ועדת הכנסת, כנסת 19, פרוטוקול מספר 57, 2013-12-18 15:30

צחי הנגבי: ערב טוב.

צחי הנגבי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, עכשיו אפשר לגלות שבסך הכול, מה שעפר ואני רצינו לעשות זה להכניס חיים למוסד ועדת הכנסת.

צחי הנגבי: זה בעבר היה סוער ורותח.

צחי הנגבי: היו פה דרמות.

משה גפני: הלוואי וזה היה נכון.

משה גפני: מה שקרה הוא שהיה צריך לפרק את הקואליציה, ופשוט אין לכם אחריות על המדינה.

משה גפני: היה צריך לפרק את הקואליציה.

אברהם מיכאלי: אין להם אומץ לפרק את הקואליציה.

משה גפני: עד היום אין יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון.

צחי הנגבי: ידידי, אני לא נתתי לאדוני רשות דיבור, אפילו לא לבדיחות.

צחי הנגבי: אנחנו התכנסנו פה כדי להביא להכרעת ועדת הכנסת הצעה לתיקון תקנון שיציע לנו יושב-ראש הכנסת.

צחי הנגבי: המטרה ידועה, אבל נשמע אותה במפורש, בפרוטרוט.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, וגם כל חברי הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: קודם כל, אנחנו מקיימים את הוועדה בשעה קצת פחות מקובלת, באישור יושב-ראש הכנסת, מסיבה ידועה.

יולי יואל אדלשטיין: מאוד לא רציתי שנושא כל כך רציני – למרות הטון המבודח בפתיח – ייקבע לשעה 10:00 בבוקר, ואז יסתבר שחלק מהאנשים, לרבות יושב-ראש הכנסת, לא הצליחו להגיע בגלל המצב בכבישים עדיין.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אני מודה ליושב-ראש הוועדה על ההיענות וגם על הנוכחות.

יולי יואל אדלשטיין: תראו, כמו שאמרתי, למרות החיוכים, המצב שנוצר בכנסת בשבועות האחרונים בכנסת הוא מצב בלתי נסבל.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא מתפקידי לתת ציונים – לא לקואליציה, לא לממשלה ולא לסיעה זו או אחרת – אבל אני חוזר ואומר, המצב הזה של היעדר פיקוח פרלמנטרי, ועוד בתחום ביטחון ומדיניות החוץ, זה לא דבר שאפשר לסבול אותו לאורך זמן.

יולי יואל אדלשטיין: אני התבטאתי בנושא הזה בפומבי וקיבלתי פניות הן פומביות והן אישיות ממספר חברי כנסת שנמצאים כאן בחדר הזה, או לא נמצאים כאן בחדר הזה.

יולי יואל אדלשטיין: היו לי שיחות גם עם היועצים המשפטיים וגם צוות הוועדה על הנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שזה לא סוד שבשבועיים האחרונים קיימתי לא מעט שיחות עם נציגי הסיעות השונות.

יולי יואל אדלשטיין: אין לי סמכות – ואולי גם טוב שכך – לשלוף מישהו מחברי הכנסת ולמנות אותו לתפקיד.

יולי יואל אדלשטיין: ניסינו למצוא פתרונות למצב הזה בהסכמה רחבה, כי פרט להסכמה רחבה אני לא רואה כאן שום דרך אחרת.

יולי יואל אדלשטיין: כמו שאמרתי, גם אם היו אפשרויות להעביר מישהו על חודו של קול בוועדה זו או אחרת, זאת לא הדרך.

יולי יואל אדלשטיין: הגעתי לכלל מסקנה שכולם בעד איזשהו מהלך של הכנסת, אבל לא זיהיתי הסכמה רחבה על מועמד זה או אחר.

יולי יואל אדלשטיין: היו לא מעט דעות.

יולי יואל אדלשטיין: למען הסר ספק, אני כאן אומר שכל השמות הם אנשים ראויים, טובים, בעלי רקע ביטחוני, בעלי רקע פרלמנטרי.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא מדבר בוודאי על אותם מועמדים שהם אולי סלע המחלוקת בתוך הקואליציה, ובכלל על חברי ועדה רבים שיכלו למלא את התפקיד באופן זמני.

יולי יואל אדלשטיין: יחד עם זאת, החלטתי שאי-אפשר להמשיך את הדיונים ואי-אפשר להמשיך את המצב.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא אלאה אתכם בכל הסוגיות, אבל אפילו דבר של סיום השנה האזרחית ותקציב הביטחון הוא דבר בשל עצמו.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן ההצעה שאני מביא היום היא לא הצעה למינוי של מישהו, אלא הצעה לשינוי תקנון שיאפשר במצבים כאלה – הנוסח נמצא בפניכם – ליושב-ראש הכנסת לפעול בסמכות, ולכנס לפי הצורך את דיוני הוועדה, למנות אד-הוק מישהו מחברי הוועדה לנהל את הישיבה לצדו, להפעיל את ועדות המשנה.

יולי יואל אדלשטיין: בצורה כזאת לפחות – לפחות – לקיים את הפיקוח הפרלמנטרי השוטף, ולטפל בדברים שוטפים.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה לציין – גם כן, למען הסר ספק, אני לא חושד שמישהו העלה חשד כזה – אני לא סובל מאבטלה סמויה.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא חיפשתי את התפקיד הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אני גם חושב – ושוחחתי על זה גם עם יושב-ראש ועדת הכנסת וגם עם נוספים – כפי שאמרו חכמינו, שגם זו לטובה.

יולי יואל אדלשטיין: אני אגיד את הדברים - - -

משה גפני: לא על זה הם התכוונו.

יולי יואל אדלשטיין: גם אולי לזה הם התכוונו, חבר הכנסת גפני, אם תשמע אותי עד הסוף.

יולי יואל אדלשטיין: אני אומר דבר כזה, שאילו כן הייתי שולף איזשהו מועמד שמקובל על כולם – כי אדם לא ראוי לא הייתי שם שם אפילו ליום אחד – ונוח, והוועדה מתנהלת, וכולם מרוצים, אני מאוד חושש שהמצב הזה היה גורם לכלל סיעות הבית ולקואליציה לא לפעול הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: לומר מצוין, היושב-ראש מצא פתרון, כולם מרוצים.

יולי יואל אדלשטיין: זה שזה פתרון מאוד אד-הוק, וזה שהעניין הזה טוב אולי לכמה שבועות, אבל ודאי לא לכמה חודשים ולא לכמה שנים ודאי וודאי – אני אומר גם זו לטובה.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא פתרון, פשוט בלית ברירה לקחתי כאן יוזמה - -

יצחק וקנין: אחריות.

יולי יואל אדלשטיין: - - וגם אחריות, אני מסכים.

יולי יואל אדלשטיין: אחריות כבדה.

יולי יואל אדלשטיין: ובאתי לבקש את ההסכמה שלכם לתיקון התקנון כדלקמן כפי שאתם רואים בפניכם, כפי שנוסח על-ידי היועצים המשפטיים.

יולי יואל אדלשטיין: זאת הבקשה שלי לוועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא סוד גם שיש כאן עוד מכשול תקנוני, שעל מנת שזה ייכנס לתוקף יעברו עוד שבועיים.

יולי יואל אדלשטיין: כנראה שבימים הקרובים נצטרך עוד לדון מה עושים בשבועיים האלה, כי יש דברים מאוד משמעותיים שהזמן גרמם.

יולי יואל אדלשטיין: זאת, אדוני היושב-ראש, הבקשה שלי לחברי ועדת הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אני חוזר ואומר, זה לא יפטור אותנו, וקודם כל לא יפטור את הקואליציה ואת הממשלה, מן הצורך להמשיך בדיונים ולמצוא פתרון קבוע לסוגיה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

צחי הנגבי: תודה אדוני.

צחי הנגבי: לפני שאני אפתח לדיון אני רוצה להסביר כמה דברים על הרקע של הטקסט.

צחי הנגבי: אחרי זה גם אבקש מאנשי הלשכה המשפטית לקרוא את הטקסט ולפרש אותו בגוף הסרט.

צחי הנגבי: אבל הרקע הכללי הוא שוועדת החוץ והביטחון כרגע – ונמצאים פה מנהל הוועדה וצוות הוועדה – בהיעדר יושב-ראש, עובדת למעשה באמצעות ועדות המשנה שלה שמתכנסות.

צחי הנגבי: לאורך החודש האחרון התכנסו כולן, או מרביתן, למעט ועדות משנה שהיושב-ראש היוצא, חבר הכנסת והשר הנוכחי ליברמן, הוא היושב-ראש שלהן.

צחי הנגבי: שם אין מי שיכנס.

צחי הנגבי: גם עם הבעיה הזאת התיקון לתקנון מתמודד.

צחי הנגבי: הוא גם מאפשר ליושב-ראש לקבוע בשתי הדרכים שמפורטות כאן בהצעת התיקון איך מתכנסות ועדות המשנה של ועדת החוץ והביטחון.

צחי הנגבי: אבל התיקון לתקנון הזה עוסק בכל הוועדות.

