראש, מה שקרה היום בוועדה הוא חמור פעמיים.

דב חנין: חמור מהלך ההסתרה שנעשה כאן וחמורים לא פחות ההסברים ששמענו מנציג המכובד של משרד המשפטים.

דב חנין: בשרה אורווליאנית אתה ניסית לשכנע אותנו, ידידי עורך הדין קמיניץ, שההסתרה שלכם היא בעצם גילוי נאות.

דב חנין: זאת לא הסתרה, זאת בעצם פעולה תקינה, ראויה והגיונית לחלוטין.

דב חנין: המהלך הזה הוא מהלך שפוגע בכנסת, פוגע בכבודה של הכנסת, פוגע בוועדה הזו אבל גם פוגע בהליך החקיקה.

דב חנין: החוק שנמצא בפנינו, גברתי היושבת-ראש, קרוי חוק הסדרה, אבל הוא חוק שכולל שורה ארוכה של אמצעי מלחמה נגד הציבור הבדואי.

דב חנין: וניסו לשכנע אותנו שהמלחמה הזאת נעשית למטרה ראויה כי בסוף יש כאן איזושהי תכנית טובה שרק הבדואים בעצם יהנו ממנה.

דב חנין: אבל את התכנית הראויה הזו לא הסכימו להראות לנו בשום שלב וכשאנחנו רואים אותה, אנחנו רואים שהתכנית היא תכנית מאד בעייתית.

דב חנין: המפה שהותוותה היא מפה שבעצם מאשרת את החששות הגדולים של הציבור הבדואי בנגב, שלפי המהלך הזה אלפים רבים של אנשים יצטרכו לעזוב את בתיהם ואת כפריהם.

דב חנין: זו הסיבה לכעס, זו הסיבה לדאגה וזו הסיבה למחאה.

דב חנין: אני שמעתי בצער גדול את דברי השר בגין.

מוחמד ברכה: טרנספר בחוק במדינת היהודים.

מירי רגב: שקט.

מירי רגב: לא הפריעו לך, תן לו לדבר.

מוחמד ברכה: טרנספר בחוק במדינת היהודים.

מירי רגב: זה על חשבון שלוש הדקות של החבר שלך.

מירי רגב: בבקשה, דב.

דב חנין: אני שמעתי בצער גדול את דבריך, אדוני השר לשעבר, כי מעבר לכל הדברים אני חושב שהדברים שאתה אמרת כאן מעידים שאתה לא באמת יודע מה קורה בשטח.

דב חנין: אני חושב שהמחשבה שלך שאיזושהי קבוצה של אנשים מוכשרים אולי יכולה לכתוב מאמר ואז כולם קופצים ומתחילים לעשות הפגנה היא לא מה שקורה במציאות.

דב חנין: אני מכיר חלק גדול מהאנשים שארגנו את ההפגנות ביום שבת ואני רוצה לומר לך שהם אנשים מאד מאד ראויים.

דב חנין: אנשים טובים, אנשים שרוצים להביע מחאה.

דב חנין: אנשים שלא רוצים במעשים של אלימות.

דב חנין: יש להם הרבה כאב, יש להם הרבה ביקורת.

דב חנין: הם רוצים להשמיע קול והם רוצים לשכנע את הציבור בארץ שהמהלך הזה הוא מהלך מוטעה ומסוכן.

דב חנין: אני מציע לכולנו בוועדה לראות מה קורה אפילו בחדר הזה של הוועדה, שזה בסופו של דבר חדר ממוזג.

דב חנין: כולם יושבים, אנשים, כמו חבר הכנסת ברכה, חבר הכנסת סוויד, תמר זנדברג ואחרים, כולנו מנסים לדבר מאד בשקט.

דב חנין: ולמרות זאת הדיון הזה מאד מתוח ומאד קשה.

דב חנין: כשיוצאים החוצה בגשם, בקיץ ובחורף הרוחות הרבה הרבה יותר קשות והרבה יותר לוהטות.

דב חנין: ואנחנו מנהלים פה הליכה על מסלול של עימות עם ציבור שלמרות שלאורך הרבה שנים חי בתנאים מאד מאד קשים, היה ציבור מאד שקט.

מירי רגב: סיימת את דבריך.

מירי רגב: רק משפט סיכום, דב.

דב חנין: תני לי עוד חצי דקה ואני מסיים, כדי לא לצעוק ולהגיד את זה בשקט.

דב חנין: הציבור היה מאד שקט, ציבור שבדרך כלל לא הפגין.

דב חנין: הבדואים בנגב לא הפגינו למרות שהיו להם המון סיבות להפגין.

דב חנין: הם לא הפגינו.

דב חנין: זה ציבור שלא מפגין.

דב חנין: אתם יודעים מה?

דב חנין: אם אני לא טועה היו גדודי בדואים של גששים בצבא.

מירי רגב: עדיין יש.

דב חנין: ועדיין יש.

דב חנין: ועם הציבור הזה אתם הולכים להתעמת עכשיו.

דב חנין: וכל המהלך הזה הוא כל כך מוטעה, הוא כל כך מיותר.

דב חנין: הציבור הזה כל כך מוכן להגיע לפתרונות אמתיים, לפתרונות של תכנון.

דב חנין: תעזבו בצד את הוויכוח הבלתי פתיר על הבעלות ותגיעו לתשובות אמתיות בשאלות של תכנון, בתשובות מעשיות.

דב חנין: תראו שאנשים מוכנים לדבר.

מירי רגב: תודה רבה, שקט בבקשה.

מירי רגב: תודה רבה, דב חנין.

מירי רגב: זבולון, יש לך שלוש דקות.

מירי רגב: אחרון הדוברים מבחינת חברי הכנסת הוא באסל גאטס.

זבולון כלפה: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, קודם כל אני רוצה להגיד שאני גאה על חלקי בגיבוש של אותו מסמך הבנות, אבל מצד שני אני לא חושב שזה היה מתפקידי לבוא ולהציג אותו פה בפני החברים.

זבולון כלפה: מסמך ההבנות הזה הוא אבן היסוד בעבודתה של הרשות.

זבולון כלפה: יושב פה מנהל הרשות והייתי שמח לדעת מתי קיבלתם את המסמך הזה לידיכם, שהרי הוא נותן לכם קריאת כיוון מבחינת העבודה.

מירי רגב: אף אחד לא עונה פה על אף שאלה.

זבולון כלפה: לפי ההנהונים שלו אני מבין שזה לא היה - - - דבר שמעורר תמיהה רבה מאד.

זבולון כלפה: זה מתחבר לדברים שנאמרו פה על-ידי חברים אחרים.

זבולון כלפה: כשמסתכלים על החוק הזה רואים שחלקים שלמים חסרים מאד בחוק.

זבולון כלפה: כל הנושא של ההתיישבות בכלל לא בא לידי ביטוי.

זבולון כלפה: לצערנו אנחנו יודעים, אדוני המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, שהליכי התכנון במדינת ישראל הם בידי משרדים ממשלתיים אחרים.

זבולון כלפה: ושם הזמן הוא פחות או יותר כמו הזמן בדרום.

זבולון כלפה: לאט-לאט.

זבולון כלפה: אף אחד לא ממהר.

זבולון כלפה: בקצב הזה בוודאי שלא נגיע לפתרונות ולהסדרה.

זבולון כלפה: לא זו אף זו.

זבולון כלפה: שמעתי את הדברים שלך ולטעמי חסר פה מידע בסיסי מאד לגבי הרבה דברים ביחס לחוק.

זבולון כלפה: לאורך כל השנים התקיימו פה הרבה מאד תהליכים.

זבולון כלפה: הרי הדיונים האלה התחילו לא מהיום ולא מאתמול.

זבולון כלפה: הם מתחילת שנות השבעים, מאז שהתהליך הזה מתחיל להתגבש לאיזשהו כיוון של מתווה.

זבולון כלפה: סביב תחילת שנות השבעים גובשה מפה שאמורה לתחום את כל הדיון ולסדר הכל.

זבולון כלפה: היא מוסכמת על כולם.

זבולון כלפה: כך אני זוכר וזה מה שהבנתי מהמידע שקיבלתי.

זבולון כלפה: אני לא רואה שהמפה הזו מצורפת לחוק.

זבולון כלפה: אני לא רואה שהיא מוזכרת בחוק.

זבולון כלפה: אני לא רואה שהיא מהווה רלוונטיות.

זבולון כלפה: הדבר הזה נראה לי קצת משונה ואני חושב שזה דבר שהוא חסר כי זה היה מייתר חלק נכבד מהדיון.

זבולון כלפה: אני רוצה לומר לאחרים, בניגוד למה שאתם אומרים, אותה מפה שמצורפת למסמך הבנות לא עושה טרנספר.

זבולון כלפה: לדעתי היא מנציחה חלק נכבד מהמצב הקיים.

זבולון כלפה: אלא מה?

זבולון כלפה: היא מכשירה חלק מהדברים.

זבולון כלפה: יתקן אותי כבוד השר אם לא כך פני הדברים.

מירי רגב: יש לך עוד דקה, זבולון.

חמד עמאר: זה נכון, הוא אמר דבר נכון.

זבולון כלפה: תודה רבה.

זבולון כלפה: אם אתה מתחיל - - - אני מציע שאני אתחיל לשתוק.

מוחמד ברכה: אני יודע מה - - - לשתוק.

זבולון כלפה: אין סיכוי שאני אשתוק.

זבולון כלפה: לא בגללך, בוודאי.

זבולון כלפה: אני חוזר על הדברים.

זבולון כלפה: דבר ראשון אני מבקש שנקבל הסבר מפורט לגבי החלק של ההתיישבות.

זבולון כלפה: אני אומר שהדבר הזה חייב להיות מוטמע בפנים, בתוך ההליך של הצעת החוק.

זבולון כלפה: שנית, כל הנושא שקשור למפות השונות, גם למפה משנת 1971 וגם למפה שנחתמה ב-6 במאי 2013 לפני ועדת שרים לענייני חקיקה.

זבולון כלפה: כל הדברים האלה יחד.

זבולון כלפה: הייתי שמח לדעת שבאמת ברשות להסדרת הבדואים עובדים על בסיס הדברים האלה ולא סתם על בסיס תחושות כאלה ואחרות.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: באסל גאטס, שלוש דקות בבקשה.

באסל גטאס: תחילה אני רוצה לציין לשבח את גברתי היושבת-ראש על עמדתה בעניין הגילוי הנאות הנדרש לוועדה, כדי שתוכל הוועדה להמשיך בדיוניה בחוק.

באסל גטאס: אני חושב שזו הזדמנות לברר פעם אחת ולתמיד עם השר לשעבר בני בגין מה מעמדו בעניין.

באסל גטאס: בתור מה הוא מופיע.

מירי רגב: שלחתי לכם מכתב.

מירי רגב: שלחתי מכתב לכל חברי הוועדה.

באסל גטאס: אני רוצה לדעת אם הוא עובד מדינה או קרוב לעמדת עובד מדינה ומשתלח במפלגה פוליטית תוך כדי סילוף הדברים והבאתם בפני הציבור, כאילו המפלגה עומדת בישראל מאחורי הסתת הבדואים.

באסל גטאס: זה דבר שלא ייעשה.

באסל גטאס: אם זה ככה אני רוצה לדעת למי לפנות.

באסל גטאס: אני רוצה להגיש תלונה לנציג שירות המדינה אם הוא עובד מדינה.

באסל גטאס: אם לא, אני רוצה לדעת בתור מה הוא מופיע אצלנו כאן.

באסל גטאס: הוא לא חבר כנסת.

באסל גטאס: אם הוא בממשלה אז הוא פקיד ממשלה.

באסל גטאס: אני רוצה לדעת מה עמדתו ומעמדו החוקי כדי שאוכל להתגונן בפני הדברים שהוא אמר כרגע.

באסל גטאס: הדבר השני, בנוגע למסמך ההבנות וכל מה שנסתר עדיין מעיני הוועדה.

באסל גטאס: אני חושב שהסתרת המסמך הזה והבאתו אלינו בצורה שהוא הובא בשבוע שעבר על-ידי אחד מחברי הכנסת – אני משבח אותו על זה שהוא גילה אותו, חבר הכנסת קלפה – ואחר כך לגברתי היושבת-ראש שעמדה על זה שהמסמך הזה יובא באופן רשמי בפני הוועדה, אבל זה כנראה מגלה טפח על מה שיש.

באסל גטאס: איך מפלגות בקואליציה עשו את המשא ומתן לפני ההצבעה על החוק בקריאה הראשונה ואיך עסקאות התבצעו בין הבית היהודי לבין מפלגת ישראל ביתנו, כשחותם על המסמך יועץ ראש הממשלה לביטחון לאומי.

מירי רגב: אתה צריך לסיים את דבריך.

באסל גטאס: אני מציע לגברתי להפסיק את הדיון בהצעת החוק עד שיתברר באופן מלא וסופי ובאופן שלא משתמע לשתי פנים מה כל המסמכים הקיימים בכספות, כפי שאמרת, בקשר לחוק הזה.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: לפני שבני בגין יענה אני רוצה שאברהים אל-וואקילי ידבר.

מירי רגב: ביקשת לדבר ואני מבקשת ממך שתדבר בגלל שזה קשור לעניין הזה.

<אברהים אל וואקילי: שלום לכולם, אני שמח שנותנים לי היום לדבר פה כיושב-ראש מועצת הכפרים הלא-מוכרים בנגב.

<אברהים אל וואקילי: זאת הפעם הראשונה שאני מדבר בוועדה על הכפרים הלא-מוכרים.

<אברהים אל וואקילי: דיברתי קודם והגשנו תכנית שלנו, של מועצת הכפרים הלא-מוכרים.

<אברהים אל וואקילי: כולם ראו אותה וגם מסרנו לשר בני בגין.

<אברהים אל וואקילי: מסרנו גם למשרדי ממשלה וזה כן מה שמקובל על הנגב ועל הבדואים.

מירי רגב: אתה אומר שדיברו אתך על התכנית שלכם וזה מקובל עליך.

<אברהים וקילי: התכנית שלי, אני הכנתי אותה במועצת הכפרים.

באסל גטאס: מי דיבר?

באסל גטאס: לא בני בגין.

באסל גטאס: זאת תכנית שלהם.