צחי הנגבי: הוא בא לפתור בעיה שנחשפה כתוצאה מהמחלוקת בשאלת מינוי יושב-ראש חדש לוועדת החוץ והביטחון לאחר שסיים את תפקידו היושב-ראש הקודם.

צחי הנגבי: כפי שתראו בטקסט, זה לא עוסק בוועדת החוץ והביטחון.

צחי הנגבי: היא לא נזכרת בכלל בטקסט, אלא במושג התקנוני "ועדה".

צחי הנגבי: לכל ועדה.

צחי הנגבי: יכול להיות שבזמן מן הזמנים – נקווה שלא – תיווצר סיטואציה כזו, או דומה לה, ואנחנו רוצים לעגן בתקנון את מנגנון ההתמודדות הזמנית עם הבעיה.

צחי הנגבי: באופן טבעי לא אמורה להיות בעיה, ועדת הכנסת הייתה אמורה להתכנס במהלך החודש האחרון ולקבל החלטה על היושב-ראש החדש.

צחי הנגבי: עקב הנסיבות המוכרות לכולם – של ויכוח בתוך הקואליציה, שראש הממשלה נמנע מלהשתמש בעוצמה הקואליציונית שבדרך שגרה משתמשים בה, ולא רצה להכתיב פתרון שיהיה פתרון כוחני, או פתרון שיכול להיות שהוא פותר בעיה אחת, אבל הוא מייצר בעיות חמורות אחרות – בסופו של דבר אנחנו הגענו לרגע הזה.

צחי הנגבי: ואכן יושב-ראש הכנסת נטל יוזמה, כבר לפני זמן.

צחי הנגבי: הוא ניסה קודם כל להגיע לפתרון מעשי ללא תיקון תקנון.

צחי הנגבי: ומשה

צחי הנגבי: פתרון הזה לא נמצא, הוא החליט ליזום את המהלך שאנחנו נמצאים בו.

צחי הנגבי: הטכניקה היא, כאמור, שלאחר שנאשר – אם הוועדה תאשר – את תיקון התקנון, הטקסט שאנחנו נאשר, בין אם הטקסט המקורי שנמצא לפנינו או טקסט עם תיקונים, יונח על שולחן הכנסת ל-14 ימים.

צחי הנגבי: גם אם הוא יונח היום – אני לא יודע מתי תסתיים הישיבה – או יונח מחר - - -

<ארבל אסטרחן: מחר אין מליאה.

ירדנה מלר הורביץ: אין מליאה, היום.

יולי יואל אדלשטיין: חשוב להניח היום.

צחי הנגבי: גם אם הוא יונח היום עד שהישיבה תסתיים, 14 הימים מתחילים להימנות באופן כזה שהמועד להשלמת 14 הימים האלה חל ב-6 בינואר.

<ארבל אסטרחן: כי לא סופרים את יום ההנחה.

צחי הנגבי: נכון.

צחי הנגבי: ב-6 בינואר יסתיים פרק הזמן שקיים היום בתקנון לכל 120 חברי הכנסת – דרך אגב, זה כולל את היושב-ראש.

צחי הנגבי: כל 120 חברי הכנסת זכאים להסיג הסגה על ההצעה כפי שתובא בפניהם ותונח על השולחן.

צחי הנגבי: ההסגות האלה מגיעות מחדש לשולחן הוועדה.

צחי הנגבי: אנחנו נתכנס ב-6 בינואר בכל מקרה.

צחי הנגבי: זה תאריך שכדאי לשריין.

צחי הנגבי: נדון בהסגות.

צחי הנגבי: נקבל אותן, או לא נקבל אותן.

צחי הנגבי: בכל מקרה, את התוצר של ההחלטה שלנו אנחנו נניח עוד באותו יום על שולחן הכנסת.

צחי הנגבי: הכנסת צריכה לאשר או שזה אוטומטי?

<ארבל אסטרחן: לא, צריך להצביע.

ירדנה מלר הורביץ: מצביעים על זה.

צחי הנגבי: הכנסת תאשר – אני מקווה – את הצעת התיקון.

צחי הנגבי: הוא נכנס לתוקף כבר באותו יום, ב-6 בינואר.

צחי הנגבי: באותו יום יושב-ראש הכנסת יכול לנהוג על-פי ההצעה כפי שאנחנו נאשר.

צחי הנגבי: אז יש לנו, עדיין – כפי שציין יושב-ראש הכנסת – פרק זמן לא מבוטל לעניין היעדר יושב-ראש בוועדת החוץ והביטחון.

צחי הנגבי: זה לא מצב רצוי, אבל לפחות הפתרון כבר מתחיל להתבשל.

צחי הנגבי: לעניין התקציב, אנחנו פחות בבעיה, כי ועדת הכנסת אישרה אתמול את חילופי הגברי בוועדה המשותפת לתקציב הביטחון.

צחי הנגבי: אנחנו נוכל לכנס אותה.

אורי מקלב: רביזיה - - -

צחי הנגבי: הבנתי שגם הרביזיה שהוגשה, הוגשה בנסיבות שהיו קצת יותר מתוחות.

צחי הנגבי: יכול להיות שהיא תימשך היום.

צחי הנגבי: אני מקווה שהיא תימשך.

אורי מקלב: אתה יכול להרחיב על זה?

יצחק וקנין: מה יש להרחיב?

יצחק וקנין: זה כל כך רחב שאין מה להרחיב.

צחי הנגבי: אני יכול להרחיב את התקווה שלי שאכן היא תימשך.

צחי הנגבי: אין חשש, ברגע שהצעת התיקון עוברת כאן, שאני – מדובר בי – אעשה שימוש לרעה בוועדה המשותפת.

צחי הנגבי: אבל בכל מקרה, בעניין הזה יש גם הידברות ויש גם, אני מקווה, מהלכים שיוכלו לסייע לעניין, כי אכן אנחנו צריכים להתמודד עם נושא תקציב הביטחון עוד לפני ה-6 בינואר.

צחי הנגבי: בכל מקרה, אלו דברים כלליים.

צחי הנגבי: אם מישהו רוצה להעיר הערות כלליות לפני הטקסט, בבקשה משה.

משה גפני: אחד הימים העצובים והמשפילים של הכנסת במהלך הרבה מאוד שנים שאני מכיר זה היום הזה.

משה גפני: מהלך פשוט מבזה באופן שלא היה כדוגמתו.

משה גפני: אחד הבסיסים המרכזיים של הדמוקרטיה הישראלית, אחד הבסיסים המרכזיים של מדינה כמו מדינת ישראל, שנמצאת במזרח התיכון, הוא התפקיד של יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

משה גפני: הנושא הכלכלי זה יושב-ראש ועדת הכספים.

משה גפני: הנושא המדיני, מדיניות החוץ של מדינת ישראל, בצורה שבה ממשלת ישראל מצויה היום כלפי מדינות העולם, עם היחסים המאוד בעייתיים עם ארצות-הברית ועם הנושא של הרשות הפלסטינית והנושאים הביטחוניים שעומדים על פתחנו – איראן – כל הדברים האלה, ודאי שהפיקוח על עבודת הממשלה בנושאים האלה הוא יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון.

משה גפני: יושבות כמה סיעות בקואליציה.

משה גפני: אין קשר ביניהן.

משה גפני: יש רק דבר אחד שמחבר ביניהן – זה הפגיעה במעמד הביניים והציבור החרדי.

משה גפני: אלו הנושאים שמאחדים אותם, שאת זה הם עושים בלי בעיות.

משה גפני: לא צריך לבוא לאישורים של ועדת כנסת.

משה גפני: לא צריך לבוא לכלום.

משה גפני: מצביעים באופן קבוע פה אחד לפגוע בציבור בישראל, לפגוע במעמד הביניים כמובן, ולפגוע בציבור מוגדר.

משה גפני: על זה כולם מסכימים.

משה גפני: גם הליכוד ביתנו, גם הבית היהודי, גם יש עתיד.

רוברט אילטוב: ולעצם העניין?

משה גפני: זה עצם העניין.

משה גפני: העצם זה זה.

משה גפני: על זה הם מתאחדים.

משה גפני: הביזיון שאנחנו מצויים, גם כחברי כנסת – הרי אנחנו כולנו חברי כנסת.

משה גפני: אמנם לא כולנו בקואליציה ולא כולנו אשמים בבעיה הנוראה הזאת, אבל המשמעות של העניין היא שפשוט מבזים גם את הדמוקרטיה הישראלית, מבזים את הממשלה, ובעיקר מבזים את הכנסת.

משה גפני: מה המשמעות של העניין - - -

צחי הנגבי: עוד שני משפטים תוכל לומר.

צחי הנגבי: אבל את ההתייחסות - - -

משה גפני: אני אדבר בעד בקואליציה, בסדר.

צחי הנגבי: אתה עוד תחזור להתייחס, כי אנחנו נתייחס לטקסט.

צחי הנגבי: אני רציתי – רק אם מישהו מעוניין לומר הערות פתיחה.

צחי הנגבי: הפתיחה שלך הייתה מובהקת ורצינית.

צחי הנגבי: תסיים אותה.

צחי הנגבי: לך אין עניין בפיליבסטר.

משה גפני: אני אמרתי בשם סיעת יהדות התורה כמה פעמים שאנחנו נכבד החלטה שיביאו לפה יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון בהתמודדות.

משה גפני: אמרנו שנכבד את ההחלטות אפילו שאנחנו באופוזיציה, בגלל שאנחנו סבורים שוועדת החוץ והביטחון צריכה יושב-ראש שגם נושא באחריות.

משה גפני: יושב-ראש הכנסת אמר נכון – הוא איננו מחפש תעסוקה.

משה גפני: מי שמכיר את סדר-יומו של יושב-ראש הכנסת במדינת ישראל – אפילו לנלסון מנדלה אין מי שייסע, רק הוא.

משה גפני: סדר-יומו של יושב-ראש הכנסת ברור לחלוטין לכל בר בי רב.

משה גפני: כל אחד מבין את זה, בוודאי חברי הכנסת.

משה גפני: יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון זה full time job.

משה גפני: הוא צריך לשבת על העניין הזה.

משה גפני: הוא צריך להיות בראשות ועדות משנה מסוימות, והוא צריך לעקוב אחרי ועדות משנה אחרות ולנהל את סדר-היום.

משה גפני: נכון, זו תמונת המצב, שיושב-ראש הכנסת בא ומתנדב.

משה גפני: המצב הוא כל כך מחפיר, אז אני מוכן לקחת את העניין הזה.

משה גפני: אני סבור שמה שבאמת היה צריך לעשות – היות ולא למדתי ליבה, אז לא הבנתי בעברית מה שאמרת.

משה גפני: העוצמתיות של הקואליציה, שראש הממשלה לא ישתמש בה.

צחי הנגבי: בדיוק.

צחי הנגבי: הבנת.

משה גפני: היות לא למדתי ליבה, לא הבנתי מה פירוש המשפט "העוצמתיות של הקואליציה".

משה גפני: זה העוצמתיות של הקואליציה?

משה גפני: ככה זה בעברית?

משה גפני: זאת אומרת איילת שקד ועפר שלח – זו העוצמתיות של הקואליציה?

משה גפני: איזו עוצמתיות יש פה?

משה גפני: יש פה ביזיון.

עפר שלח: גפני, אנחנו של הדמוקרטיה הישראלית, אתה טועה.

עפר שלח: קואליציה זה משהו אחר.

צחי הנגבי: חבר הכנסת גפני, משפט הסיום.

משה גפני: כן, הבנתי, העוצמתיות של ראש הממשלה בקואליציה.

משה גפני: המשמעות של העניין היא שראש הממשלה פחד ללכת למהלכים אמתיים שהם טובת הממשלה, טובת הכנסת.

משה גפני: היה אפשר לבחור יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון, כמו שנהגו בקואליציות רגילות, עם חילוקי דעות פרסונליים שתמיד היו.

משה גפני: פה לא נעשה הדבר הזה.

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: יש לך בהמשך רשות דיבור.

משה גפני: יש לי רק בקשה אחת לגבי התקנון.

משה גפני: אני מבקש לעשות את זה הוראת שעה, לא לעשות את זה קבוע.

משה גפני: מכיוון שאם זה יהיה קבוע בתקנון, ברגע שיהיו חילוקי דעות קטנים, המשמעות של העניין היא שיתחילו לשים את יושב-ראש הכנסת, והוא ישים את האיש הזה ואת האיש ההוא.

משה גפני: יושב-ראש הכנסת הוא אדם שרוצה - - -

צחי הנגבי: עוד לא הגענו לדיון בטקסט.

צחי הנגבי: זו הערה טובה לטקסט.

משה גפני: אז אני מבקש רשות דיבור.

צחי הנגבי: קיבלת.

צחי הנגבי: בבקשה, משה.

משה מזרחי: הוא דווקא סיים בדיוק באותו הקשר שרציתי אני להגיד.

משה מזרחי: אני עוזב את ההתחלה שלו.

משה מזרחי: העוצמה הזאת שדיברת עליה – נניח שמחר בבוקר תיפול הכרעה מנהיגותית, שאיננה פה, וייקבע סיכום ויוחלט מי יושב-ראש הוועדה.

משה מזרחי: ההליך הזה ימשיך להתקיים?

יולי יואל אדלשטיין: כן.

משה מזרחי: בכל מקרה תיקון התקנון הזה מתבקש.

משה מזרחי: זה ברור למה זה נחוץ, על זה אין ויכוח פה אצלנו.

משה מזרחי: אבל מחר בבוקר יקרה נס.

משה מזרחי: ההכרעה המנהיגותית והעוצמה הזאת שאתה הזכרת אותה תפעל.

צחי הנגבי: אז אני אומר כך, ראשית, מה שיהיה זה מה שתחליט הוועדה.

צחי הנגבי: התקנון הוא תקנון, והוא תקף לכל מקרה.

צחי הנגבי: יכולות להיות סיטואציות דומות בכל ועדה.

צחי הנגבי: וזאת לקונה שאנחנו נתקלנו בה, שהנושא של השינוי בתקנון נועד להתמודד אתה במקרה והיא תצוץ מחדש.

צחי הנגבי: יש את עניין הוראת השעה שאפשר לדון בו.

צחי הנגבי: זה לכלל הוועדות.

צחי הנגבי: יש עוד הערות לפתיחה?

צחי הנגבי: אם לא, אנחנו נעבור לטקסט עצמו.

צחי הנגבי: אתה רצית להגיד משהו קודם?

צחי הנגבי: בבקשה.

מאיר שטרית: רציתי לדיון.

צחי הנגבי: לדיון – אז בואו נעבור לטקסט.

צחי הנגבי: ארבל, בבקשה.

<ארבל אסטרחן: אני אסביר בקצרה.

<ארבל אסטרחן: מוצע לתקן את סעיף 106 לתקנון הכנסת, שהיום קובע את הדרך שבה בוחרים יו"ר ועדה.

<ארבל אסטרחן: קובע היום הסעיף שוועדה היא זאת שבוחרת את היושב-ראש מבין חבריה לפי המלצת ועדת הכנסת.

<ארבל אסטרחן: זו דרך המלך.

<ארבל אסטרחן: זה קורה, כמו שאתם זוכרים, בתחילת כנסת.

<ארבל אסטרחן: ועדת הכנסת ממליצה לוועדות.

<ארבל אסטרחן: הוועדות מתכנסות ובוחרות את היושב-ראש.

<ארבל אסטרחן: כאשר מתעורר צורך במהלך הכנסת לבחור יו"ר, קובע הסעיף שבמצב שבו מונה יו"ר ועדה לשר או לסגן שר, או חדל לכהן כיו"ר הוועדה במהלך כהונתה של הכנסת – כמו המצב שבו אנחנו עכשיו – תבחר הוועדה יו"ר חדש באותה דרך אמורה, זאת אומרת, לפי המלצת ועדת הכנסת.

<ארבל אסטרחן: אלה הן הוראות התקנון היום.

<ארבל אסטרחן: התקנון לא מתייחס למצב דומה למצב שבו אנחנו נמצאים היום, שמסיבות שונות, ועדת הכנסת לא ממליצה לאותה ועדה על יו"ר חדש, והוועדה נותרת ללא יו"ר וללא יכולת להתכנס ולתפקד.

<ארבל אסטרחן: את המצב הזה בא תיקון התקנון שבפניכם לתקן.

<ארבל אסטרחן: הוא מציע להוסיף באותו סעיף הוראה שתגיד כך – זה מונח גם בפניכם: "על אף האמור בפסקה (1)" – שזו הפסקה שאומרת שכאשר יו"ר ועדה חדל לכהן במהלך הכהונה ייבחר יו"ר חדש לפי המלצת ועדת הכנסת – "לא בחרה הוועדה יושב-ראש חדש בתוך שבועיים מיום סיום כהונתו של היושב-ראש, ובתקופת הפגרה, בתוך ארבעה שבועות, יהיה יושב-ראש הכנסת ראשי לכנס את הוועדה, או ועדת משנה שלה, שבראשה עמד יו"ר הוועדה, לישיבה שבה יחול אחד מאלה, כפי שיחליט יו"ר הכנסת".

<ארבל אסטרחן: כאן יש שתי חלופות שלפיהן יוכל היו"ר לפעול.

<ארבל אסטרחן: הראשונה: "(א) הוועדה, או ועדת המשנה תבחר יו"ר זמני מבין חבריה" – כלומר, היא תעשה את הליך הבחירה, כמו שקיים גם היום בדרך המלך, רק בלי המלצה של ועדת הכנסת.

<ארבל אסטרחן: היא תבחר יו"ר זמני מבין חבריה – "ויהיו לו כל סמכויות היו"ר עד שהוועדה תבחר יו"ר חדש" – לפי המלצת ועדת הכנסת – "החלטת יו"ר הכנסת לפי פסקת משנה זו טעונה אישור ועדת הכנסת".

<ארבל אסטרחן: הוא יצטרך לפנות לוועדת הכנסת כדי שתתיר לו לכנס את הוועדה שתבחר יו"ר.