מירי רגב: בגלל זה שאלתי.

באסל גטאס: שלא תהיה אי הבנה.

<אברהים וקילי: תכנית שלנו, של הכפרים.

<אברהים וקילי: אנחנו הגשנו תכנית כי לממשלה לא היתה תכנית.

מירי רגב: תכנית ההסדרה הזאת הוצגה בפניך?

<אברהים אל וואקילי: אנחנו עשינו אותה, התכנית שלנו של מועצת הכפרים.

<אברהים אל וואקילי: אורן יפתח-אל גם הציג אותה פה.

<אברהים אל וואקילי: זה שלנו.

<אברהים אל וואקילי: אני עשיתי אותה ואני חתום עליה.

<אברהים אל וואקילי: אנחנו גם אישרנו אותה בכפרים.

<אברהים אל וואקילי: ועדת המעקב גם יודעת על זה וגם אישרה את זה.

מירי רגב: את החוק הזה אתה גם מתנגד אליו?

<אברהים וקילי: לא.

<אברהים וקילי: קודם תשמעי אם אני מתנגד או לא.

<אברהים וקילי: אל תחליטי במקומי.

מירי רגב: בבקשה.

<אברהים וקילי: אני אומר שכל האזרחים הבדואים שנמצאים היום בנגב, ההנהגה המקומית היא תחליט מה יהיה בנגב ומה לא יהיה.

<אברהים וקילי: אם תהיה הסדרה בנגב או אם לא תהיה הסדרה בנגב.

טלב אבו עראר: אתה נגד התכנית של פראוור, אדון אברהים, או לא?

טלב אבו עראר: זאת השאלה?

<אברהים וקילי: רק שנייה, אני אגיד.

<אברהים וקילי: אני אגיד את דעתי.

<אברהים וקילי: רק בעלי היישובים הלא-מוכרים מחליטים אם מקבלים את החוק הזה או לא מקבלים.

<אברהים וקילי: היישובים הבדואים רוצים הסדרת התיישבות נכונה ואמתית וכן שתהיה מקובלת עליהם.

<אברהים וקילי: כן תהיה מקובלת הסדרת התיישבות שהתושבים יסכימו עליה ואנחנו רוצים הסדרת התיישבות נכונה.

<אברהים וקילי: מי שמספר שאנחנו הולכים למכור קרקעות, לעזוב קרקעות – זה לא נכון.

<אברהים וקילי: כל מיני אנשים שנכנסים לתכנית שלנו ולגורל שלנו.

מירי רגב: כמו מי?

מירי רגב: כמו מי?

מירי רגב: כמו חברי כנסת, לדוגמה?

<אברהים וקילי: יש גם כאלה וגם כאלה.

<אברהים וקילי: גם יהודים וגם ערבים.

מירי רגב: תגיד את זה.

מירי רגב: חברים, אני מבקשת להבין מה שהוא אומר כאן.

מירי רגב: אנחנו גם הולכים להיפגש אתם.

מירי רגב: אני רוצה להבין.

טלב אבו עראר: - - -

מירי רגב: טלב, דבר בעברית.

מירי רגב: אל תכניס לו מילים לפה.

מירי רגב: אל תכניס לו מילים לפה.

מירי רגב: הוא חושב אחרת.

מירי רגב: הוא חושב אחרת ממך, טלב.

מירי רגב: טלב, אני קוראת אותך לסדר.

מירי רגב: תוציאו את טלב החוצה.

מירי רגב: שקט שיהיה פה.

מירי רגב: תראו מה זה, כשבדואי מדבר אחרת טלב סותם לו את הפה.

מירי רגב: בושה וחרפה.

מירי רגב: תוציא את טלב החוצה עכשיו.

מירי רגב: כשבדואי מדבר אחרת טלב סותם לו את הפה.

מירי רגב: צא החוצה בבקשה.

מירי רגב: אברהים, בבקשה.

מירי רגב: הוא לא צריך יועצים.

מירי רגב: תראה כמה יועצים.

<אברהים וקילי: אני אומר וגם מבהיר את מה שאני אומר – הסדרת ההתיישבות בנגב לא תהיה בלי אנשי הנגב.

<אברהים וקילי: אנשי הנגב הם מחליטים מה כן ומה לא.

<אברהים וקילי: אני אגיד לך עוד דבר, שמי שסופג את ההריסות זה אנחנו בכפרים.

<אברהים וקילי: ומי שהבית שלו נהרס בחורף זה אנחנו.

מירי רגב: אני עוד אבוא לבקר אצלך.

<אברהים וקילי: אתם כולכם מוזמנים, מי שרוצה לבקר.

<אברהים וקילי: כולכם.

<אברהים וקילי: אני לא פוסל אף אחד – ערבים, יהודים.

<אברהים וקילי: כל מי שרוצה לבקר בנגב שיבוא.

<אברהים וקילי: שישמע את האנשים מקרוב והאנשים הם שמחליטים.

<אברהים וקילי: רבותי, אנחנו במצוקת מגורים קשה מאד.

<אברהים וקילי: וגם ההריסות, את גל ההריסות צריך לעצור.

<אברהים וקילי: אנחנו צריכים שתעצרו את גל ההריסות.

<אברהים וקילי: הבדואים הם שיגידו אם הם מקבלים את החוק או לא מקבלים את החוק.

<אברהים וקילי: אנחנו נחליט, כולם ביחד.

<אברהים וקילי: כל אנשי הכפרים.

<אברהים וקילי: אנחנו נגד חוק שיהיה כפוי גם עלינו.

<אברהים וקילי: לא רוצים.

<אברהים וקילי: אנחנו רוצים שתהיה הסכמה עם התושבים ועם האנשים.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: אנחנו נשמע את בני בגין לחמש דקות, נצא להפסקה של רבע שעה ואחר כך נחזור.

מרב מיכאלי: אבל יש מסמך חדש.

מירי רגב: אז יש מסמך חדש.

מירי רגב: תעלי הצעה לסדר.

מירי רגב: חוזרים ואחר כך ראשון הדוברים הוא דוד אזולאי, אייכלר ודוד צור.

מירי רגב: הישיבה היא, כפי שאמרתי, בין השעות 11:00 ל-14:00 בימי שני.

מירי רגב: בני בגין, בבקשה.

זאב בנימין בגין: גברתי היושבת-ראש, בדרך כלל על-פי נסיוני, כאשר אני מסביר דברים לבוגרים או לילדים, אחרי הפעם השנייה הם מבינים.

זאב בנימין בגין: ואני רואה שהתקשיתי.

זאב בנימין בגין: כנראה שאני לא הסברתי את עצמי כהלכה.

זאב בנימין בגין: אני חושב שזאת תהיה הפעם הרביעית בוועדה שבה אני מסביר את ההבדל, ולצערי לחברי הכנסת, את ההבדל בין תזכיר חוק לבין הצעת חוק.

זאב בנימין בגין: אכן, נפגשתי עם מאות בדואים.

זאב בנימין בגין: חברים אחרים, עובדי הרשות להסדרת הבדואים המסורים נפגשו עם עוד מאות בדואים.

זאב בנימין בגין: אחד על אחד, אחד על חמש.

זאב בנימין בגין: הערות שמענו בתשומת לב.

זאב בנימין בגין: ההערות נרשמו.

זאב בנימין בגין: כך מנהלים תהליך הקשבה פעיל, לא סביל כמו בדרך כלל בתזכירי חוק.

זאב בנימין בגין: פעיל.

זאב בנימין בגין: אבל לא רק שמענו.

זאב בנימין בגין: גם הקשבנו.

זאב בנימין בגין: ולא רק הקשבנו, גם הטמענו חלק ניכר וחשוב מן ההערות, מן המצוקות ששמענו, מן ההארות ומן ההצעות ששמענו אכן מן השטח.

זאב בנימין בגין: ואחר כך הגשתי תכנית.

זאב בנימין בגין: לא ידעתי מה תהיה התכנית בעת שנפגשתי עם הבדואים.

זאב בנימין בגין: באתי לשמוע, נכון?

זאב בנימין בגין: הליך ה-ק-ש-ב-ה.

זאב בנימין בגין: לא הליך של מסירת התכנית מראש.

זאב בנימין בגין: שבועות אחדים לאחר שהתחלתי במסע הזה, לעיתים, כפי שמר אל-וואקילי זוכר, אני חושב שאצלכם עוד הייתי על קביים או עדיין על כיסא גלגלים?

<אברהים אל-וואקילי: היום הראשון שהיית על קביים היית אצלנו.

זאב בנימין בגין: יפה.

זאב בנימין בגין: ולא פעם אחת נפגשנו.

טלב אבו עראר: מה זה רלוונטי?

טלב אבו עראר: באמת, על שתיים או על ארבע?

טלב אבו עראר: מה זה משנה לי?

טלב אבו עראר: אם הוא על קביים או באמבולנס או במטוס.

טלב אבו עראר: זה משנה את העניין?

זאב בנימין בגין: כעבור שבועות אחדים יכולתי כבר לומר, לאחר שהבנתי את העיקר, יכולתי כבר לומר מפגישות נוספות:

זאב בנימין בגין: הצעת החוק לא תהיה זהה לתזכיר החוק.

זאב בנימין בגין: לא ידעתי עד כמה, לא ידעתי איזה הצעות אני אחשוב בסופו של דבר שצריך להטמיע בהצעה.

זאב בנימין בגין: לא ידעתי מה יאמרו חבריי, לא ידעתי מה תאמר הממשלה.

זאב בנימין בגין: ניסיתי להיות זהיר כפי שצריך להיות זהיר בתהליך כזה.

זאב בנימין בגין: ובין תזכיר החוק להצעת החוק הוכנסו שינויים חשובים ולא מעטים.

זאב בנימין בגין: בדוח שהגשתי לממשלה הודגשו השינויים האלה.

זאב בנימין בגין: כך נכתב.

זאב בנימין בגין: הדוח הזה פתוח לעיון הציבור באינטרנט, באתר משרד ראש הממשלה.

זאב בנימין בגין: סעיף זה וזה – השינוי הוא זה.

זאב בנימין בגין: סעיף אחר – השינוי הוא זה.

זאב בנימין בגין: אני לא אומר שיש בכך משום הוכחה, אבל לגבי חברים לא מעטים בליכוד, שאותו ייצגתי בחמש השנים עד מרס 2013, חברים אחדים בליכוד, בעצם רבים, ראו בשינויים האלה שינויים כה מפליגים עד שהם הגיעו למסקנה וביטאו אותה בהצבעתם בבחירות הפנימיות בליכוד, כי גם עקב כך אינני ראוי עוד לייצגם בכנסת.

זאב בנימין בגין: לא הוכחה, אבל בכל זאת אולי סימון שניסיתי אפילו למצות את יכולתי הציבורית.

זאב בנימין בגין: אולי עברתי את הגבול.

זאב בנימין בגין: אינני מצטער על הצעה אחת שהבאתי בפני הממשלה שהיה בה משום שינוי לגבי תזכיר החוק.

זאב בנימין בגין: לכן, חברת הכנסת מיכאלי, יש הבדל.

זאב בנימין בגין: שמעתי וכמו שנוהגים בכל הצעת חוק ממשלתית, אין חוזרים אחר כך עם הצעת החוק אל הציבור ואומרים: תגידו, תהיה טיוטה ב' שלנו.

זאב בנימין בגין: טיוטה ב' כבר נראית לכם?

זאב בנימין בגין: ועכשיו תהיה טיוטה ג'.

זאב בנימין בגין: הרי אין לדבר סוף.

מוחמד ברכה: השינויים אושרו בממשלה?

זאב בנימין בגין: הדוח שלי, שכולל שינויים והצעת החוק המנוסחת כדי להתאים את החוק לשינויים האלה אומצו על-ידי הממשלה.

מוחמד ברכה: אז למה התנכלו רק אליך חבריך בליכוד?

זאב בנימין בגין: למה נטפלו רק אליי?

באסל גטאס: לא קשור לחוק, קשור לאידאולוגיה.

זאב בנימין בגין: אני צריך להודות, מוחמד.

זאב בנימין בגין: הסימפטיה שאתה ביטאת עכשיו באמת נוגעת ללבי.

זאב בנימין בגין: אז נטפלו.

זאב בנימין בגין: נטפלו.

זאב בנימין בגין: אני חושב שדבר חשוב שמענו.

זאב בנימין בגין: אין בזה חידוש.

זאב בנימין בגין: אמרתי בוועדה באחת הישיבות הקודמות – שמענו מבדואים רבים בנגב אומרים: רק אנחנו נייצג את עצמנו, לא אנשים אחרים.

זאב בנימין בגין: לא פוליטיקאים, לא מן הנגב ולא מן הצפון.

זאב בנימין בגין: שמענו את זאת.

זאב בנימין בגין: עכשיו יהיה דיון נוסף, נראה את זאת.

זאב בנימין בגין: נשמע את הערות הציבור לגבי תכנית ההתיישבות.

זאב בנימין בגין: באותו דין וחשבון – אני מצטער שאני מתייחס לדברים שאני כתבתי כאילו הם באמת חשובים, אבל אולי.

זאב בנימין בגין: הם בכל זאת הפכו לתכנית של הממשלה הקודמת וגם של הממשלה הזאת.

זאב בנימין בגין: בדין וחשבון שלי הצבעתי והצבעתי בצער על פער בין החוק הנדרש במהרה לבין קצב התפתחות התכנון של היישובים הבדואים העתידיים.

זאב בנימין בגין: ואמרתי: את הפער הזה צריך לסגור.

זאב בנימין בגין: יעידו חבריי ברשות, מאז שהתחלתי לטפל בעניין ביקשתי להאיץ את התכנון.

זאב בנימין בגין: במסגרת ממשלתית, כל אחד מכם יודע, זה לא פשוט.

זאב בנימין בגין: וצריך לדאוג לחוק חובת המכרזים ולמכרז זה ואחר.

זאב בנימין בגין: כבר בדוח שלי יכולתי לציין שנשכרה חברה לתכנון-על וארבע נוספות.

זאב בנימין בגין: הנה אני מבשר היום שיש עשר חברות שמשתתפות בתכנון, שבודקות היתכנות של התיישבות.

זאב בנימין בגין: אין לנו עדיין – אני אומר את זה בצער – תכנון מפורט ולא יהיה זמן רב תכנון מפורט.