<ארבל אסטרחן: החלופה השנייה שבידי יו"ר הכנסת היא: "(ב) יושב-ראש הכנסת יחליט מי מבין חברי הוועדה או ועדת המשנה ינהל את ישיבת הוועדה, ויהיו נתונות לו כל סמכויות היושב-ראש בקשר לאותה ישיבה".

<ארבל אסטרחן: כלומר, נקודתית, לישיבה מסוימת, לעניין מסוים, יו"ר הכנסת יוכל לכנס את אותה ועדה ולקבוע גם מי ינהל אותה מבין חבריה.

איילת שקד: למה לא להשאיר רק את סעיף (ב)?

איילת שקד: בשביל מה צריך את סעיף (א)?

<ארבל אסטרחן: זה נכון ש-(א) די דומה למצב הקיים ממילא.

<ארבל אסטרחן: אם ממילא צריך את ועדת הכנסת, וממילא יש - - -

איילת שקד: למה את (א)?

איילת שקד: רק את (ב).

איילת שקד: שנעשה מה שהוא עושה.

אורי מקלב: למה זה לא - - - ומשם זה יעבור לוועדה?

אורי מקלב: למה זה צריך להיות הפוך?

פנינה תמנו: שאלה נוספת, במידה וועדת הכנסת לא מתכוונת להמליץ – חסר לי פה סעיף, למה היא לא מודיעה ישירות ליושב-ראש או משהו כזה?

פנינה תמנו: זה קצת מצמצם את טווח הוויכוחים, אם אתם מדברים על כך שזה נשאר כתיקון בתוך - - -

<ארבל אסטרחן: לא הבנתי.

<ארבל אסטרחן: אם ועדת הכנסת לא הולכת בדרך המלך וממליצה על יו"ר - - -

פנינה תמנו: נכון.

פנינה תמנו: אז צריך שהיא תודיע שהיא לא מתכוונת להמליץ תוך X זמן.

פנינה תמנו: חבל, אנחנו מצמצמים – למרות שזו באמת סיטואציה יחסית חריגה, אבל אם זה יקרה בפעם הבאה, לא נצטרך לחכות את כל טווח הזמן הזה, שפשוט הוועדה תודיע שהיא לא מתכוונת להמליץ על יושב-ראש.

צחי הנגבי: הסיטואציות הפוליטיות, כידוע, הן מגוונות.

צחי הנגבי: למשל, הסעיף הזה לא נותן לנו מענה לכך שיושב-ראש הכנסת לא יפעל על-פי הסמכות הזאת.

צחי הנגבי: הוא רשאי לעשות בסמכות הזו שימוש והוא לא רוצה.

צחי הנגבי: למה הוא לא רוצה?

צחי הנגבי: כי א' איים עליו, ב' אמר לו לא, ג' התחנן בפניו, ד' אמר תמתין עוד קצת ו-ה' עוד דבר שלא צפינו.

צחי הנגבי: בסופו של דבר מדובר בבני אדם שיש להם אג'נדות ויש להם אינטרסים ויש להם תקוות שווא, אשליות, חששות וכולי.

משה גפני: או שאין לו רוב.

צחי הנגבי: או שאין לו רוב.

צחי הנגבי: אין דרך למצות באופן מוחלט את כלל הסיטואציות.

צחי הנגבי: מה שמציע פה היושב-ראש – אני חושב שהוא יתפוס את מרבית האפשרויות.

צחי הנגבי: נמאס לו.

צחי הנגבי: יש צורך לכנס ועדה – הוא קובע מי היושב-ראש – לישיבה.

צחי הנגבי: לכל ישיבה הוא יכול לקבוע את אותו אדם, אדם אחר, לעשות חלופות בין אנשים.

צחי הנגבי: ועדת הכנסת היא אפילו לא חלק מהתהליך.

צחי הנגבי: כלומר, הממשלה של הכנסת – שזו הוועדה הזאת, שהיא למעשה הגוף שמעצב את הכנסת וגם מייצר את הדיאלוג בין הסיעות השונות - - -

פנינה תמנו: זו בדיוק השאלה, למה לחכות שימאס לו?

פנינה תמנו: כדי שתהיה שקיפות, ובמקום שהוא יצטרך ללכת לבדוק כל פעם את הכוונות של הוועדה, אני אומרת שהיא תצטרף להודיע תוך X זמן אם היא מתכוונת או לא מתכוונת.

צחי הנגבי: אז שבועיים זו הודעה בפועל.

צחי הנגבי: העובדה ששבועיים הוועדה הייתה מוסמכת למנות יושב-ראש ולא פעלה – אנחנו למעשה לא פעלנו יותר משבועיים.

צחי הנגבי: אני חושב שמה-6 בנובמבר לא מינינו אף אחד.

צחי הנגבי: למה לא מינינו?

צחי הנגבי: בגלל הנסיבות הידועות.

צחי הנגבי: אז לא היינו צריכים להודיע אנחנו לא מינינו.

צחי הנגבי: לא מינינו.

פנינה תמנו: אני אומרת שבמצב כזה צריך שתהיה אחריות גם על ועדת כנסת.

פנינה תמנו: ברגע שדברים מונחים היא תצטרך להניח את החלטתה אם היא ממליצה או לא ממליצה.

פנינה תמנו: יש פה סוג של אחריות שנותנים לוועדה הזאת.

צחי הנגבי: אני לא מבין את ההצעה שאת מציעה.

צחי הנגבי: אולי תנסחי איזה משפט, אם את רוצה להוסיף - - -

פנינה תמנו: במקום שיושב-ראש - - -

צחי הנגבי: לא, תעשי מאמץ לשתי דקות.

צחי הנגבי: תנסחי משהו שנראה לך שחסר פה.

צחי הנגבי: את סיימת?

צחי הנגבי: בבקשה.

מאיר שטרית: אני מבקש להצטרף להצעה שגפני העלה, שנכונה גם בעיני, שזו תהיה הוראת שעה ולא הוראת קבע.

מאיר שטרית: אני מוכרח לומר שאני לא מתלהב מההצעה.

מאיר שטרית: אני חושב שזו פעולה בלית ברירה, לנוכח המצב שנוצר.

מאיר שטרית: זה מצב לא טוב שוועדת החוץ והביטחון לא קיימת.

מאיר שטרית: יש השלכות לכך שאין יושב-ראש קבוע לוועדה בכל מיני עניינים שאני לא יכול לפרט פה, אבל החברים פה שנמצאים בוועדה יודעים.

מאיר שטרית: אני חושב שבמצב הנוכחי עדיף לנו להגיד שזה force majeure, זה המצב שאנחנו נמצאים בו, בואו נקבע את זה כהוראת שעה.

משה זלמן פייגלין: אתה יכול להסביר מה זה אומר שזו הוראת שעה?

יולי יואל אדלשטיין: לכנסת הנוכחית.

מאיר שטרית: לכנסת הנוכחית נגיד, לפחות.

מאיר שטרית: זה המקסימום, לכנסת הנוכחית.

משה גפני: לארבעה חודשים.

משה גפני: כל עוד שהקואליציה הזאת קיימת.

מאיר שטרית: חברים, כל מה שאני רוצה לומר הוא דבר פשוט.

מאיר שטרית: אני חושב שאסור ליצור תקדים שבעתיד יפתח דלת כזאת – אני מעלה על הדעת כל אפשרות.

מאיר שטרית: ויכוחים קואליציוניים בעתיד.

מאיר שטרית: בעתיד מקימים כנסת, יש ויכוח בין קואליציה לאופוזיציה על מינוי יושבי-ראש ועדות.

מאיר שטרית: ראינו גם בתחילת הכנסת הזו דבר כזה.

מאיר שטרית: יהיה מצב ששבועיים לא ימונה יושב-ראש ועדה.

מאיר שטרית: למשל ועדת מדע, שלא נכנס אליה גפני, אז היושב-ראש הוא יושב-ראש ועדת המדע שהיה בתחילת הקדנציה הזאת.

מאיר שטרית: אני חושב שלא צריך לפתוח את הדלת הזאת.

מאיר שטרית: אנחנו ב- ,force majeureכולם מבינים את זה.

מאיר שטרית: זה מהלך חריג של הכנסת.

מאיר שטרית: אסור שזה יקרה בעתיד.

צחי הנגבי: אני רוצה רק להזכיר פה – אולי זה רלוונטי גם לטקסט – בתחילת מושב הכנסת, ועדת הכנסת, אני כיושב-ראש הוועדה, יושב-ראש הקואליציה – אנחנו המתנו שבועות ארוכים, יותר מפרק הזמן הזה שהמתנו פה, למינוי של יושבי-ראש ועדות מסוימות, כשבאופוזיציה לא הצליחו להגיע לגביהם להסכמה.

צחי הנגבי: אני לא ארים את קולי, ולא אדבר נגד העוצמתיות של האופוזיציה כמו ידידי מר גפני.

צחי הנגבי: אבל בסופו של דבר, הוועדה שאתה עומד בראשה - -

משה גפני: אתה צודק, לוועדת המדע היה כדאי לחכות.

צחי הנגבי: - - היא זו שחל בה עיכוב.

צחי הנגבי: דבר כזה יכול להיות, דרך אגב, גם בוועדת חוץ וביטחון.

צחי הנגבי: כלומר, יכול להיות מצב – ואולי כדאי לחשוב עליו - - -

<ארבל אסטרחן: לחוץ וביטחון יש זמנית.

<ארבל אסטרחן: לביטחון וכספים יש זמנית.

צחי הנגבי: אז תחשבו כשלא מה קורה כשלא מגיעים להסכמה על זמנית.

צחי הנגבי: עפר ואני מתכתשים בתחילת הקדנציה, לא באמצע הקדנציה, ולא על רקע פרישת יושב-ראש קודם, אלא רקע היושב-ראש שלא נבחר נגיד, או כל דבר אחר.

צחי הנגבי: לא יכול להיות שיושב-ראש ועדת חוץ וביטחון לא ייבחר, אבל יכול להיות שהוא ימונה להיות שר, כמו במקרה הזה.

משה זלמן פייגלין: מה שאתה אומר זו תשובה להצעה לעשות את זה הוראת שעה?

צחי הנגבי: לא, לדעתי הוראת שעה היא דבר נכון לקדנציה הזאת, כי זה יאפשר לבחון מחדש מה המשמעויות של התיקון הזה, כי הוא מאוד חדשני.

צחי הנגבי: אבל אני מוסיף – לאו דווקא לפה, אולי זה באמצעות הסגה או משהו כזה, אם אנחנו לא רוצים להתעכב כרגע – אני מפנה את זה ללשכה המשפטית - - -

<ארבל אסטרחן: בתחילת כנסת לא משנה מי נבחר, אין רצף בראשות הוועדות.

צחי הנגבי: אבל עכשיו הסיטואציה – כמו שהיה לנו בתחילת הקדנציה – היא שלא מצליחים להגיע להסכמה על יו"ר.

צחי הנגבי: לא משתמשים בעוצמה – לא משנה של מי, אופוזיציה או קואליציה – כדי להכתיב.

צחי הנגבי: אז כשזו ועדת מדע וטכנולוגיה – היו עוד כמה ועדות, בעיקר הוועדות המיוחדות – אז לא הייתה בעניין הזה דרמה.

צחי הנגבי: אבל יכול להיות שזה היה קורה בוועדת כספים או בוועדת חוץ וביטחון, שם יש באמת זמני.

צחי הנגבי: אבל נגיד ועדת חוקה, שאין בה משהו זמני, והיא חיונית.

צחי הנגבי: מתחילה פעולת חקיקה, לא מצליחים, בגלל נסיבות כאלה ואחרות.

משה גפני: זה מסר רע מאוד.

משה גפני: זה מסר רע.

צחי הנגבי: אבל עובדה, חווינו על בשרנו שכל התחזיות האלו יכולות להתגשם.

צחי הנגבי: אני משאיר את זה בצריך עיון, כי יש לנו גם את השבועיים האלה לחשוב על התפתחויות נוספות.

צחי הנגבי: בבקשה, חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: סעיף (ב) בהצעה, האפשרות השנייה היא מאוד ברורה.

אורי מקלב: זה בא במצב שבו אפילו אי-אפשר להגיע לידי הסכמות על יושב-ראש זמני.

אורי מקלב: בא יושב-ראש הכנסת, באה הכנסת עכשיו ורוצה לשנות את התקנון.

אורי מקלב: היא אומרת יש אחריות, הוועדה צריכה לפעול, ליושב-ראש הכנסת יש מעורבות.

אורי מקלב: הוא הביא הצעה לבחור יושב-ראש לאותה ישיבה.

אורי מקלב: מייתרים גם את ועדת הכנסת, זה גם ברור.

אורי מקלב: בשביל ישיבה אחת לא צריך את האישור של ועדת הכנסת.

אורי מקלב: הסעיף הראשון הוא כאילו העיקר חסר מן הספר.

אורי מקלב: העיקר חסר מן הסעיף.

אורי מקלב: אין בסעיף (א) מעורבות של היושב-ראש.

אורי מקלב: מה היושב-ראש בכלל מעורב סעיף (א')?

אורי מקלב: הוועדה היא זאת שצריכה להמליץ.

צחי הנגבי: איזה יושב-ראש?

<איל ינון: יושב-ראש הכנסת.

אורי מקלב: לא, יושב-ראש הכנסת לא מעורב בזה בכלל.

<ארבל אסטרחן: הוא כן.

משה גפני: בסעיף (א) אין את יושב-ראש הכנסת.

צחי הנגבי: הוא מכנס את ועדת הכנסת.

צחי הנגבי: הוא מודיע על החלטתו.

עפר שלח: הוא מכנס את הוועדה - - - בלעדיו היא לא יכולה להתכנס.

אורי מקלב: אז הוא מכנס את הוועדה כדי להגיע להסכמות, אבל זה כאילו שהוועדה היא לא הנושא כאן.

צחי הנגבי: לא הסכמות.

<ארבל אסטרחן: כן, להסכמות.

צחי הנגבי: בסוף היא צריכה לאשר.

אורי מקלב: הוא מכנס את הוועדה, אבל הוא לא האיש - - - את ההסכמות.

אורי מקלב: הוא לא זה שמוביל.

אורי מקלב: הוא מכנס ואחרי זה הוועדה צריכה לבחור, ומי מנהל את זה?

צחי הנגבי: כי הוא קיבל סמכות דרקונית בסעיף הזה.

צחי הנגבי: הוא אומר אני מחליט לבד מי יהיה היושב-ראש.

צחי הנגבי: לא אכפת לי מה חושבים 119 הח"כים, או הממשלה או האופוזיציה.

משה מזרחי: זה סעיף (ב).

<איל ינון: לא, לא.

צחי הנגבי: היושב-ראש הזמני.

אורי מקלב: אבל כדי שיהיה רוב הוא צריך לבחור אותם - -

צחי הנגבי: בדיוק.

אורי מקלב: - - אבל צריך רוב בתוך הוועדה לבחור.

צחי הנגבי: הוא צריך את ועדת הכנסת.

אורי מקלב: אבל זו הייתה הבעיה, שהוא לא מצליח להגיע לעניין הזה.

צחי הנגבי: זה ההבדל.

צחי הנגבי: ועדת הכנסת, מתוך הכוח שלה – אני רק מסביר לך ותתייחס לזה – לא מצאה את המוטיבציה להתמודד בעצמה, לכפות על הממשלה, לכפות על ראש הממשלה, לכפות על שר האוצר, את העמדה שלה.

צחי הנגבי: הרי זה יכול היה להיות פה, ובאופן טבעי תמיד יש רוב ומיעוט בנושא כזה או אחר.

צחי הנגבי: אבל הוועדה לא עשתה שימוש בכוחה.

צחי הנגבי: בא היושב-ראש ואומר רבותי, אני לא יכול לחכות יותר.

צחי הנגבי: היו לכם שבועיים, או חודש במקרה של פגרה.

צחי הנגבי: זאת ההחלטה שלי, אני ממנה את X, אבל כיוון שזה דבר מיוחד וחריג, שיכול לא להתייחס ליחסי הכוחות בכנסת או לכישורים או לדבר אחר, הוא בא לממשלה של הכנסת ואומר זו ההחלטה שלי, תנו לי אישור.

צחי הנגבי: לוועדה קל יותר לתת אישור למה שהיושב-ראש בחר, מתוקף הסמכות שלו והמעמד הציבורי שלו, מאשר מתוכה למצוא פשרה.

אורי מקלב: אז אני אשאל אחרת.

אורי מקלב: למה לא לנקוט בדרך המלך, שגם היום אנחנו נוקטים?

אורי מקלב: התהליך צריך להיות כמו שהוא היום, רק בשינוי אחד, במקום שהקואליציה היא זאת שמביאה – כפי שאנחנו נוהגים היום, שהנהלת הקואליציה מביאה כאן לאישור ועדת הכנסת את המלצותיה – יושב-ראש הכנסת יביא את זה, והתהליך יתחיל מוועדת הכנסת.

אורי מקלב: יושב-ראש הכנסת מביא לוועדת הכנסת המלצה ליושב-ראש זמני לוועדת החוץ והביטחון, בהנחה – אני בטוח – שהיושב-ראש מגיע מהמקום שלו, שהוא לא עושה חשבון בתוך הקואליציה, אלא אחד שמייצג את כל הבית הזה.

אורי מקלב: הוא יגיע להסכמה, לאישור, או המלצה בכל אופן, של ועדת הכנסת בעניין הזה.

צחי הנגבי: על איזו סיטואציה אתה מדבר?

אורי מקלב: אפילו היום.

אורי מקלב: במקום שזה יתחיל – היום אתה אומר נתחיל את התהליך לא כדרך המלך.

עפר שלח: זה כבר קיים.

עפר שלח: אבל הוא אומר שהוא ניסה.

יצחק וקנין: זה הינו הך.

עפר שלח: אבל הוא יכול היה לעשות את זה.

אורי מקלב: הוא לא ניסה.

אורי מקלב: לקבוע הוא לא יכול להעביר את זה, אז - - -

יצחק וקנין: מה שאתה מציע זה הינו הך.

יצחק וקנין: זו דעתי.