זאב בנימין בגין: מושג יהיה לנו.

זאב בנימין בגין: אני אביא את זה.

מוחמד ברכה: האם הוטלה חובת חסיון על החברות שניגשו למכרזים?

זאב בנימין בגין: לאחר שתי שיחות עם מזכיר הממשלה אנחנו נוכל להביא את החומר שיהיה בידינו אז, כאשר יהיה דיון בסעיף 53.

זאב בנימין בגין: נביא אותו לוועדה לאחר שאציג אותו בפני ראש הממשלה.

מוחמד ברכה: אני אשאל את השאלה אחרת – למה הוטלה חובת חסיון על החברות?

מוחמד ברכה: למה הוטלה חובת חסיון על החברות שיגשו למכרז?

זאב בנימין בגין: אני ראיתי פעמיים טיוטה.

זאב בנימין בגין: היא עדיין טיוטה.

זאב בנימין בגין: אני צריך לראות אותה עם חברים בפעם השלישית.

זאב בנימין בגין: נראה אם היא בשלה להצגה לאנשי ראש הממשלה.

מירי רגב: יש מפה.

מירי רגב: אז יש מפה.

זאב בנימין בגין: אין.

זאב בנימין בגין: באמת, נו.

זאב בנימין בגין: אנחנו לא מציגים טיוטות.

זאב בנימין בגין: אין.

מוחמד ברכה: למה הוטלה חובת סודיות על חברות?

מוחמד ברכה: למה?

זאב בנימין בגין: לאחר אישורו של ראש הממשלה נביא את מה שיהיה בידינו מאושר ולא טיוטה בפני הוועדה.

זאב בנימין בגין: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: בשעה אחת אנחנו מתכנסים שוב.

מירי רגב: את ראשוני הדוברים כבר הקראתי.

מירי רגב: אנחנו חוזרים לדיון, חברים.

מירי רגב: אני מבקשת מהיועץ המשפטי לקרוא את הסעיפים שעליהם אנחנו מדברים.

מירי רגב: האזרחים שנרשמו – נרשמו.

מירי רגב: מבחינת חברי הכנסת, ראשון הדוברים יהיה דוד אזולאי.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת-ראש, יש שאלה ששאלתי את השר לשעבר בגין והייתי חושב שראוי ומשמעותי לצורך הדיון לדעת את התשובה.

מירי רגב: תכתוב לי את השאלה, נחזיר לך את התשובה.

מוחמד ברכה: אני רוצה להגיד מעבר לזה, אני אספק לך את המסמך הרלוונטי לנושא של דרישת החסיון מהחברות ואם לא יישמר החסיון, המפר יואשם בעבירה על ביטחון המדינה.

מוחמד ברכה: יש דברים חמורים.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: תכתוב את הדברים ואנחנו נגיב על זה.

מירי רגב: אני לא יכולה ככה להגיב על הדברים.

מוחמד ברכה: אני לא יודע אם אפשר להמשיך בדיון ללא - - -

חנא סוייד: יש לי הערה לגבי החוק.

חנא סוייד: גברתי, אני טוען שעבודת המטה שאתם עושים כאן

חנא סוייד: לגבי החוק הזה היא פגומה.

חנא סוייד: יש לי מסמך של מה שאתם פרסמתם לקראת הישיבה הזאת.

חנא סוייד: פרק ג', ועדות תמורה.

חנא סוייד: זה מתחיל בסעיף מס' 11, 12, 13, 14.

חנא סוייד: אחר כך סעיפים 15, 16, 17 ו-18 לא קיימים.

חנא סוייד: אחר כך חוזרים לסעיף 19.

מירי רגב: תכף היועץ המשפטי יסביר.

חנא סוייד: אבל זה מבלבל.

חנא סוייד: אני רוצה להיות בטוח שזה לא מתוך כוונה.

מירי רגב: שאלת?

מירי רגב: עכשיו תקבל תשובה.

מירי רגב: אתה תקבל תשובה על זה עכשיו, למרות שאני לא פותחת את זה.

חנא סוייד: בתהליך חקיקה יש סעיף "מידע נוסף"?

חנא סוייד: מה זה?

מירי רגב: תומר, תסביר את זה בבקשה.

<תומר רוזנר: לפני שאני אסביר אני רק רוצה להתייחס לדיון הקודם במילה.

מירי רגב: אבל סגרנו את הדיון הקודם.

מירי רגב: בפעם הבאה תגיד את הדברים לגבי הדיונים הקודמים כי עכשיו עוד פעם נפתח את זה לדיון.

<תומר רוזנר: אוקיי.

<תומר רוזנר: לגבי פרק ג', כפי שחבר הכנסת סוויד ציין בדיון הקודם, החוק במתכונתו המוצעת נוסח בצורה מעט לא מסודרת.

חנא סוייד: מרושלת.

<תומר רוזנר: ויש צורך בשינוי סדר הסעיפים.

<תומר רוזנר: לפיכך, ההצעה שמונחת בפניכם, הצעת הייעוץ המשפטי עם ההערות הצהובות, פשוט משנה את סדר הסעיפים.

<תומר רוזנר: כדי שחברי הכנסת יוכלו, אם הם ירצו, להשוות בין ההצעה הזאת להצעה המקורית, המספור של הסעיפים נשאר המספור המקורי.

<תומר רוזנר: כפי שאדוני יכול להבין, הסמפור של הסעיפים הוא אותו מספור שבהצעה המקורית.

<תומר רוזנר: הסדר שלהם שונה כאן לצורך כך שתבינו מה הוא הסדר הנכון לדעתנו מבחינת סדר הסעיפים.

חנא סוייד: אותי זה בלבל.

<תומר רוזנר: אנחנו נעשה מאמץ להעביר את זה בפעמים הבאות בצורה טובה יותר, אבל הטכניקה היא פשוטה – לקחנו את הסעיפים המקוריים, הזזנו סעיפים ממקום למקום אך שמרנו על המספר שלהם כדי שתבינו איפה הם היו במקור ואיפה הם עכשיו.

מירי רגב: אני חייבת להגיד לך שגם לי זה היה קשה.

מירי רגב: אני רציתי שזה יהיה כמו שזה, מההתחלה עד הסוף.

מירי רגב: אז יגידו שאני לא מקבלת את דעתם של היועצים המשפטיים אז אני מעדיפה לקבל את עמדתם, לפחות בעניין סדר הדברים פה.

<ארז קמיניץ: גברתי, ככל שאנחנו מסכימים הסדר של הסעיפים זה באמת לא הדבר המהותי.

<ארז קמיניץ: אפשר למספר בסדר רץ ובסוגריים לכתוב את המספר המקורי.

<תומר רוזנר: אפשר גם כך.

מירי רגב: מאה אחוז, בבקשה לקרוא את החוק.

<תומר רוזנר: אני רק אתן הקדמה לעניין הזה.

<תומר רוזנר: הפרק הזה עוסק בוועדות התמורה.

<תומר רוזנר: ועדות התמורה הן הגוף המרכזי שבעצם הממשלה מציעה שיטפל בתביעות הבעלות, במובן זה שאליו יוגשו התביעות השונות של תובעי הבעלות באזור.

<תומר רוזנר: הם יבררו את התביעות האלה ובסופו של דבר גם יחליטו על התמורה שאותם תובעי בעלות מקבלים.

<תומר רוזנר: הפרק הזה לא דן במה הם יעשו, בתוכן של העבודה שלהם, אלא במסגרת הנורמטיבית שבמסגרתה הם פועלים, איך ממנים אותם, מה תנאי עבודתם, איך הם מקבלים שכר וכו' וכו'.

תמר זנדברג: אנחנו מתחילים בפרק של ועדת התמורה או בפרק של הרשות?

מירי רגב: ברשות כבר דנו, תמר.

מירי רגב: בבקשה, תתחילו לקרוא.

מירי רגב: חברי כנסת שרוצים להירשם רק לטובת הסעיפים האלה נא להירשם.

מירי רגב: אתה רשום, דוד.

מירי רגב: הראשונים הם דוד אזולאי, אייכלר, זחאלקה, דוד צור.

מירי רגב: אחריהם תמר, חנא.

מירי רגב: מי שיירשם מעכשיו מצטרף לרשימה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להתייחס לדיון שהיה בישיבה הקודמת.

ג'מאל זחאלקה: אני נרשמתי שם.

מירי רגב: אני סגרתי את הישיבה הקודמת.

מירי רגב: מבחינת האזרחים – תנועת רגבים, האגודה לזכויות האזרח, בני תפילין, יהודה עמרני, עטיה, איברהים אל-ווקאלי, נוריאל עראבי.

<תומר רוזנר: חלקם לא הגישו הערות בכתב.

מירי רגב: אז אני אחליט למי לתת ולמי לא.

מירי רגב: עורך הדין שמחה מהתנועה למשילות.

<גלעד נתן: אני קורא מעמ' 2 למטה, פרק ג' – ועדת תמורה.

<גלעד נתן: ועדת תמורה.

<גלעד נתן: א.

<גלעד נתן: ראש הממשלה יקים ועדה אחת או יותר שתדון בשכאויות לפי חוק זה (להלן – ועדת תמורה), וזה הרכבה: (1) משפטן הכשיר לכהן כשופט של בית משפט מחוזי, שימנה שר המשפטים על פי המלצת הוועדה המייעצת שהוקמה לפי סעיף 12, והוא יהיה היושב-ראש; (2) נציג הרשות שימנה מנהל הרשות מקרב עובדיה; (3) נציג משרד המשפטים שהוא משפטן שימנה שר המשפטים, מקרב עובדי משרדו; (4) נציג החשב הכללי במשרד האוצר, שימנה שר האוצר, מקרב עובדי המדינה; (5) נציג רשות מקרקעי ישראל, שימנה מנהל רשות מקרקעי ישראל מקרב עובדיה; (6) נציג ציבור מקרב האוכלוסיה הבדואית, שימנה ראש הממשלה; (א1) חבר ועדת תמורה ימונה לתקופה של שבע שנים.

<גלעד נתן: (ב) מי שממנה חבר בוועדת תמורה, רשאי למנות לו ממלא מקום אחד או יותר בהתאם להואות סעיף קטן (א)(1) עד (6), לפי העניין והכשירות הנדרשת מהחברת נדרשת גם מממלא מקומו.

<גלעד נתן: (ג) לא מונה ממלא מקום ליושב ראש ועדת תמורה, יהיה נציג שר המשפטים בוועדת התמורה ממלא מקום יושב-ראש הוועדה.

<גלעד נתן: (ד) דבר מינויים של חברי ועדת תמורה יפורסם על-ידי ראש הממשלה ברשומות ובאתר האינטרנט של משרד ראש הממשלה.

<גלעד נתן: ועדה מייעצת לעניין מינוי יושב-ראש ועדת תמורה.

<גלעד נתן: 12.

<גלעד נתן: שר המשפטים יקים ועדה מייעצת שתמליץ לו לעניין מינוי יושב-ראש ועדת תמורה וזה הרכבה: (1) שופט בית המשפט העליון בדימוס שימנה שר המשפטים בהסכמת נשיא בית המשפט העליון, והוא יהיה היושב-ראש; (2) עובד המדינה בכיר שימנה ראש הממשלה; (3) נציג היועץ המשפטי לממשלה שימנה היועץ המשפטי לממשלה; סמכוניות ועדת תמורה.

<גלעד נתן: 13.

<גלעד נתן: ועדת תמורה תהיה מוסמכת לעשות את כל אלה: (1) לקבוע מיהם התובעים המאשים ביחס לאותה חלקה נתבעת, בהתאם להוראות סימן ב' של פרק ה'; (2) לקבוע את שטחה של החלקה הנתבעת, את מיקומה ואת גבולותיה בהתאם להוראות סימן ב' של פרק ה'; (3) לקבוע את השטח המיוחס בחלקה נתבעת, בהתאם להוראות סיעף 41; (4) לקבוע את השטח המיוחס הפרטני שייוחס לכל תובע מאשר, בהתאם להוראות סעיף 42; (5) לקבוע את מאפייני הקרקע הנתבעת בהתאם להוראות סעיף 45; (6) לקבוע את התמורה המגיעה לתובע מאשר לפי פרק ו'; (7) לקבוע, על פי המלצת הרשות, את מיקום הקרקע שתינתן לתובע מאשר כתמורה בקרקע, בהתאם להוראות לפי סעיף 55; ׁ(8) לקבוע לגבי תושב כאמור בסעיף 59(א), את זכויותיו לפי פרק ז'; (9) להפעיל כל סמכות אחרת שניתנה לה לפי חוק זה; (ב) יועץ כאמור בסעיף קטן (א) – (1) יכול שלא יהיה עובד מדינה; (2) יכול להיות יועץ ליותר מוועדת תמורה אחת; סייגים על מינוי בעל תפקיד בוועדת תמורה.

<גלעד נתן: 19.

<גלעד נתן: (א) לא ימונה אדם לבעל תפקיד בוועדת תמורה ולא ישמש כבעל תפקיד כאמור, אם התקיים בו אחד מאלה (בחוק זה – עילות פסלות): (1) הוא הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש בעל תפקיד בוועדת תמורה, או שבית המשפט קבע לגביו כי עבר עבירה כאמור אף שלא הרשיעו בה; (2) הוא אינו אזרח ישראלי ואינו תושב קבע בישראל (3) הוא עלול להימצא, במישרין או בעקיפין, במצב תדיר של ניגוד עניינים בין תפיקדו בוועדת התמורה לבין עניין אישי או תפקיד אחר שלו או של קרובו; (4) הוא הוכרז פושט רגל וטרם הופטר; (5) הוגש נגדו כתב אישום בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש בעל תפקיד בוועדת תמורה, וטרם ניתן לו פסק דין חלוט בעניינו; (ב) שר המשפטים רשאי לקבוע כללים לעניין סעיף זה, לרבות כללים לגבי מצבים שיש בהם כדי להעמיד בעל תפקיד במצב של ניגוד עניינים תדיר.

<גלעד נתן: (ג) אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהוראות כל דין הנוגע לענייין.

<גלעד נתן: חדילה מכהונה.

<גלעד נתן: 20.

<גלעד נתן: (א) בעל תפקיד בוועדת תמורה יחדל לכהן לפנמי תום תקופת כהונתו לפי סעיף קטן (א) או תקופת העסקתו, לפי העניין, בהתקיים אחד מאלה: (1) מי שמינה אותו הודיע על סיום כהונתו; (2) חדל להתקיים לגביו תנאי מהתנאים למינויו לפי סעיף 11 או לפי סעיף 14, לפי העניין, או שהחלה להתקיים לגביו עילת פסלות לפי סעיף 19; (3) הוא התפטר במסירת הודעה למי שמינה אותו.

<גלעד נתן: עותק ממסירת ההודעה יישלח למנהל הרשות.

<גלעד נתן: שכר בעלי תפקיד בוועדת תמורה.

<גלעד נתן: 22.

<גלעד נתן: שכרם של בעלי תפקיד בוועדת תמורה שאינם עובדי המדינה ישולם מקופת המדינה לפי כללים שיקבע ראש הממשלה לעניין זה.

<גלעד נתן: עיסוק נוסף של חבר ועדת תמורה.

<גלעד נתן: 23.

<גלעד נתן: לא יעסוק חבר ועדת תמורה שאינו עובד המדינה בכל עיסוק אחר, אלא אם כן אין העיסוק האחר עלול לגרום לניגוד עניינים עם תפקידו בוועדת התמורה, והתקיים אחד מאלה: (1) העיסוק מותר על פי כללים שקבע שר המשפטים לעניין זה.

<גלעד נתן: (2) היועץ המשפטי של הרשות קבע כי הוא רשאי לעסוק בעיסוק זה.

<גלעד נתן: סדרי הדיון בוועדת תמורה.

<גלעד נתן: 18.

<גלעד נתן: (א) סדר היום של ישיבת ועדת תמורה ייקבע בידי יושב-ראש הוועדה והוא ינהל את ישיבות הוועדה.

<גלעד נתן: (ב) המניין החוקי בישיבות ועדת תמורה הוא שלושה חברים לפחות ובלבד שאחד מהם הוא יושב-ראש הוועדה או ממלא מקומו.

<גלעד נתן: (ב1) דיוני ועדת התמורה יתועדו בפרוטוקול אשר ישקף את עיקרי הדברים.

<גלעד נתן: פרוטוקול הדיון יפורסם באתר האינטרנט של משרד ראש הממשלה.

<גלעד נתן: (ב2) ועדת תמורה רשאית לדון ולהחליט בתביעה על פי טענות וראיות שהוגשו לה בכתב ואולם לבקשת מי שעיינו נדון בפניה תיתן לו הוועדה הזדמנות לטעון את טענותיו בעל פה ולהציג לפניה ראיות בדרך שתורה, והכל לפי הוראות שייקבעו בתקנות.

<גלעד נתן: (ה) שר המשפטים רשאי להתקין תקנות לעניין סדרי הדיון בהליכים לפני ועדות תמורה, ובכלל זה לעניין דרכי קבלת החלטות ולעניין מסירה והמצאה של החלטות, וכן לעניין האפשרות למחיקת פרטים מזהים מהחלטות או מפרוטוקולים לפני פרסומם, לבקשת מי שעניינו נדון בפני ועדת תמורה או בהסכמתו.

<גלעד נתן: (ב) סדרי העבודה בוועדת תמורה ייקבעו בידי הוועדה, ככל שלא נקבעו לפי חוק זה.

<גלעד נתן: ניגוד עניינים.

<גלעד נתן: 21.

<גלעד נתן: (א) בעל תפקיד בוועדת תמורה שעלול להימצא, במישרין או בעקיפין, במצב של ניגוד עניינים לגבי נושא שהוא מטפל בו או שעומד לדיון בוועדת התמורה, בין תפקידו בוועדה לבין עניין אישי או תפקיד אחר שלו או של קרובו, יפעל כמפורט להלן: (1) יודיע על כך בכתב ליושב-ראש ועת התמורה, ואם הוא היושב-ראש – למנהל הרשות וליועץ המשפטי של הךרשות, מייד לאחר שנודע לו על קיומו של חשש לניגוד עניינים כאמור ולא יטפל באותו נושא ולא ישתתף בדיונים לגביו.

<גלעד נתן: (2) אם נודע לו הדבר במהלכה של ישיבת ועדת התמורה, יודיע על כך בעל פה במהלך הדיון, הודעתו תירשם בפרוטוקול והוא יפסיק את השתתפותו בישיבת הוועדה באותו נושא.

<גלעד נתן: (ב) לא יראו בעל תפקיד בוועדת התמורה כמצוי במצב של ניגוד עניינים אם עצם מינויו לוועדת התמורה נובע מתפקידו האחר או בשל כך בלבד שהוא מביא בחשבון גם את ענייני הגושף הוא מייצג או של האוכלוסיה שהוא נציגה בוועדת התמורה, ככל שהם קשורים לחוק זה, והכל – ככל שלא נקבעה הוראה מפורשת אחרת בחוק זה.

חנא סוייד: גברתי היושבת-ראש, יש לי הערה.

מירי רגב: לא, לא.

מירי רגב: אנחנו באמצע ההקראה.

חנא סוייד: לא יכול להיות כך.

חנא סוייד: קוראים פרק שלם?

מירי רגב: כן.

חנא סוייד: את אחר כך תתני שלוש דקות להתייחס לכל הפרק הזה?

חנא סוייד: זה לא רציני.

חנא סוייד: זה לא רציני.

חנא סוייד: פשוט ככה לא עושים.

מירי רגב: תמשיך.

<גלעד נתן: מקום פנוי בוועדת התמורה.

<גלעד נתן: (א) פעולה של ועדת תמורה לא תיפסל מחמת זה בלבד שבזמן עשייתה היה מקומו של חבר בוועדה פנוי מכל סיבה שהיא.

<גלעד נתן: (ב) הוקמה ועדת תמורה, תחל את פעולתה ביום שנקבע לכך על ידי ראש הממשלה, אף אם לא מונו כל חבריה, ובלבד שמונו היושב-ראש ושני חברים נוספים לפחות.

<גלעד נתן: החלה ועדת תמורה לפעול כאמור, ימונו חבריה האחרים, כלל הניתן, סמוך לאחר תחילת פעולתה.

<גלעד נתן: תוקף החלטות ודיונים.

<גלעד נתן: החלטות או דיונים של ועת תמורה לא ייפסלו מחמת כך שחברי ועדה שונים השתתפו בדיונים שונים בנוגע לאותו עניין, ובלבד שנוכחותהם של שניים מחברי הועודה היתה קבועה לאורכם של כל הדיונים הנוגעים לאותו עניין או אם הסכים לכך מי שעיינו נדון בפני הוועדה.

<גלעד נתן: אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהוראות סעיף 15.

חנא סוייד: אולי תמשיך לכל החוק?

חנא סוייד: פעם אחת, מכה אחת, נאגלה אחת, מה שנקרא.

חנא סוייד: תתני שלוש דקות וזהו, שלום על הבדואים.

מירי רגב: בבקשה, תמשיך.

חנא סוייד: איזה מין ניהול.

<גלעד נתן: החלטות של ועדת תמורה.

<גלעד נתן: (א) החלטות ועדת תמורה יתקבלו ברוב קולות חברי הוועדה המשתתפים בהצבעה.

<גלעד נתן: היו הקולות שקולים, יכריע יושב ראש הוועדה.

<גלעד נתן: (ב) החלטה של ועדת תמורה תהיה מנומקת ותינתן בכתב.

<גלעד נתן: (ג) ועדת תמורה תפרסם את החלטותיה בדרך שתמצא לנכון.

<גלעד נתן: מידע נוסף.

<גלעד נתן: (א) ועדת התמורה רשאית לדרוש מתובע הבעלות כל מידע או מסמך הדרושים לה לצורך בירור התביעה.

חנא סוייד: זה סעיף בחוק?

<גלעד נתן: כן, זה סעיף חדש מוצע.

חנא סוייד: למה שמו "מידע נוסף"?

<תומר רוזנר: זאת כותרת הסעיף.

חנא סוייד: זה השם של הסעיף?

חנא סוייד: "מידע נוסף"?

חנא סוייד: אתם רציניים?

מירי רגב: הלאה.

<גלעד נתן: (ב) ועדת התמורה רשאית לדרוש מידע, מסמכים וחוות דעת מאת גופים ציבוריים ורשויות ציבוריות אם הדבר דרוש לה לצורך בירור התביעה ובלבד שתיתן לתובע הזדמנות לעיין בהם ולטעון את טענותיו לגביהם, בדרך שתורה.

<גלעד נתן: (ג) לא מסר התובע בתוך זמן סביר מידע או מסמכים שברשותו או שבשליטתו, ושנדרש למסרם לפי סעיף קטן (א) או הפריע בדרך אחרת לבירור התביעה, רשאית ועדת התמורה לקבוע או להחליט על יסוד ממצאים והנחות שקבעה, לפי שיקול דעתה והחומר שלפניה.

<גלעד נתן: תחולת הוראות על בעל תפקיד בוועדת תמורה.

<גלעד נתן: (א) על בעל תפקיד בוועדת תמורה שאינו עובד המדינה יחולו הוראות חוק שירות הציבור (מתנות), התש"ם-1979 כאילו היה עובד המדינה, בשינויים המחויבים.

<גלעד נתן: (ב) בתום תקופת כהונתו או תקופת העסקתו לפי העניין של בעל תפקיד בוועדת תמורה שאינו עובד המדינה, יחולו עליו הוראות חוק שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה), התשכ"ט-1969, כאילו היה עובד המדינה, בשינויים המחויבים.

<גלעד נתן: דין חבר ועדת תמורה שאינו עובד המדינה כדין עובד הציבור לעניין חוק העונשין, התשל"ז-1977.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: קודם כל הקראנו את כל החוק.

חנא סוייד: עושים צחוק מהעבודה.

מירי רגב: הקראנו את כל הפרק של ועדת התמורה.

חנא סוייד: עושים צחוק מכל העבודה.

מירי רגב: אנחנו עכשיו מתייחסים לחמישה סעיפים ראשונים של ההקראה.

מירי רגב: סעיף 11, סעיף 12, סעיף 13, סעיף 14, סעיף 19 כולל.

מירי רגב: לסעיף 20 לא מתייחסים.

מירי רגב: זה מה שנעשה היום בדיון עד השעה שתיים.

חנא סוייד: יש לי הרבה מאד הערות על הדבר הזה.

חנא סוייד: זה כמו גבינה שוויצרית.

מירי רגב: למה?

מירי רגב: יש לך חמישה סעיפים.

חנא סוייד: זה לא חוק, זה סתם קשקושים.

מירי רגב: לא.

מירי רגב: אלה חמישה סעיפים פרוצדורליים.

מירי רגב: אפילו ליועץ המשפטי שלי לא היו כל כך הרבה סעיפים.

חנא סוייד: עכשיו תראי כמה הערות יש לי על זה.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: חמישה סעיפים זה נראה לי תקין, זה נראה לי נכון.

זבולון כלפה: לצורך הדיון, מה משמעותו של הצבע האדום?

מירי רגב: זה תיקון שאנחנו הבאנו כוועדה.

ג'מאל זחאלקה: מי זה "אנחנו"?

מירי רגב: אנחנו זה אני.

מירי רגב: מנהלת הוועדה הביאה תיקון והממשלה קיבלה.

מירי רגב: בצהוב זה עדיין פערים בינינו לבינם.

מירי רגב: עכשיו אנחנו מתחילים את ההתייחסות לחמשת הסעיפים.

מירי רגב: ראשון הדוברים הוא חבר הכנסת דוד אזולאי ולאחר מכן בצלאל, תנועת רגבים.

ג'מאל זחאלקה: מספיק רגב אחת, לא צריך רגבים.

ג'מאל זחאלקה: רגב אחד יותר מדי.

ג'מאל זחאלקה: לא צריך רגבים.

זבולון כלפה: צריך מדינה אחת, לא שתיים.

ג'מאל זחאלקה: גם נכון, למה לא?

מירי רגב: שלוש דקות לכל דובר.

מירי רגב: בבקשה.

דוד אזולאי: לפני שמתחילים להפעיל את הסטופר אני מבקש לדעת מתי ההצבעות על הסעיפים האלה.

מירי רגב: ההצבעות יהיו בסוף.

מירי רגב: אנחנו נעשה כמו חוק התכנון והבנייה.

מירי רגב: אנחנו דנים על כל החוק, רואים איפה יש לנו פערים ואיפה יש דברים שאנחנו יכולים להגיע בהם להבנות עם הממשלה.

דוד אזולאי: האם ההערות שאנחנו מעלים כרגע הן הסתייגויות?

מירי רגב: לא.

דוד אזולאי: מתי נעלה את ההסתייגויות?

חנא סוייד: זה וינטלציה.

מירי רגב: נכון.

מירי רגב: תראה, אנחנו מתייחסים ברצינות לחברי הכנסת.

מירי רגב: אין עוד ועדה שדנה כל כך הרבה פעמים באותו חוק.

מירי רגב: אנחנו ניתן תאריך להסתייגויות, כל אחד יוכל להגיש את ההסתייגויות שלו.

מירי רגב: נביא את ההצעה אחרי שנשב עליה עם הממשלה.

מירי רגב: כמו שאתה מתאר לעצמך, ההצעה לא תהיה כפי שהיא.

מירי רגב: חלק מההצעות של חברי הכנסת אנחנו מקבלים, כמו בחוקים אחרים, וחלק אנחנו לא מקבלים.

מירי רגב: אז נודיע מתי ההסתייגויות, נגיע להצבעות, נפיל את ההסתייגויות ונעביר את החוק כמו שאנחנו מאמינים בו.

דוד אזולאי: תודה רבה, גברתי, על ההבהרות.

דוד אזולאי: ברשותך אני רוצה דווקא לחזור לדיון הקודם ואני רוצה לנצל את זכות הדיבור.

דוד אזולאי: אני אשמור לעצמי את הזכות להסתייגויות כי יש לי מה להגיד פה.

דוד אזולאי: אחרי החבטות בצוות המקצועי שיושב כאן אתנו מהדיון הקודם אני רוצה לפנות לחבריי.

דוד אזולאי: אני לא רוצה להישמע כאן כמתייפייף.