צחי הנגבי: גם הרגע הוא יכול לבוא - - -

אורי מקלב: - - - הנושא היום שזה עם אישור, אישור של ועדת הכנסת.

אורי מקלב: אנחנו רוצים שתהיה המלצה של ועדת הכנסת, כפי שזה קיים היום.

אורי מקלב: היום אתה רוצה להביא את ההחלטה לאישור ועדת הכנסת.

אורי מקלב: זה מיותר.

אורי מקלב: זה תהליך שאין בו שום התחלה ואין בו שום סבירות.

אורי מקלב: כי ועדת הכנסת אישרה, זה היה אישור בתוך הוועדה.

אורי מקלב: היום אנחנו הולכים למהלך – איך היום אתה היטבת להסביר את זה?

אורי מקלב: ועדת הכנסת היא זאת שממליצה לאותה ועדה את מי לבחור.

אורי מקלב: גם היום נעשה את זה.

פנינה תמנו: אמורה להמליץ.

פנינה תמנו: לא קרה.

פנינה תמנו: אולי צריך להוסיף פה שני - - -

צחי הנגבי: אבל יכול להיות שיושב-ראש הכנסת יבחר - - -

משה גפני: אין לו רוב.

יצחק וקנין: אורי, אתה מסבך את זה סתם.

יצחק וקנין: זה פשוט.

אורי מקלב: אז אם אין לך רוב, אז מה יעזור אם זה לאישור?

צחי הנגבי: אנחנו לא מדברים רק על היום.

צחי הנגבי: אתה כל הזמן - - -

אורי מקלב: - - - תביא את זה לוועדת הכנסת - - -

צחי הנגבי: אתה חי רק בהקשר של היום, ואני מבין את המצוקה.

אורי מקלב: אבל זה לא יעזור, אם אין - - - זה גם לא יבוא לאישור.

צחי הנגבי: צריך לדבר על ראייה עתידית - - -

אורי מקלב: מה זה - - -

צחי הנגבי: אני אסביר לך.

אורי מקלב: אז תוותר על אישור ועדת הכנסת.

צחי הנגבי: השאלה שלך היא שאלה חשובה.

צחי הנגבי: אבל אם נסתכל בפרספקטיבה של עוד שנים ושל עוד הרבה ועדות, ועוד סיטואציות שיכולות להיות, התיקון לתקנון מאפשר ליושב-ראש מרחב תמרון בין שתי חלופות.

צחי הנגבי: חלופה אחת היא שאתה מציע – תבוא, תגיד מי שאתה רוצה, נצביע כן או לא.

צחי הנגבי: אבל יש לו משהו אחר שהתקנון מעניק לו, הסעיף השני.

צחי הנגבי: והוא יחליט לפי הנסיבות בכל פעם, גם בהקשר של איזו ועדה מדובר, איך לנווט בין החלופות האלה.

צחי הנגבי: זה ההיגיון של ההצעה הזאת, היא באמת קצת בעייתית, כי היא מראה על החולשה שלנו ככנסת.

צחי הנגבי: זה נולד בגלל חולשה.

משה גפני: נורא.

צחי הנגבי: לא נורא.

פנינה תמנו: אבל שוב אנחנו נותנים לוועדת הכנסת לחמוק מאחריות.

אורי מקלב: - - - ועדת הכנסת להביא הצעה, איפה כוח התמרון של היושב-ראש?

אורי מקלב: ועדת הכנסת - - -

צחי הנגבי: תלוי בנסיבות.

צחי הנגבי: בכל נושא זה נסיבות.

צחי הנגבי: חבר הכנסת וקנין, בבקשה.

צחי הנגבי: מישהו עוד נרשם?

יצחק וקנין: אני חושב שסתם מסבכים את זה.

יצחק וקנין: רבותי, צריך להבין את מהות ההצעה.

פנינה תמנו: אני לא הולך להמליץ.

פנינה תמנו: זה יכול להיות שבוע לפני, כי את חוסכת זמן.

צחי הנגבי: בבקשה.

צחי הנגבי: וקנין ואחרי זה חבר הכנסת אילטוב.

יצחק וקנין: רבותי, אני חושב שצריך לאמץ את ההצעה כפי שהיא.

יצחק וקנין: יש בזה הרבה רציונל.

יצחק וקנין: מה קרה פה בעצם?

יצחק וקנין: אין הסכמה בקואליציה כדי למנות את היושב-ראש.

יצחק וקנין: דרך המלך היא, שוועדת הכנסת, כמו שאמרנו, מתכנסת, ממליצה לוועדת החוץ והביטחון על היושב-ראש, וכך זה היה קורה.

יצחק וקנין: במקרה הספציפי שאנחנו נמצאים בו, אנחנו נותנים סמכות ליושב-ראש הכנסת למה?

יצחק וקנין: יכול להיות מצב ראשון שיש הסכמה בתוך ועדת החוץ והביטחון לגבי היושב-ראש שלה.

יצחק וקנין: יסכימו.

יצחק וקנין: הגיעו להסכמה שפלוני אלמוני יהיה.

צחי הנגבי: זמני.

יצחק וקנין: זמני.

צחי הנגבי: כי אם זו הייתה הסכמה, לא צריך אותו.

יצחק וקנין: אבל הסיטואציה שאני מתאר אותה כרגע לפי סעיף (א) – יש פה הסכמה.

יצחק וקנין: מה שעושה יושב-ראש הכנסת, הוא אומר תתכנסו ותבחרו את אותו אחד המוסכם.

יצחק וקנין: זה השלב הראשון.

יצחק וקנין: בשלב השני יכול להיות מצב שאין הסכמה.

יצחק וקנין: אז יושב-ראש הכנסת לוקח את הסמכות ואומר אני ממנה את פלוני אלמוני כי אין ברירה.

יצחק וקנין: זו המציאות.

יצחק וקנין: אני חושב שצריך לאמץ את זה כפי שזה.

יצחק וקנין: זה מנוסח נכון, ולא צריך להתברבר יותר מדי.

צחי הנגבי: חבר הכנסת אילטוב.

רוברט אילטוב: אני מצטרף לחבר הכנסת יצחק.

רוברט אילטוב: אני לא חושב שזו צריכה להיות הוראת שעה מכיוון שהמצב הזה יכול גם, לשיטתו של משה גפני – כשהוא יהיה בקואליציה בעוד ארבעה חודשים - -

משה גפני: אבל כזאת קואליציה לא תהיה יותר.

רוברט אילטוב: - - יכול להיות שגם הוא ירצה להיות יושב-ראש הוועדה, ויבוא יריב ויגיד אני לא רוצה להיות יושב-ראש הקואליציה, גם אני רוצה להיות יושב-ראש הוועדה.

רוברט אילטוב: ואז יהיה משבר קואליציוני חדש.

רוברט אילטוב: ולכן הוראת השעה הזאת היא לא רלוונטית.

רוברט אילטוב: זה צריך להיות קבוע.

רוברט אילטוב: יש בכל מקרה מספר ועדות שחייבות להתכנס, ויכולים להיות מצבים שאי-אפשר למנות את היושב-ראש הקבוע.

רוברט אילטוב: לכן השיטה הזו צריכה להיות כדי לפתור את הסוגיה הזאת.

רוברט אילטוב: כי אם לא נצליח למנות בפעם הבאה – לא משנה מי יהיה בקואליציה – יושב-ראש ועדת כספים, אז מה, לא תהיה ועדת כספים?

רוברט אילטוב: אז צריך להיות מנגנון קבוע שבמקרים כאלה יושב-ראש הכנסת לוקח את הדברים לידיו ומפעיל את סמכותו.

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: חבר הכנסת שטרית.

מאיר שטרית: אני רוצה להוסיף עוד נקודה אחת.

מאיר שטרית: אני מציע לבדוק את זה.

מאיר שטרית: האם יש איזושהי מגבלה בזמן לעניין הזה?

מאיר שטרית: תיאורטית, האם המצב הזה יכול להימשך עד סוף הכנסת?

<ארבל אסטרחן: ליו"ר הזמני?

מאיר שטרית: כן.

<איל ינון: יכול להיות.

יצחק וקנין: הכול יכול להיות.

<ארבל אסטרחן: אין הגבלה.

מאיר שטרית: זה מה שאני שואל.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך ליצור מגבלה.

צחי הנגבי: לפי מה שגפני אמר, זה מוגבל לארבעה חודשים.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך ליצור מגבלה כדי שזה לא ימשך לנצח.

מאיר שטרית: אחרת האלטרנטיבה – נהיה במצב של ועדת חוץ וביטחון עד סוף הקדנציה.

צחי הנגבי: מגבלה על מה?

מאיר שטרית: הזמן.

צחי הנגבי: שבו מה?

מאיר שטרית: שפועלים בשיטה הזאת.

צחי הנגבי: אתה מדבר על הוראת שעה?

יצחק וקנין: אתם מעקרים את הכול.

יצחק וקנין: מאיר, לא יכולה להיות מגבלה - - -

צחי הנגבי: לא, אני רוצה להבין.

יצחק וקנין: אתה שומט את השטיח מתחת לכול.

מאיר שטרית: מה האלטרנטיבה, שיהיה מצב כזה עד סוף הקדנציה?

יצחק וקנין: אתה מרוקן את זה מתוכן.

יצחק וקנין: אנחנו כל ארבעה חודשים נתכנס כדי לעשות הוראת שעה?

מאיר שטרית: יצחק, תקשיב, הכנסת לא יכולה לפעול ככה.

מאיר שטרית: בוא נתחיל מזה.

מאיר שטרית: המצב הזה היום הוא לא תקין בעיני.

מאיר שטרית: הכנסת לא יכולה לפעול ככה.

מאיר שטרית: יושב-ראש הכנסת יכול למנות מי שהוא רוצה כממלא מקום שיתפטר ברגע שיהיה מינוי קבוע.

מאיר שטרית: זה הדבר הכי תקין לעשות.

מאיר שטרית: ולא אכפת לי את מי היושב-ראש ימנה, גם לא אותי.

מאיר שטרית: מישהו אחר – אני אתמוך בו בשתי ידיים.

מאיר שטרית: מי שהוא ימנה מקובל עלי.

מאיר שטרית: זו הדרך התקינה לפעולה.

מאיר שטרית: יש סיבות מדוע יושב-ראש הכנסת לא הגיע להחלטה הזאת.

מאיר שטרית: זה הדבר התקין לעשות.

מאיר שטרית: יושב-ראש הכנסת יחבור לוועדת הכנסת ויגיד אני מציע את זה להיות יושב-ראש זמני.

מאיר שטרית: הוא יתפטר ברגע שיתמנה יושב-ראש קבוע.

מאיר שטרית: זה המהלך התקין של הכנסת.

מאיר שטרית: המהלך הזה הוא לא תקין.

מאיר שטרית: force majeure – בסדר.

מאיר שטרית: אבל לדעתי, אסור שה-force majeure יהפוך להיות להרגל.

מאיר שטרית: אם נהפוך את זה עד סוף הכנסת, לך תדע מה יהיה.

מאיר שטרית: מי שבתוך הוועדה יודע.

מאיר שטרית: אתה לא יכול להבין את זה force majeure - - -

צחי הנגבי: רק כדי שאני אבין, כדי שנוכל לחדד, האם צריך מגבלה על פרק הזמן – לא הוראת שעה או לא הוראת שעה – שבו המנגנון הזה יהיה תקף?

<איל ינון: אני רוצה להעיר על זה, מאיר.

<איל ינון: ממה נפשך – אם תהינה הסכמות, הן יובילו לבחירת יושב-ראש קבוע.

<איל ינון: אבל אם לא תהינה הסכמות, המצב יוביל אותנו לשיתוק שממנו רצינו לברוח.

מאיר שטרית: אבל מצד שני, אם אתה לא קובע מגדר, לעולם לא יהיו הסכמות.

מאיר שטרית: נוח לכולם ככה.

<איל ינון: לא, אני לא בטוח שנוח לכולם ככה.

<איל ינון: אני מניח שמישהו רוצה להיות יושב-ראש קבוע של ועדת החוץ והביטחון.

מאיר שטרית: אבל אם הוויכוח הזה יימשך בין שתי המפלגות שעליהן יש ויכוח, זה יכול להימשך לנצח.

מאיר שטרית: אם מישהו לא מחליט - -

צחי הנגבי: זו נקודה מעניינת.

צחי הנגבי: האם אין מצב ששלוש שנים וחצי - - -

מאיר שטרית: - - איך אמר גפני?

מאיר שטרית: אם לא יפעילו את העוצמה הקואליציונית של ראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: - - -

<איל ינון: למועד תיקון של התיקון הזה כן.

<איל ינון: אבל המצב יהיה שבכלל אי-אפשר לכנס את הוועדה, כי, עוד פעם, ראינו שזה לא מפריע - - -

מאיר שטרית: אבל זה יכריח את המערכת להחליט.

צחי הנגבי: - - -

<איל ינון: לא, זה משהו אחר.

<איל ינון: זה להכניס מועד שחייבים להחליט.

צחי הנגבי: השאלה אם זה כדאי.

יריב לוין: מאיר, אני מציע - - - חברי הכנסת הוא לא היושב-ראש הקבוע במצב הזה.

יצחק וקנין: יש לו רעיון טוב.

צחי הנגבי: רבותי, אני חושב שהערת נקודה נכונה.

צחי הנגבי: אני מזדהה אתה.

צחי הנגבי: נחשוב על זה.

צחי הנגבי: מנגנון שאומר שיש פה סמכות ליו"ר ל-X זמן, אבל אחרי זה הכנסת, בדרך כזו או אחרת, צריכה להחליט על יושב-ראש קבוע.

<איל ינון: זו הוראה שמחייבת את ועדת הכנסת להתכנס בתאריך מסוים ולהחליט.

צחי הנגבי: כמו שיש 20 הוראות כאלה בתקנון.

מאיר שטרית: אולי גם יהיה לשלושה חודשים, יכנס - - -

<איל ינון: אבל לא לחזור לשיתוק הקודם.

מאיר שטרית: מקובל עלי.

צחי הנגבי: כמו שבתקציב אומרים לכנסת אם אין תקציב, הממשלה נופלת.

צחי הנגבי: אין יו"ר ועדת חוץ וביטחון, מפלגת התנועה מבוטלת.

צחי הנגבי: סנקציה.

צחי הנגבי: פנינה, בבקשה.

פנינה תמנו: אני חושבת שהוא צודק, חבר הכנסת שטרית.

פנינה תמנו: זה חשוב מאוד, ככה זה גם מביא אותנו למצב של הכרעה, וזה חלק מהתפקיד שלנו.

פנינה תמנו: הדבר השני, אני ניסחתי משהו: תוך שבועיים מיום סיום כהונתו של היושב-ראש, תמליץ ועדת הכנסת על יושב-ראש חדש לוועדה, כאמור בסעיף קטן (א), או תודיע ליושב-ראש הכנסת כי לא תגיש המלצה כאמור.

פנינה תמנו: זה יכול להיות אפילו לפני שבועיים.

פנינה תמנו: זאת אומרת, יש לי את טווח הזמנים, כמו שאמרת.

פנינה תמנו: אתה השתמשת במילים "עד שימאס ליושב-ראש".

פנינה תמנו: לא צריך לחכות שימאס ליושב-ראש.

פנינה תמנו: אם ועדת הכנסת – אפילו יומיים אחרי התפטרות יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון – מגיעה למסקנה שהיא לא הולכת להמליץ, היא צריכה לעשות את זה בכתב.

פנינה תמנו: אבל עד שבועיים.

יצחק וקנין: זה כבר עניין של נבואה.

פנינה תמנו: רק רגע.

פנינה תמנו: וגם, אם נותר לה יום אחד שעומדים להסתיים השבועיים, הם יצטרכו להגיש בכתב ליושב-ראש.

פנינה תמנו: היושב-ראש לא יצטרך ללכת לגשש באפילה, לבדוק מה קורה, או להתחיל לעשות שיחות, וכל אחד בערפל.

פנינה תמנו: להיפך, ועדת הכנסת תצטרך לקחת אחריות ולהגיד אנחנו לא מתכוונים להמליץ.

פנינה תמנו: מפה, בבקשה, כל התיקונים יבואו.

יצחק וקנין: מסובך קצת.

צחי הנגבי: כן, זה שונה ממה - - -

פנינה תמנו: לא, לא כל כך מסובך.

פנינה תמנו: ועדת הכנסת תצטרך להכריע אם יש לה היום סמכות להיות - - -

צחי הנגבי: זה מסבך את התחלת התהליך.

צחי הנגבי: מה שדובר פה קודם זה על עד כמה התהליך הזה יכול להימרח.

פנינה תמנו: לפי מה שאתם מציעים, אם ועדת הכנסת לא הכריעה, זה בסדר גמור.

פנינה תמנו: אין לה שום אחריות.

צחי הנגבי: לא, כרגע תוך שבועיים, ואם זה פגרה, חודש.

צחי הנגבי: היושב-ראש רשאי לבחור.

פנינה תמנו: לוקח את המושכות.

פנינה תמנו: אני אומרת שהוועדה תצטרך לקחת אחריות שהיא לא ממליצה.

פנינה תמנו: היא תצטרך לשים מכתב בין אם חלפו שבועיים ובין אם לא חלפו שבועיים.

יצחק וקנין: אי-אפשר לעבוד עם שעון סטופר.

פנינה תמנו: למה לא?

פנינה תמנו: גם פה יש לך סטופר.

צחי הנגבי: זה לא מוסיף לנו כלום, כי עצם העובדה ששבועיים לא היה מעשה - -

יצחק וקנין: גם להקים ממשלה לוקח שלושה שבועות.

צחי הנגבי: - - זה מה שנקרא מחדל.

צחי הנגבי: היא חדלה, גם אם היא לא אומרת.

יולי יואל אדלשטיין: לא צריך שום הודעות.

<איל ינון: צחי, אפשר להציע את ההצעה הבאה, שוועדת הכנסת תהיה מחויבת להכריע בסוגיה הזאת בתוך X זמן שאתם תקבעו.

<איל ינון: עד אז יחול ההסדר שמוצע פה.

פנינה תמנו: זה מה שמוצע.