דוד אזולאי: הצוות המקצועי ובראשם מר בגין עושה עבודה שהם נדרשו לכך.

דוד אזולאי: הם מבצעים את מדיניות הממשלה.

דוד אזולאי: אני חושב שאם רוצים לתקוף מישהו זה את הממשלה ולא את הצוות היושב כאן.

דוד אזולאי: זה תפקידנו ואני חושב שהממשלה לא נוהגת נכון.

דוד אזולאי: אני חושב שאם הממשלה חושבת להעביר את החוק הזה ברוב דורסני ולהגיע להישגים ולתוצאות – אמרתי את זה בדיון הקודם ואני חוזר ואומר את זה גם עכשיו – רבותי, בואו ניזהר מהדבר הזה.

דוד אזולאי: אני שומע שיש פה הסכמות ויש הבנות והכל טוב ויפה.

דוד אזולאי: בלי הסכמות ובלי הבנות שום דבר לא יילך בחוק הזה.

דוד אזולאי: אני שומע שיש פה אנשים שהסכימו לחוק הזה.

דוד אזולאי: אני עוד לא שמעתי אותם.

דוד אזולאי: אני עוד לא ראיתי אותם.

דוד אזולאי: היה איזשהו כנס בבאר-שבע שהזמינו אליו כמה אנשים מהתושבים הבדואים.

דוד אזולאי: לא הייתי נוכח שם, לצערי הרב, אבל אחרי כמה ימים קיבלתי מכתב ובלשון פשוטה אפשר לומר שעבדו על האנשים.

דוד אזולאי: הביאו אותם לאותו אולם והם אומרים: אנחנו לא הסכמנו.

מירי רגב: דרך אגב, הוועדה מתאמת, לא הממשלה.

מירי רגב: אנחנו מתאמים סיור שלנו, לא שלך, טלב.

טלב אבו עראר: את בעצמך אמרת.

מירי רגב: זה מה שאני מסבירה לך.

מירי רגב: אתה לא רוצה להבין מה שאני אומרת.

מירי רגב: הסיור זה לא על חשבון הזמן שלך, דוד.

מירי רגב: הסיור הקודם תואם על ידי הממשלה.

מירי רגב: אתה וחבריך החלטתם להחרימו.

מירי רגב: לכן אני מחרימה את הסיור שלך.

טלב אבו עראר: אנחנו נחרים כל סיור שלא יידעו אותנו.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: אף אחד לא צריך לתאם אתך כלום.

דוד אזולאי: אתה תזמין את מי שאתה רוצה.

דוד אזולאי: מי שרוצה יבוא.

דוד אזולאי: טלב, תזמין אותי ואני אבוא.

מירי רגב: ראשי הרשויות הוזמנו על ידי הוועדה, דרך אגב.

טלב אבו עראר: לא נכון.

מירי רגב: טלב, אני הולכת לקיים סיור נוסף של הוועדה.

טלב אבו עראר: בתיאום אתנו.

מירי רגב: לא אתך.

מירי רגב: אתם.

מירי רגב: אתם, לא אתך.

מירי רגב: אני אחליט עם מי.

טלב אבו עראר: עם ראשי הרשויות?

מירי רגב: עם ראשי הרשויות.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: עם כולם, עם כל מי שרוצה.

מירי רגב: עם כל היושבי ראש שמינו את עצמם ושמונו להיות, שנבחרו ושלא נבחרו.

מירי רגב: אנחנו ניפגש עם כולם.

מירי רגב: בבקשה, דוד.

דוד אזולאי: אני ממשיך ואומר.

דוד אזולאי: כמה ימים אחרי אותו דיון שהיה באחד המקומות בבאר-שבע קיבלתי מכתב ואני מניח שהוא הגיע לכל חבריי.

דוד אזולאי: בפירוש כתוב: כבודה הוטעתה על ידי גורמים מסוימים במתכוון.

דוד אזולאי: כלומר, אין פה הסכמות, אין פה הבנות.

דוד אזולאי: הלוואי, אני רוצה למצוא את אותן הסכמות והבנות כי מאד מאד חשוב שהחוק הזה יעבור בהסכמה או בהבנה ולא ברוב דורס של הקואליציה.

דוד אזולאי: דבר נוסף, גברתי היושבת-בראש, הדיון הראשון שקיימנו כאן אני התבטאתי בו.

דוד אזולאי: אני לא רוצה, חס וחלילה, לקחת את הקרדיט פה לאף אחד.

דוד אזולאי: הדבר הראשון שביקשתי, למי שזוכר, והפרוטוקול יעיד על כך, היה, ראשית, שאני רוצה לראות תכניות, אני רוצה לראות מפות.

דוד אזולאי: אנחנו מדברים על חוק הסדרה של הפקעת קרקעות, של בנייה.

דוד אזולאי: אין כלום בחוק הזה.

דוד אזולאי: לא מצאתי שום דבר למרות שפניתי וביקשתי, לצערי הרב.

דוד אזולאי: מר בגין, אני בטוח שהוא שכח והוא לא התעלם מהדברים שביקשתי.

דוד אזולאי: הדבר השני, אמרתי שבדיון כזה חשוב כשמדינת ישראל הולכת להשקיע מיליונים, לא ראיתי את זה בספר התקציב.

דוד אזולאי: איך הולכים לקיים דיון כשאין שום סעיף תקציבי העוסק בנושא הזה.

דב חנין: מאות מיליונים.

<קריאה: מיליארדים.

דוד אזולאי: סליחה, אני לא מבין גדול במספרים.

דוד אזולאי: אני מדבר על המיליונים, לא על המיליארדים, בסדר?

דוד אזולאי: לא ראיתי שזה מופיע בהצעת החוק.

דוד אזולאי: השאלה נשאלת איך אנחנו בכלל מתקדמים כשאין סעיף תקציבי, כשאין תכניות?

דוד אזולאי: האם אנחנו רותמים את העגלה לפני הסוסים או שתוך כדי הליכה מישהו יביא את הנושא?

דוד אזולאי: הדבר האחרון, גברתי היושבת-ראש, ובזה אני מסיים, אני מפנה את הדברים שלי ליועץ המשפטי של הוועדה.

דוד אזולאי: הונח בפנינו איזשהו מסמך שאני באמת מעריך ומכבד את מי שהמציא לנו את המסמך הזה.

דוד אזולאי: הוא חשוב ואני לא מקל בו ראש.

דוד אזולאי: אני גם לא רוצה לקחת את הקרדיט מאף אחד, אבל האם לא היה ראוי שמסמך כזה יונח בפני המליאה?

דוד אזולאי: במשך שנים רבות אמרתי שכל הסכם צריך להיות שקוף, מונח.

דוד אזולאי: לא צריכים להביא אותו לוועדה.

דוד אזולאי: האם חבריי בבית היהודי הצביעו ותמכו בהצעת החוק הזאת כאשר הם ידעו שמתנהל איזשהו דיון מתישהו?

דוד אזולאי: או שבדיעבד התעוררו ונזכרו: רק רגע, צריך לעצור את הרכבת, יש פה בעיה.

דוד אזולאי: ואז התחיל להתנהל דין ודברים בין הממשלה לבין הבית היהודי.

דוד אזולאי: אכן, פה רואים את הדברים בבירור בנייר הזה.

דוד אזולאי: לכן אני מבקש קודם כל את חוות הדעת של היועץ המשפטי של הוועדה האם אין כאן הסתרת מידע לא מפני הוועדה, גברתי היושבת-בראש, אלא יש פה הסתרת מידע מפני הכנסת.

דוד אזולאי: אני מבקש לקבל על כך תשובה.

דוד אזולאי: אם הדבר הוא חוקי אני מברך את אלה שיזמו והביאו לנו את המסמך הזה, שהונח בפנינו.

דוד אזולאי: תודה.

מירי רגב: תודה רבה, חבר הכנסת דוד אזולאי.

מירי רגב: בצלאל מתנועת רגבים, שלוש דקות רק לסעיפי החוק, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': סעיפים 11 ו-12 קובעים מנגנון שעל פיו אמורים להיות ממונים חברי ועדת התמורות.

בצלאל סמוטריץ': סעיף 11 פותח במילים: "ראש הממשלה יקים" ובדברי ההסבר מסבירים לנו למה ראש הממשלה, שהוא זה שבמשרדו יושב כל מטה היישום, אמור לקבוע.

בצלאל סמוטריץ': אבל כשמסתכלים על הסעיפים אחד אחד רואים שראש הממשלה אין לו כמעט שום השפעה.

בצלאל סמוטריץ': שני הסעיפים האלה יוצרים מנגנון, גברתי היושבת-ראש, מסורבל שבז לנבחרי הציבור גם בכנסת וגם בממשלה.

בצלאל סמוטריץ': ממנים פה ועדה בסעיף 12 שתייעץ לשר המשפטים את מי למנות מטעמו לוועדה.

בצלאל סמוטריץ': טוב שאין ועדה שתייעץ איך ממנים את חברי הוועדה המייעצת שימנו את חברי הוועדה המייעצת שימליצו איך למנות את חברי הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו חושבים שצירך לבטל את סעיף 12.

מרב מיכאלי: זה דווקא - - -

מירי רגב: מרב, לא להפריע.

מירי רגב: בבקשה, שלוש דקות, רגבים.

מירי רגב: לא להתייחס להערות חברי הכנסת.

ג'מאל זחאלקה: השם שלו רגבים?

מירי רגב: השם שלו בצלאל.

ג'מאל זחאלקה: את חושבת שהכל ריבוי של רגב.

מירי רגב: זחאלקה, אין לי תשובה בשבילך.

מירי רגב: בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: רגבים בנוי מעל היישוב הערבי - - -

בצלאל סמוטריץ': גברתי היושבת-ראש, אנחנו הגשנו בכתב הצעה להרכב אחר.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו סבורים שבאמת ראש הממשלה הוא זה שצריך למנות את החברים ולא רק את הנציג הבדואי.

בצלאל סמוטריץ': לא מערכת המשפט, בכל הכבוד הראוי שאנחנו רוחשים ליועצים המשפטיים.

ג'מאל זחאלקה: ראש הממשלה ימנה את חברי הכנסת לשיטתך.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': ראש הממשלה ימנה את חברי ועדת התמורות או שר המשפטים את נציגו.

בצלאל סמוטריץ': לא ייתכן שתהיה כאן דומיננטיות כל כך גדולה למערכת המשפט.

בצלאל סמוטריץ': בהמשך לכך, סעיף 14א קובע רשימה של יועצים שאמורים ללוות באופן קבוע את הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': הוא באמת מגדיר יועצים כמו מודד, מפענח שיהיו קבועים, ומשאיר שיקול דעת לכל ועדה למנות לעצמה את היועצים שלה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו חושבים שזה לא ראוי.

בצלאל סמוטריץ': צריך להגדיר סל איזה יועצים אמורים להיות לכל ועדה.

בצלאל סמוטריץ': לא ייתכן שוועדת תמורות מסוימת תחליט שהיא רוצה יועץ מסוג מסוים וועדה אחרת מסוג מסוים.

בצלאל סמוטריץ': זה צריך להיקבע בתקנות.

<תומר רוזנר: למה לא?

בצלאל סמוטריץ': הגשנו על זה הצעה לתיקון נוסח הסעיף.

מירי רגב: אוקיי, זמנך תם.

בצלאל סמוטריץ': הערה אחרונה.

בצלאל סמוטריץ': סעיף 19 קובע את אחד מסעיפי הסף.

בצלאל סמוטריץ': הפסלות של חבר ועדת תמורות זה חבר שהוגש נגדו כתב אישום.

בצלאל סמוטריץ': אני מזכיר לכולנו שהסוגיה של מה המעמד של הגשת כתב אישום אל מול בעלי תפקידים, גם נבחרים וגם לא נבחרים, נמצאת היום בדיונים מעמיקים כאן בכנסת.

מירי רגב: מחר אני מאשרת הצעת חוק.

מירי רגב: מה אתה דואג?

בצלאל סמוטריץ': גברתי, הוא אשר ביקשנו.

בצלאל סמוטריץ': להחיל את אמות המידה שיהיו באופן כללי.

בצלאל סמוטריץ': אי אפשר בחוק הזה בדלת האחורית לייצר איזשהו נורמות כלליות שהן מנותקות מהדיון הכללי שמבוצע בבית הזה בסוגיות האלה.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: אייכלר יצא לרגע.

מירי רגב: זחאלקה, אתה זכית מההפקר הזה.

ג'מאל זחאלקה: אף פעם לא זכיתי מן ההפקר.

מירי רגב: עכשיו זחאלקה ואחר כך דבי.

מירי רגב: שלוש דקות.

ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת-ראש, הציבור הערבי והאזרחים הערביים בנגב במיוחד רואים בחוק הזה חוק שבא לשלול את אדמתם, לנשל אותם ולעקור אותם מבתיהם.

ג'מאל זחאלקה: הם מביעים מחאה.

ג'מאל זחאלקה: השר בגין רוצה מחאה כבקשתך.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו נמחה כפי שהוא רוצה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מודיעים כאן שאנחנו לא נמחה לא כפי שרוצה מר בגין או כפי שרוצים אחרים.

ג'מאל זחאלקה: מדובר לא בעוד מקרה או בעוד חוק ממשלתי אלא בחוק חונק.

ג'מאל זחאלקה: כשאתה חונק אדם ואתה דוחף אותו לפינה הוא מתחיל לבעוט.

ג'מאל זחאלקה: אתם חונקים אותנו ואנחנו, ראשי הציבור הערבי – אני מדבר בשם בל"ד בכל במה.

ג'מאל זחאלקה: אני מדבר בכנסת בעברית, בערבית, באנגלית, בכל שפה.

ג'מאל זחאלקה: אני קורא למאבק חריף אבל בלי אלימות.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מתנגדים לאלימות.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו קורבנות של האלימות.

ג'מאל זחאלקה: אבל מאבק לא אלים כולל גם חסימת כבישים.

ג'מאל זחאלקה: זה מאבק לא אלים בכל העולם.

ג'מאל זחאלקה: הרבה ועדי עובדים בארץ עשו את זה.

ג'מאל זחאלקה: צריך לכבד את זכות המחאה שלנו.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא יכול מצד אחד לחנוק אדם בידיים שלך ולומר לו: למה אתה בועט ברגליים?

ג'מאל זחאלקה: אני לא יכול לדבר, אתה חונק אותי.

ג'מאל זחאלקה: אתם חונקים אותנו.

ג'מאל זחאלקה: אתם מנשלים מה שנשאר לנו.

ג'מאל זחאלקה: לא שבעתם?

ג'מאל זחאלקה: לא שבעתם ממה שלקחתם עד עכשיו?

ג'מאל זחאלקה: מה, הבדואים בנגב יצאו בשנת 1900, כשבאה הציונות וכבשה את הארץ, ועשו להם קושאן?

ג'מאל זחאלקה: הם ידעו את זה?

ג'מאל זחאלקה: בכל העולם מקובל שלילידים יש שיטת בעלות.

ג'מאל זחאלקה: הוגשו 3,200 תביעות בעלות.

ג'מאל זחאלקה: אין תביעות צולבות, למה?

ג'מאל זחאלקה: כי יש שיטת בעלות לעמים הילידים.

ג'מאל זחאלקה: ככה לאינדיאנים באמריקה, כך אצל האינקה במקסיקו ובכל מקום בעולם.

ג'מאל זחאלקה: גם אצל העמים הילידים באוסטרליה יש שיטת בעלות שהיא לא באה מן המערב הנאור.

ג'מאל זחאלקה: בשם הנאורות אתם דורסים אותנו.

ג'מאל זחאלקה: אתם חונקים אותנו ואחר כך אתם אומרים שאתם מדינה דמוקרטית.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא יכול גם לנשל וגם לעקור אדם מאדמתו ולהגיד שזה דמוקרטיה.

ג'מאל זחאלקה: אני מוחה בתוקף על דבריו של חבר הכנסת לשעבר, השר לשעבר בגין נגד תנועת בל"ד.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו גאים שאנחנו קוראים לציבור שלנו לצאת בהפגנות.

ג'מאל זחאלקה: אם אתה קורא לזה הסתה?

ג'מאל זחאלקה: כן, הסתה.

ג'מאל זחאלקה: הסתה למען צדק.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו תובעים כאן צדק, לא בלבול מוח.

מירי רגב: זחאלקה תודה רבה לך.

מירי רגב: דבי ולאחר מכן חבר הכנסת אייכלר.

מירי רגב: תנו לה בבקשה לשבת סביב השולחן רק דקה כדי שהיא תוכל לדבר.

מירי רגב: תודה רבה.

<דבי גילד-חיו: אני מהאגודה לזכויות האזרח וגם בשם ארגון "במקום".

<דבי גילד-חיו: הסעיפים שאנחנו מדברים עליהם מקימים את מנגנון ועדת התמורות.

<דבי גילד-חיו: מדובר בוועדה שהיא בעצם מבטאת את המהות ואת העיקר של החוק, הוועדה שתשב ותכריע על בסיס מפת התביעות משנות השבעים ועל פי הקריטריונים שנקבעו בחוק.

ג'מאל זחאלקה: ראש הממשלה יקבע לה.

מירי רגב: רגע, תן לה לדבר.

מירי רגב: הזמן שלה.

מירי רגב: בבקשה.

<דבי גילד-חיו: לפי המפה שהוכנה בשנות השבעים והקריטריונים שנקבעו בחוק היא תקבע איזה תמורות מגיעות למי ומה מגיע, איזה סוגי קרקע, מה בכסף ומה בקרקע וכו'.

<דבי גילד-חיו: אנחנו חושבים שהמנגנון הזה, שהוא באמת המהות של החוק, הוא שגוי ולא צודק.

<דבי גילד-חיו: ויותר חשוב מכל זה, הוא לא ישים והוא לא יביא לפתרון שמבקשים לקדם.

<דבי גילד-חיו: במקום מנגנון מהסוג הזה, כמו שאנחנו אומרים כבר שנים, שהוא חד-צדדי ופוגעני ולא מביא לפתרון שהוא בהסכמה, צריך לדעתנו לעשות הליך הידברות ממשי.

<דבי גילד-חיו: אני מתכוונת להליך הידברות ממשי עם תובעי הבעלות שיביא לפתרון מוסכם של הדברים.

<דבי גילד-חיו: בעבר היו הליכי גישור ואני לא אפרט אותם מקוצר זמן.

<דבי גילד-חיו: הם היו מוצלחים ואפשר לחזור למנגנונים מהסוג הזה.

<דבי גילד-חיו: מנגנונים כאלה יכולים להביא לפתרון שיהיה בר-קיימא, שיהיה צודק ויהיה טוב.

<דבי גילד-חיו: בעבר נעשו גם בצפון וגם בדרום הליכים מהסוג הזה והגיעו להסכמות בדבר בעלויות על הקרקע.

<דבי גילד-חיו: גם בצפון ראינו שהסדירו את הכפרים הלא-מוכרים הערביים ועשו את זה בהידברות ובהסכמה עם התושבים.

<דבי גילד-חיו: הצליחו להגיע להסכמות בעניין בעלויות על הקרקע והפקעה של שטחים למגורים ולצרכי ציבור.

<דבי גילד-חיו: גם בכפרים בלתי מוכרים בנגב, שהממשלה הכירה בהם עשו תכנון.

<דבי גילד-חיו: למרות שעוד לא הוסדרו הבעלויות, אנשים הקצו שטחים שלהם לצרכי ציבור ולדברים מהסוג הזה.

<דבי גילד-חיו: כך שאפשר בהסכמה להגיע לדברים האלה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: חבר הכנסת אייכלר ולאחר מכן בני תפילין.

מירי רגב: שלוש דקות, בבקשה.

ישראל אייכלר: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר לשעבר בנימין בגין, אני בעד כל תכנית פינוי-בינוי או הטבות שהמדינה נותנת לפיזור אוכלוסין.

ישראל אייכלר: בכל דבר שנעשה מרצון אני תומך וזה חשוב שייעשה בכל מקום.

ישראל אייכלר: המדינה צריכה לתכנן מגורים ולמנוע בעיות.

ישראל אייכלר: אבל ממה שאני שומע פה אני שואל את עצמי ממך נפשך?

ישראל אייכלר: אם המדינה היא ריבונית בנגב מה אכפת לך שאנשים גרים היכן שהם גרים?

ישראל אייכלר: אם אתה רוצה שהם יגורו עם תנאים טובים ואתה מציע להם ללכת לעיר מתוכננת ואתה משלם להם תשלום והם מסכימים, ניחא.

ישראל אייכלר: אבל אם הוא לא מסכים, אכלת את זה כפליים – גם אתה משקיע מיליארדים, אותה מדינה שלוקחת מעניים ומילדים קטנים את הכסף.

ישראל אייכלר: משקיעים פה מיליארדים בשביל להוציא מישהו בכפייה מביתו כשהוא לא רוצה, הוא רוצה לגור אחרת.

ישראל אייכלר: אני לא יכול להתעלם מן העובדה שלא מדובר פה באדם יחיד שמפר חוק ושהגיע והשתלט.

ישראל אייכלר: מדובר פה על ציבור שבמשך דורות – אני לא יודע כמה דורות, אם זה שני דורות או חמישה דורות – יושבים שם.

ישראל אייכלר: לעשות להם טרנספר?

ישראל אייכלר: מאז שסטאלין העביר מיליוני אנשים ממקום למקום אני לא זוכר שמדינה דמוקרטית עשתה טרנספר לאזרחים בלי רצונם.

ישראל אייכלר: ולכן, המילה פה היא "מרצון".

ישראל אייכלר: אם אתם יכולים להגיע להסדרים שאנשים ירצו מרצון, אהלן וסהלן.

ישראל אייכלר: אבל אם לא – אני גם חושש מתקדים.

ישראל אייכלר: מדינה שמטרנספרת בדואים בנגב ומטרנספרת יהודים מגוש קטיף תטרנספר יהודים מבית-אל.

ישראל אייכלר: לפי ההסתה המתנהלת היום, ואני כנציג ציבור חרדי אומר את זה, נגד עצם התיישבותם של חרדים בבית שמש, בערד.

ישראל אייכלר: מי שראה את הסרט האנטישמי הזה שהיה בערוץ 2, שכמותו לא היה מאז הסרטים שראיתי בהיסטוריה, מחר יטרנספרו חרדים מבית-שמש או מקריית יובל או ממקומות אחרים.

ישראל אייכלר: הופכים את המדינה הזאת ממדינה דמוקרטית אנושית למדינה ברוטאלית, שאחד יטרנספר את השני.

ישראל אייכלר: אז היום אנחנו חזקים על הבדואים ומחר הבדואים יהיו חזקים עלינו.

ישראל אייכלר: אי אפשר לדעת.

ישראל אייכלר: ואם המדינה רוצה לשלוט בנגב, אני בעד שהיא תשלוט בנגב.

ישראל אייכלר: שיהיה שם חוק ויהיה שם סדר ולא יהיו תאונות דרכים ולא יסעו שם.

ישראל אייכלר: כל הדברים שאתם טוענים שיש בנגב בעיות, אפשר על ידי משטר חזק למנוע מעשים פליליים ולאפשר לאנשים לחיות על פי מסורתם.

ישראל אייכלר: לכן, כל הבסיס של הגישה הזאת לעניין של הבדואים נראה לי מאד מסוכן, גם לבדואים וגם ליחסים הבינלאומיים.

ישראל אייכלר: אני לא מזלזל במה שאמר חבר הכנסת חנא על ה'ניו-יורק טיימס' ו'הוושינגטון פוסט'.

ישראל אייכלר: יצטייר שמדינת ישראל היא מדינת אפרטהייד.

ישראל אייכלר: נלסון מנדלה יקום לנו בנגב.

ישראל אייכלר: למה אנחנו צריכים את הדבר הזה?

ישראל אייכלר: תגיעו אתם להסכמים ולהסכמות.

מוחמד ברכה: איפה שיש אפרטהייד יקום נלסון מנדלה.

ישראל אייכלר: אם אין הסכמות אין חוק.

ישראל אייכלר: אסור לעשות את זה בכפייה.

ישראל אייכלר: אני אומר את זה בכל הדברים, בפרט בדבר הזה.

ישראל אייכלר: תודה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: בני תפילין ולאחר מכן חבר הכנסת דוד צור.

מירי רגב: שלוש דקות על סעיפי החוק האלה.

<בני תפילין: לדעתי ועדת התמורות צריכה להיות ועדת ערר כי ממילא התמורות נקבעות על-ידי הרשות.

<תומר רוזנר: את מי אתה מייצג?

<בני תפילין: אני נציג של עצמי.

מירי רגב: תושב הנגב, אזרח תושב הנגב.

<בני תפילין: כבר היום יודעים כל תובעי הבעלות איזו תמורה הם אמורים לקבל.

<בני תפילין: זאת אומרת, הוועדה הזאת היא די בלוף.

<בני תפילין: היא אמורה להיות ועדת ערר וברגע שהבדואי לא מסתדר עם המדינה הוא יצטרך להגיע לוועדה.

<בני תפילין: כוועדה שכזאת רצוי שיהיה בה חבר שהוא נציג הרשות, קל וחומר רצוי שראש הממשלה ימנה את הנציג של הבדואים.

<בני תפילין: כלומר, יש כאן שליטה מלאה של ראש הממשלה בוועדה.

<בני תפילין: לא משנה מה הבדואי יגיד, יאמרו לו: תודה רבה, אתה לא רוצה?

<בני תפילין: לך הביתה.

<בני תפילין: זה לגבי סעיף 11א.

<בני תפילין: לגבי סעיף 11ג – זה פשוט מדהים.

<בני תפילין: ממנים שופט עליון שיבדוק איך ממנים יושב-ראש ועדה והמחליף שלו באופן אוטומטי הוא נציג משרד המשפטים.

<בני תפילין: זה ממש מדהים.

<בני תפילין: מקימים ועדה בשביל לבחור מי היושב-ראש של הוועדה, אבל המחליף אוטומטית הוא נציג משרד המשפטים.

<בני תפילין: לא שאני מזלזל בהם, אבל לדעתי גם המחליף צריך להיות באותה רמה.

<בני תפילין: ההערה שהכנסתם היא נכונה.

מירי רגב: זאת ההערה היחידה בינתיים שנראית לי נכונה ותירשם לבדיקה.

<בני תפילין: אני צריך להיות גם פה וגם שם.

<בני תפילין: לגבי סעיף 13א.

<בני תפילין: עם כל הכבוד, ועדת תמורות לא מוסמכת לקבוע היכן תינתן התמורה.

<בני תפילין: הרשות ממליצה וזה צריך להיות באישור מנהל מקרקעי ישראל.

<בני תפילין: לא יעלה על הדעת שרשות תחליט איפה תינתן התמורה ואז ייאלצו את מנהל מקרקעי ישראל.

<בני תפילין: אני מציין לכם שהסמכות לתת תמורות בקרקע היא של מנהל מקרקעי ישראל ולא של הוועדה.

<בני תפילין: זאת אומרת, יש פה ניגוד עניינים.

<בני תפילין: אותו דבר לגבי שטח התמורה.

<בני תפילין: הוועדה לא אמורה לקבוע איפה תביעת הבעלות.

<בני תפילין: תביעת הבעלות נקבעת על-ידי פקיד ההסדר.

<בני תפילין: אגב, זה הסעיף היחיד שלא כתוב בו שזה ייעשה לפי פקיד ההסדר.

<בני תפילין: מעניין למה.

<בני תפילין: בכל שאר הסעיפים פירטו.

<בני תפילין: הערה אחרונה לגבי יועצים.

<בני תפילין: עם כל הכבוד, נציג הרשות אמור להיות יועץ ולא להיות חבר בוועדה.

<בני תפילין: אסור למנות יועצים שהם לא עובדי מדינה כי אז הכל פתוח לאינטרסים.

<בני תפילין: אם מישהו חושב שיש פה חפות מאינטרסים הוא טועה בגדול.

<בני תפילין: הוועדה הזאת צריכה להיות ועדה שהיא לא חלק מהרשות, שהיא באמת יכולה גם לאכוף ולאלץ את הרשות לעשות דברים אחרת היא לא שווה כלום.

<בני תפילין: תודה.

מירי רגב: מאה אחוז, תודה רבה.

מירי רגב: חבר הכנסת דוד, שלוש דקות לרשותך.

מירי רגב: כל האחרים שנרשמו לא הגישו ניירות עמדה ואנחנו לא נותנים למי שלא הגיש ניירות עמדה להתבטא.

מירי רגב: היחיד שאני אתן לו להתבטא הוא עטייה.

מירי רגב: אתה תתבטא במשך שלוש דקות.

מירי רגב: כל השאר הם רק חברי הכנסת כי אני צריכה לסיים את הדיון בזמן.

מירי רגב: שקט.

מירי רגב: תסגרו עם מי שצריך לסגור.

מירי רגב: אני לא מקיימת על זה דיון עכשיו.

מירי רגב: דוד צור, בבקשה.

מירי רגב: אחריו תמר זנדברג, חנא סוויד, ברכה, זבולון וטלב.

דוד צור: לסעיפים אני אתייחס בדיון הבא ואני רוצה להתייחס לחלק הראשון של הדיון.

דוד צור: לעניין השקיפות, אני קיבלתי את הנימוקים ואני כן חושב שהיתה פה הידברות ארוכה, גם בפעמים שבהן השר לשעבר בגין הציג את זה בפנינו.

דוד צור: זה שלא היו הסכמות בהידברות הזאת זה הגיוני.

דוד צור: בגלל זה יש את כל המנגנון הזה כדי ליישב אותן.

באסל גטאס: לא הידברות.

באסל גטאס: הקשבה.

דוד צור: גם.

דוד צור: גם הקשבה וגם הפנמה.

דוד צור: אפילו שמענו שחלק מההערות האלה נכנסו לתוך החוק.

דוד צור: יש נסיון לממש את התכנית הזאת, אחרי שנים של הזנחה.

דוד צור: כולנו, אולי למעט הרב אייכלר והופתעתי לשמוע את זה – מדינה שחפצה חיים לא יכולה להשלים עם מצב שבו אין הסדרה של התיישבות כמו שיש בכל מקום.

דוד צור: לכן אני כן חושב שזה חוק שבמהותו הוא חוק שבא להטיב עם הבדואים.

ישראל אייכלר: טרנספר בכפייה?

דוד צור: הנסיון של הרבה אחרים שדיברו פה לתפוס טרמפ אם זה בנסיון לבנא"ם את התהליך הזה.

דוד צור: שמעתי פה את ה'ניו-יורק טיימס' או 'וושינגטון פוסט' ומחר תלכו לאו"ם.

באסל גטאס: כן, נלך לאו"ם, למה לא?

מוחמד ברכה: זה כבר בינלאומי.

מירי רגב: אני בשתיים חייבת לסיים את הדיון הזה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת צור, תשמור לעצמך קצת נסיגה.

מוחמד ברכה: תשאיר לעצמך נתיב מילוט.

דוד צור: תכניסו גם את הסכסוך הפלסטיני לתוך העניין הזה על הגב של הבדואים.

באסל גטאס: למה אתה מדבר ככה?

דוד צור: אני רוצה לדבר כמו שאני רוצה לדבר.

זאב בנימין בגין: היו הפגנות ברמאללה לפני שבועיים.

מוחמד ברכה: גם במרוקו, ברבאט היו הפגנות.

זאב בנימין בגין: גם חזבאללה הודיעו על התנגדותם לחוק.

דוד צור: מאד שמחתי לשמוע פה נציגות אותנטית של הבדואים.

דוד צור: לא של אינטרסנט כזה או אחר שמדבר בשמם.

דוד צור: נציגות אותנטית שלא אמרה שהיא מסכימה לכל סעיפי החוק, אבל היא אמרה: אנחנו רוצים להשפיע בעצמנו על החוק.

דוד צור: לכן אני חושב שההידברות צריכה להיות עם הבדואים.

דוד צור: עם כל הכבוד, אתה לא מייצג את הבדואים.

מירי רגב: משפט סיכום, דוד.

מירי רגב: שקט.

דוד צור: זה שאני לא צועק כמו חברי הכנסת - - - מותר לי לדבר.

דוד צור: לעניין התביעות על הבעלות – יש פה קשר גורדי ולדעתי פה הכשל הכי גדול של החוק הזה.

דוד צור: יש פה קשר גורדי שאם לא יתירו אותו בחברה הבדואית לא ייכנס אף אדם למקום שעדיין יש עליו תביעת בעלות.

דוד צור: לכן לא נוכל להתקדם בנושא הזה, לדעתי, מבלי לייצר את המנגנון שהחוק הזה כן מאפשר.

דוד צור: על כן יש פה לכאורה פסיחה על סעיפים אחרים שבהינתן הליך רגיל לא היינו הולכים אליהם.

דוד צור: לכן אני חושב שכן צריך לעשות את זה.

דוד צור: לעניין המעצרים והאלימות – בכל הכבוד הראוי, שמענו את חבר הכנסת זחאלקה ואחרים אומרים: אנחנו נגד אלימות.

דוד צור: אני אומר שזכותם להפגין, זכותם למחות.

דוד צור: לא לזרוק אבנים.

דוד צור: אני אומר שלא רק צריך לבצע מעצרים.

דוד צור: אני אומר שאם רוצים להתקדם עם החוק הזה חייבים להפסיק עם האיומים האלה.

דוד צור: אני מקבל מיילים שכביכול, בגלל ההפגנות ועובדה שזה מעורר מה שזה מעורר, צריך לעצור את החוק.

דוד צור: מדינה לא יכולה להרשות לעצמה להיכנע להם.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: דוד, תודה רבה.

דוד צור: דבר אחרון, אני מסכים לגמרי עם חבר הכנסת אזולאי לעניין התכנית הפרטנית במפות שאנחנו חייבים לדעת אותה ולהיות מעודכנים בה כדי להתקדם, כשהיא בעצם צריכה לשקף אולי את המקסימום של פחות תזוזות ופחות מתן טריטוריות אחרות, ולנסות להסדיר על האזורים הקיימים.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: עטייה, רק לגבי חמשת הסעיפים האלה.

<עטייה אל אעבר: קודם כל אני רוצה להתייחס למה שקורה פה ולמה שראיתי היום.

<עטייה אל אעבר: מה שראינו היום ושמענו היום בדיוק זה היחס שהמדינה או שהרשות של המדינה מתייחסת אל הבדואים.

<עטייה אל אעבר: בזמן שהמדינה מביאה נציג שהוא עובד כיועץ חברתי, המשפחה שלו יועצת חברתית, הם הרשות והוא טוען שהוא מייצג את הבדואים.

מוחמד ברכה: לא ברור מה שאתה אומר.

מירי רגב: סליחה, רגע.

מירי רגב: תמשיך הלאה.

מירי רגב: יש לך שלוש דקות.

<עטייה אל אעבר: למועצה האזורית לכפרים הבלתי מוכרים יש נציג אחד, שהתושבים בחרו בו.

<עטייה אל אעבר: יש את המסמכים ויש את הכל.

<עטייה אל אעבר: אנשים שעובדים עם הרשות כיועצים חברתיים לא יכולים לייצג את הבדואים.

<אברהים אל-וואקילי: זה לא נכון.

מוחמד ברכה: שיירשם בפרוטוקול מה שנאמר עכשיו, שכולם נגד תכנית פראוור-בגין.

מוחמד ברכה: זה מה שהוא אמר.

מירי רגב: אנחנו ניפגש עם כל ראשי המועצות ונשמע את זה.

מירי רגב: הוא מייצג את עצמו.

מוחמד ברכה: זה מה שהוא אמר.

מוחמד ברכה: אני חוזר על זה בקול, זה הכל.

מירי רגב: שקט, שקט, אני לא שומעת.

מירי רגב: טלב, אתה לא מדבר היום יותר.

מירי רגב: טלב, גמרת לדבר היום.

מירי רגב: תוציאו בבקשה את טלב החוצה.

מירי רגב: באמת, אסור פה לאף אחד להגיד עמדה אחרת.

מירי רגב: איברהים, בוא תשב בצד הזה.

מירי רגב: צד ימין זה תמיד יותר טוב.

מוחמד ברכה: לא, הוא בסדר גמור.

מירי רגב: קדימה, עטייה.

<עטייה אל אעבר: איך אתם רוצים מאתנו לא להתנגד לחוק הזה?

<עטייה אל אעבר: החוק הזה, שאנחנו הקורבן של החוק הזה.

<עטייה אל אעבר: החוק הזה שהורס לנו את הכפרים השלמים ומגרש עשרות אלפי אזרחים בדואים למקומות שהם לא יודעים.

<עטייה אל אעבר: היחס הזה שהמשטרה כל שבוע הורסת לנו את הבתים בכפרים הלא מוכרים והילדים שדואגים להם הרבה, נאלצים לחפש את הספרים שלהם ואת הילקוטים שלהם מתוך ההריסות האלה.

<עטייה אל אעבר: ואת התרופות שלהם והתרופות של הוריהם מתוך ההריסות האלה.

<עטייה אל אעבר: איך אתם רוצים באמת שאנחנו נתמוך בחוק כזה או נאמין לכל אחד שאומר:

<עטייה אל אעבר: אנחנו רוצים באמת לפתור את הבעיה שלכם.

<עטייה אל אעבר: תודה רבה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: חברת הכנסת תמר זנדברג, שלוש דקות רק על הסעיפים.

מירי רגב: לאחר מכן חנא.

מירי רגב: אני חייבת לסיים בזמן כי יש לנו עכשיו דיון של הוועדה החסויה.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: אני רוצה לומר שהסעיפים האלה הם בעצם אחד הדברים המהותיים ביותר בחוק, כי הם מקימים איזשהו מוסד, איזושהי אינסטנציה חדשה שאחראית על כל היחסים בין האוכלוסיה לבין מי שמטעמה של הממשלה.

תמר זנדברג: אני מצטרפת להערה של האגודה לזכויות האזרח.

תמר זנדברג: לא רק שאין כאן הידברות אמתית.

תמר זנדברג: רואים בסעיפים שאין מנגנון לשיתוף הציבור, אין נציגות אמתית של אוכלוסיה, מלבד נציג אחד שממונה על-ידי ראש הממשלה.

תמר זנדברג: אין נציגות אמתית לאוכלוסיה הבדואית.

תמר זנדברג: והעיקר הוא שההבדל בין ההסדר הזה לבין המון הסדרים אחרים שאנחנו רואים במקומות אחרים, הוא שבאמצעות חוק התכנון והבנייה, חוקי המקרקעין וכל הכלים החקיקתיים הקיימים מגיעים להסדר שבאמת מקובל על האוכלוסיה ועל נציגי התכנון או הממשלה.

תמר זנדברג: אפשר להביא דוגמאות מכל מקום אחר בארץ שכאשר רצו להגיע להסדר יש דרכים להגיע להסדר שבאמת מוסכם.

תמר זנדברג: המטרה של הסעיפים האלה, ולצערי הרב זאת המטרה של החוק כולו, היא לא להגיע להסכמה.

תמר זנדברג: זה להגיע לכפייה.

תמר זנדברג: בשביל זה הוקמו הוועדות האלה ונוצרו הסעיפים האלה.

תמר זנדברג: היועץ המשפטי לוועדה אמר בצורה עדינה יחסית שכאן רואים שמהות החוק הוקמה בצורה מרושלת.

תמר זנדברג: אני יודעת שדחיית הוועדות האלה פירושה דחיית החלק המרכזי של החוק, אבל במיוחד בהתחשב במה שהיה כאן בשעה הקודמת אין ברירה אלא לשנות באופן מהותי את ההסדרים שהחוק הזה מציע.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: חבר הכנסת חנא סוויד, שלוש דקות.

מירי רגב: אני מבקשת ממך, יפה, מנהלת הוועדה, להגיד לי תמיד דקה לפני כי אחר כך תמיד מבקשים עוד משפט ועוד משפט וזה נמשך.

חנא סוייד: אני כופר בסידור הזה, גברתי היושבת-ראש.

חנא סוייד: אני חושב שהתייחסות פרטנית לסעיפים צריכה יותר משלוש דקות.

חנא סוייד: זה תלוי ביחידת המדידה שאת קובעת.

חנא סוייד: הוא יכול לקרוא את כל החוק ואחר כך לתת שלוש דקות.

חנא סוייד: זה לא הוגן וזה לא תהליך רציני של חקיקה.

חנא סוייד: אני רוצה לציין כאן דבר חשוב, הובן כאן מדבריו של מר אל-וואקלי שכאילו הוא מסכים לפראוור.

חנא סוייד: בשיחה אתו הוא אמר: אני עומד על כל מילה שאני אמרתי אבל אני מתנגד לפראוור.

חנא סוייד: היה לי חשוב להדגיש את העניין הזה.

חנא סוייד: הוא נמצא כאן והוא יכול גם להזים את הדברים שאני אמרתי.

<קריאה: לפראוור כן, אבל לחוק של בגין לא.

מירי רגב: תעזבו את איברהים.

מירי רגב: מותר לבדואי לחשוב אחרת מכם.

מירי רגב: מותר לו.

מירי רגב: מותר לו לדאוג לאוכלוסיה אחרת מכם.

באסל גטאס: לא מותר לך לשים דברים בפיו.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: בבקשה, חנא.

חנא סוייד: גברתי, ראשית אני מתנגד למושג "ועדת תמורה".

חנא סוייד: נקודת המוצא של כל החוק הזה היא שלבדואים אין זכויות בנגב.

חנא סוייד: זו נקודת המוצא.

חנא סוייד: ככה פסקו בתי המשפט, בית המשפט העליון, שיש אפס זכויות לבדואים.

זאב בנימין בגין: במקרקעין.

חנא סוייד: למה צריך לתת תמורה למישהו שאין לו זכויות?

זאב בנימין בגין: כי רוצים לפתור את הבעיה.

מירי רגב: לא, אנחנו לא עונים עכשיו.

חנא סוייד: אני חושב שיש כאן חוסר דיוק.

חנא סוייד: זה ועדת הפקעות.

חנא סוייד: מה שמרכיבים כאן זה ועדות הפקעות ולא ועדות תמורות.

חנא סוייד: זה ועדות נישול.

חנא סוייד: אני לא מבין למה צריך ועדה בת שישה חברים.

חנא סוייד: למה לא שבעה או חמישה?

חנא סוייד: מספרים אי-זוגיים.

חנא סוייד: למה צריך לתת בכורה ליושב-ראש הוועדה, שהקול שלו בסופו של דבר הוא שקובע.

חנא סוייד: זה גורם לכם שהוא ישתלט על הוועדה.

חנא סוייד: למה צריך לקבוע נציג ציבור לפי דעת ראש הממשלה ולא לפי דעת הציבור עצמו?

חנא סוייד: למה מינוי לתקופה של שבע שנים?

חנא סוייד: הרי את כל החוק צריך לממש בחמש שנים, למה צריך שבע שנים?

חנא סוייד: למה צריך כל כך הרבה רשויות?

חנא סוייד: רשות כללית, ועדת תמורה, ועדה מייעצת.

חנא סוייד: זאת ביורוקרטיה שתהרוג את כל החוק הזה.

חנא סוייד: מה הם סדרי הפעולה של ועדות התמורה?

חנא סוייד: האם אפשר לערער?

חנא סוייד: האם יפרסמו את ההחלטות שלהם?

מירי רגב: נא לרשום את כל ההערות כי בדיון הבא אתם תענו על כל הדברים האלה.

חנא סוייד: גברתי, אני יודע שאני מדבר לעניין.

חנא סוייד: אני לא חושב שאני אגמור את ההערות לעניין שלי ולכן אני אבקש לתת לי להמשיך את הדברים שלי עד הסוף.

חנא סוייד: כשתחליטי שזה לא לעניין תפסיקי אותו.

מירי רגב: לא, לא, זה לא קשור אם זה לעניין או לא לעניין.

חנא סוייד: גם אם מדברים לעניין לא מאפשרים?

מירי רגב: מה לעשות?

מירי רגב: אפשר להגיד הסתייגויות.

חנא סוייד: זה הסתייגויות.

מירי רגב: אז מה אתה רוצה, לדבר גם עכשיו וגם בהסתייגויות?

מירי רגב: תדבר על עיקרי הדברים.

מירי רגב: יאללה, קדימה.

חנא סוייד: אני רוצה להעלות את הטענות שלי.

מירי רגב: תעלה אותן.

מירי רגב: אני נותנת לך שלוש דקות לענות לחמישה סעיפים.

מירי רגב: אנחנו בשלוש דקות מדברים בהצעה לסדר במליאה.

מירי רגב: בכל דיון שלי אתה מדבר כמעט שש-שבע דקות.

חנא סוייד: אני אתן לך עוד דוגמה.

חנא סוייד: גברתי, את מתייחסת לחוק הזה רק במעטפת שלו – יהודים נגד ערבים.

חנא סוייד: אני מתייחס לחוק הזה גם כמלל וגם ככללים.

חנא סוייד: איך אפשר לדבר על הגיון?

חנא סוייד: ועדת תמורה תקבע מיקום, גבולות ושטח חלקה.

חנא סוייד: שטח חלקה בישראל נקבע על-ידי מחלקת המדידות ועל-ידי מרכז מיפוי ישראל.

חנא סוייד: למה ועדת התמורה היא שתקבע את הגבולות של החלקות?

חנא סוייד: יש לזה השלכות רבות.

חנא סוייד: הם יודעים שאם מספר המבקשים, התובעים המאשרים נקבע כאחוז משטח חלקה ואתה יכול לשחק עם קביעת גבולות החלקה ובסופו של דבר להוציא את כל האנשים החוצה.

חנא סוייד: כי אז אני יכול לשרטט את הגבולות.

חנא סוייד: אתה לא מבין?

חנא סוייד: אתה לא יודע מה זה.

חנא סוייד: אתה לא יודע מה זה כי אתה לא מהנדס ואתה לא יודע מה זה מדידות.

מירי רגב: חנא, בבקשה, משפט סיכום.

חנא סוייד: לא משפט סיכום.

מירי רגב: זהו, משפט סיכום.

חנא סוייד: אני יכול להפסיק.

חנא סוייד: אני מעלה טענות לגופו של עניין.

חנא סוייד: את רוצה להפסיק אותי?

חנא סוייד: אני מפסיק.

מירי רגב: תעלה את זה גם בחלק ההסתייגויות.

חנא סוייד: אף פעם בכנסת אני לא נאבקתי.

חנא סוייד: אני בדרך כלל רגיל לכך שמבקשים ממני לדבר.

מירי רגב: אז אני מבקשת ממך לדבר.

מירי רגב: חנא, אנחנו נותנים לך לדבר.

מירי רגב: אתה רואה.

חנא סוייד: אז תני לי להמשיך.

מירי רגב: כמה זמן יש לך עוד?

חנא סוייד: אני טוען שכל ההליך הזה הוא הליך של תחמון.

חנא סוייד: לתת לוועדות התמורה לקבוע את גבולות החלקות זה תחמון.

חנא סוייד: זאת בעצם דרך עקיפה לנשל את תובעי הבעלויות ולהוציא אותם החוצה.

חנא סוייד: אני דרשתי להגדיר.

חנא סוייד: תגידו לי כאן

חנא סוייד: מי יודע מה זה "שטח מיוחס", מלבד אלה שכתבו את החוק?

חנא סוייד: הרי זה בסעיף הזה.

חנא סוייד: מוחמד ברכה.

מוחמד ברכה: אני לא יודע.

חנא סוייד: אם הוא רוצה לדבר על שטח מיוחס, הוא יודע מה זה שטח מיוחס?

מירי רגב: זה נדון.

מירי רגב: יש הפניה בחוק.

חנא סוייד: שטח מיוחס פרטני.

חנא סוייד: למה לא דנים בהגדרות כפי שביקשתי בפעם שעברה?

מירי רגב: זהו.

מירי רגב: תודה, חנא, מספיק.

חנא סוייד: אבל יש לי עוד.

מירי רגב: לא, זה יהיה בפעם הבאה.

חנא סוייד: טוב, אני אף פעם לא כופה את עצמי, אבל תדעי לך שאת מונעת ממני מלהגיד דברים לגופו של עניין.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: חבר הכנסת ברכה, בבקשה שלוש דקות.

חנא סוייד: אבל בסופו של דבר זה יהיה חוק עקום, חוק של נישול בלבד.

מירי רגב: בבקשה, חבר הכנסת ברכה שלוש דקות.

מוחמד ברכה: עיקר החוק, גברתי היושבת-ראש, הוא על אי הכרה בדפוסי הבעלות של הבדואים על אדמותיהם לדורי דורות.

מוחמד ברכה: אם כך, אני חושב שיש מקום שאנחנו נקבל החלטה לפרק את כל הקיבוצים בדרום שקמו על בסיס הסדרים עם הבדואים, תוך הכרה בדפוס הבעלות הזה.

מוחמד ברכה: לכן אני חושב שזה משתמע חד-משמעית מהעניין הזה, לפרק כל יישוב, כל קיבוץ שקם כתוצאה מהכרה בדפוס הזה של הבעלות.

מוחמד ברכה: הדבר השני הוא העניין של ההסתרות החוזרות ונשנות.

מוחמד ברכה: ההסתרות האלה, שהתייחסה אליהן היושבת-ראש, הן הסתרות מהותיות גם בנושא של המפה וגם מה שדיבר חבר הכנסת קלפה, על 71.

מוחמד ברכה: ועדת התמורה באה כדי להוכיח שיש פה מנגנון של הסתרות.

מוחמד ברכה: זאת ועדה פוליטית.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה לחזור על הדברים שאמר חברי, חבר הכנסת חנא סוויד, אבל מתווספים לזה גם מכרזים שפורסמו לחברות שאמורות לבצע את החוק הזה על-ידי המנהלת.

מוחמד ברכה: שם הן נדרשות לחתום על התחייבות לחסיון.

מוחמד ברכה: אני קורא מתוך ההתחייבות שמתבקשת מהחברות.

מוחמד ברכה: סעיף 2, שמירת סודיות: "הנני מתחייב לשמור את המידע ו/או הסודות המקצועיים בסודיות מוחלטת ולעשות בהם שימוש אך ורק לצורך מתן השירותים נושאי מכרז זה.

מוחמד ברכה: למען הסר ספק ומבלי לפגוע בכלליות האמור, הנני מתחייב לא לפרסם, להעביר, להודיע, למסור או להביא לידיעת כל אדם את המידע ושאר הסודות המקצועיים.

מוחמד ברכה: הנני מצהיר כי ידוע לי שאי מילוי התחייבויותיי מהווה עבירה לפי פרק ז' (ביטחון המדינה, יחסי חוץ וסודות רשמיים), לחוק העונשין, תשל"ז-1977".

מוחמד ברכה: זה חוק אזרחי?

מוחמד ברכה: זה חוק אזרחי שמאיימים בו על החברות שאם מישהו מודיע משהו הוא עובר עבירה על ביטחון המדינה?

מוחמד ברכה: לדעתי החוזה הזה מסגיר את האמת של החוק הזה.

מוחמד ברכה: אני מציע לך, השר לשעבר בגין, כבנו של מנחם בגין שהתקומם נגד החוקים לשעת חירום, שלא תיתן יד לדבר כזה.

מוחמד ברכה: עכשיו זו העת לקום בפני הוועדה ולומר: אני מושך את ידי מכל התועבה הזו.

מוחמד ברכה: זה הזמן.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: חבר הכנסת טלב, שלוש דקות בלבד.

מירי רגב: אתה מפריע לכולם ולך אף אחד לא מפריע.

טלב אבו עראר: אני לא מרשה לאף אחד להפריע לי.

מירי רגב: קדימה, שלוש דקות.

מירי רגב: אז אני אסכם את הדיון ותדבר אחר כך לעצמך.

מירי רגב: קדימה.

טלב אבו עראר: אני רוצה לומר שהאמת היא שחבל על כל רגע שאנחנו מאבדים כאן, כי החוק הזה, אפילו אם הוא יעבור בכנסת ויכול להיות שהוא יעבור בכנסת, אבל החוק הזה לא יעבור בשטח.

טלב אבו עראר: אנחנו נתנגד לחוק הזה.

טלב אבו עראר: אני מזהיר כמו שהזהרתי מעל בימת הכנסת, שמדיניות הממשלה בצורה הזו היא שגוררת לאלימות, היא שגוררת לעימותים.

טלב אבו עראר: אם את רוצה לשמוע דבר יותר קיצוני, היא תגרום לאינתיפאדה בנגב.

מירי רגב: מה אתה אומר?

טלב אבו עראר: מה שהיה בחורה זה דוגמה קטנה למה שיקרה אם הממשלה לא תחזור בה.

דוד אזולאי: אני לא מציע לך לדבר במונחים האלה.

מירי רגב: דוד, דוד, בבקשה תן לי לסיים את הדיון.

מירי רגב: אזולאי, בבקשה, אני חייבת לסיים את הדיון.

מירי רגב: טלב, תסיים בבקשה את הדברים שלך.

מירי רגב: אנחנו כבר רגילים שהוא קורא ומסית לאינתיפאדה.

מירי רגב: פעם זה על הר-הבית ופעם זה על הבדואים.

מירי רגב: בבקשה.

טלב אבו עראר: מי שלא יודע מה מרקם היחסים בין הבדואים והיהודים שם, הם הכי טובים מכל יישוב אחר ומכל צד אחר.

טלב אבו עראר: ולכן החוק הזה בא ממש לפגוע במרקם היחסים, לפגוע בבדואים.

טלב אבו עראר: הרי כל הבדואים מיוצגים בוועדת המעקב של ערביי הארץ הזאת וגם ועדת ההיגוי של המגזר הבדואי בנגב.

מירי רגב: יש לך עוד דקה.

טלב אבו עראר: אני לא דיברתי.

טלב אבו עראר: ריבונו של עולם, זה לא נכון.

טלב אבו עראר: את לא צודקת.

מירי רגב: יש לך עוד דקה.

מירי רגב: תפנה ליפה אחר כך.

מירי רגב: טלב, דבר.

מוחמד ברכה: אני לא מסכים שתתקרב כהוא זה ליפה.

מירי רגב: יש לכם יחסים טובים אתם.

מוחמד ברכה: יחסים של המון שנים.

מוחמד ברכה: את חדשה פה.

מירי רגב: חיים טובים עם יפה יש לכם אתם.

מירי רגב: אני צריכה גם פרוטקציה אצלה קצת.

מירי רגב: טלב, דבר כבר.

טלב אבו עראר: ועדת ההיגוי כוללת ראשי רשויות, מפלגות.

טלב אבו עראר: כל הערבים בנגב כולם מיוצגים על-ידי ועדת ההיגוי לערביי הנגב.

טלב אבו עראר: אנחנו מתנגדים.

טלב אבו עראר: כנבחרי ציבור כולנו מתנגדים, בעלי הקרקעות מתנגדים.

טלב אבו עראר: אי אפשר, החוק הזה לא ישים.

טלב אבו עראר: אני חושב שישראל צריכה להיות ממש ממושמעת לביקורת הבינלאומית.

טלב אבו עראר: הרי כל העולם מתקומם נגד החוק הזה.

מירי רגב: משפט סיכום, טלב.

טלב אבו עראר: אני פונה לממשלה, שממילא גם היא שם מפוקפקת.

טלב אבו עראר: היא מגמגמת.

טלב אבו עראר: יש הרבה התנגדויות גם בתוך מרכיבי הממשלה.

טלב אבו עראר: אני חושב שצריך לבטל את החוק הזה ולבוא לפתוח ערוץ הידברות עם מנהיגי הבדואים, עם בעלי הקרקעות, עם המועצה האזורית של היישובים הבלתי-מוכרים.

טלב אבו עראר: לנהל דיאלוג.

טלב אבו עראר: אתם מתארים שאתם מחפשים את האינטרס של הפיתוח בנגב - - -

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: חברים מהממשלה, ארז, בני או דורון.

מירי רגב: בשבוע הבא אתם תתייחסו לכל ההערות של חברי הכנסת, כולל הבקשה שלך מהיועץ המשפטי.

חנא סוייד: יש לי עוד 15 סעיפים.

מירי רגב: לא, לא.

מירי רגב: אנחנו נתנו זמן להעביר גם לחברי הכנסת.

מוחמד ברכה: אני מציע שבתחילת הישיבה תשמעו את שאר ההשגות הענייניות של חבר הכנסת חנא סוויד.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: תודה רבה לכולם, תם הדיון.