<איל ינון: אוקיי.

<איל ינון: את זה אפשר להכניס.

צחי הנגבי: מה שאומר היועץ המשפטי, אחרי שהמנגנון הזה נכנס לתוקף – יש לנו קודם כל שבועיים שהוא רשאי לפעול.

צחי הנגבי: יכול להיות שהוא נתן להם עוד שבוע.

צחי הנגבי: נמאס, משתמש על-פי סמכותו.

צחי הנגבי: כמה זמן לוח הזמנים יכול להיות תקף?

מאיר שטרית: אני מציע שלושה חודשים.

צחי הנגבי: יש דעות?

<ארבל אסטרחן: בין אם היו"ר מפעיל את הסמכות או לא.

צחי הנגבי: עפר, נראה לך?

צחי הנגבי: אתה יכול להביע עניין.

פנינה תמנו: שלושה חודשים זה סביר.

פנינה תמנו: ואז זה עובר ישר לכנסת.

עפר שלח: זה הגיוני מאוד.

צחי הנגבי: שלושה חודשים.

צחי הנגבי: רבותי, יש פה הצעה של שלושה חודשים.

צחי הנגבי: יש הצעות אחרות?

<איל ינון: חייבים להחליט במקרה הספציפי הזה ממתי סופרים את השלושה חודשים.

<איל ינון: במקרה הרגיל, מכאן ואילך - - -

צחי הנגבי: מן הרגע שהוא יפעיל את סמכותו.

יולי יואל אדלשטיין: מן הכניסה לתוקף.

יולי יואל אדלשטיין: מה-3 בינואר.

<ארבל אסטרחן: שלושה חודשים, אני מבינה – תמיד כשיו"ר ועדה מסיים במהלך הקדנציה, יש לוועדת הכנסת שלושה חודשים כדי להמליץ על מישהו ושהוא יבחר.

<ארבל אסטרחן: בתוך שלושת החודשים האלה יו"ר הכנסת יהיה רשאי.

<ארבל אסטרחן: אבל עכשיו, בגלל שאנחנו כרגע במצב שיש ועדה שאין לה יו"ר, אם כך יוחלט, צריך לעשות הוראת מעבר ממתי יספרו שלושה חודשים.

<ארבל אסטרחן: האם מיום שיעבור התיקון לתקנון, או מיום שהתפנה מקומו של יו"ר הוועדה?

מאיר שטרית: מיום שיעבור התיקון לתקנון.

יולי יואל אדלשטיין: מיום שיעבור התיקון.

יריב לוין: אבל מה נעשה אם בעוד שלושה חודשים נהיה באותו מצב?

פנינה תמנו: לא, זה הרבה זמן עוד שלושה חודשים.

<איל ינון: אתם תתכנסו ותצביעו.

<איל ינון: הרי תהיה החלטה.

יריב לוין: לא - - -

צחי הנגבי: נצטרך לבחור יושב-ראש קבוע.

צחי הנגבי: תמיד יש רוב למשהו.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: יכול להיות שאף מועמד לא יזכה לרוב.

יריב לוין: זה ברור.

מאיר שטרית: אז נעשה כמה סיבובים.

צחי הנגבי: כן, עושים כמה סיבובים.

יריב לוין: מה כמה סיבובים?

יריב לוין: אף מועמד לא יזכה לרוב.

צחי הנגבי: אם לא יהיה דד-ללין, זה יישאר לעולם.

צחי הנגבי: לי זה לא חשוב, אבל עפר אומר לי שנמאס לו ככה.

יריב לוין: אז למה אתה לא מכריח שם?

יריב לוין: מה ההבדל?

יריב לוין: אז אתה דוחה את זה בשלושה חודשים.

מאיר שטרית: שלושה חודשים.

מאיר שטרית: אם לא הגיעו להכרעה, נותנים הזדמנות לממשלה להחליט.

מאיר שטרית: לא החליטו – נצביע פה.

יריב לוין: מאיר, במציאות שאנחנו נמצאים בה כרגע, אם אנחנו נקיים את זה לשלושה חודשים, אז אנחנו ניפול.

יריב לוין: אחד משניים, או שניפול בתוך השבועיים-שלושה האחרונים של המושב, או שניפול בשבוע האחרון של המושב, תלוי כמה מהר זה ילך.

יריב לוין: בשני המצבים האלה אין שום סיכוי שנצליח לעשות אז מה שאנחנו לא מצליחים לעשות היום.

צחי הנגבי: אז אתה רוצה לצמצם את זה?

יריב לוין: לא.

יריב לוין: אני חושב שזה לא ילך.

יריב לוין: אני לא חושב שההגבלה היא נכונה, אבל אם רוצים להגביל – בטח על רקע העובדה שאנחנו לא עושים את זה בחלל האוויר כאיזה דיון תיאורטי, אלא אנחנו עושים את זה כי נוצרה לנו בעיה נקודתית כרגע, עכשיו צריך להתגבר עליה.

יריב לוין: אז לפחות צריך לקבוע פרק זמן ארוך יותר של חצי שנה.

צחי הנגבי: ארוך בוודאי שלא.

צחי הנגבי: זה מצב מגוחך.

צחי הנגבי: גם ככה זה מגוחך.

צחי הנגבי: לקצר אפשר.

יריב לוין: ההצעה כמו שהיא עכשיו היא לא מוגבלת בזמן.

יריב לוין: אז אם ההצעה היא לא מוגבלת בזמן ורוצים בכל זאת להגביל אותה בזמן, צריך להגביל אותה בפרק זמן כזה שהוא מעשי לפתרון הבעיה.

יריב לוין: אין שום סיכוי לפתור את הבעיה הזאת, ולא צריך להיות נביא גדול - -

יצחק וקנין: יכול להיות מצב של פגרה בדיוק, שלושה חודשים.

יריב לוין: - - בדיוק לקראת סוף המושב, עם כל הלחצים של סוף המושב.

צחי הנגבי: אז אפשר חודשיים, ואם יש פגרה – חודשיים.

יריב לוין: זה לא נכון.

יריב לוין: זה פשוט לא נכון.

צחי הנגבי: אני חושב שחודשיים זה טוב, ואם יש פגרה, שזה לא יהיה במניין הימים.

צחי הנגבי: מישהו חושב שצריך יותר מחודשיים מלבד יריב?

יריב לוין: אני חושב שצריך לעשות יותר.

יריב לוין: אתה תמצא את עצמך באותה פינה בדיוק.

צחי הנגבי: אז הרוב חושבים חודשיים.

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: ניפגש עוד חודשיים.

צחי הנגבי: תנסחו נוסח של חודשיים, אבל שהפגרה לא תבוא במניין הימים האלה.

צחי הנגבי: כדי לא יקרה, כמו שהוא מתאר מצב, שנגיע - - -

<איל ינון: זה הכול הוראת שעה לכנסת הזאת?

צחי הנגבי: לכנסת הזאת.

<ארבל אסטרחן: בסדר, אפשר.

צחי הנגבי: אנחנו נעשה הצבעה על הוראת שעה – כן או לא.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, אפשר לקבוע כבר עכשיו ישיבה נוספת?

צחי הנגבי: יש לנו, ב-6 בינואר.

יולי יואל אדלשטיין: לעוד חודשיים.

יולי יואל אדלשטיין: חודשיים מה-6 בינואר.

רוברט אילטוב: לא, לעוד חודשיים.

צחי הנגבי: אני מקווה שזה כבר יהיה בלתי אפשרי.

יצחק וקנין: לדעתי, אם אתם הולכים לכיוון הזה, אז הוראת השעה מתייתרת.

יריב לוין: נכון, בדיוק.

יריב לוין: כל העניין הוא מיותר, הוא צודק לגמרי.

יצחק וקנין: לא צריך הוראת שעה.

יצחק וקנין: זה מייתר את הוראת השעה, רבותי.

יריב לוין: הרי כל הרעיון הוא לייצר פתרון במקום שאין הסכמה.

צחי הנגבי: מה זאת אומרת הוראת שעה?

צחי הנגבי: בוא תסביר מה אתה אומר.

יצחק וקנין: למה אתה רוצה הוראת שעה?

מאיר שטרית: כדי למנות יושב-ראש לוועדה.

יצחק וקנין: יפה מאוד, אתה מייתר אותה במשפט - - -

יריב לוין: אז נמנה אותו עכשיו.

מאיר שטרית: אתה רואה שהיושב-ראש לא מוכן להגיע - - -

יצחק וקנין: לא משנה.

יצחק וקנין: לדעתי אתה מייתר את הוראת השעה.

מאיר שטרית: זה לא מייתר כי אין לך ברירה.

מאיר שטרית: אתה מוכרח למנות יושב-ראש.

מאיר שטרית: חברים תקשיבו רגע, אני רוצה להגיד מילה.

יצחק וקנין: אתה לא צריך הוראת שעה.

יצחק וקנין: זה מה שאני אומר.

מאיר שטרית: צודק, אני לא רוצה שזה יהיה בכנסת הבאה.

מאיר שטרית: אני סומך על איציק.

יצחק וקנין: מאיר, אין לי ויכוח אתך, אתה צודק.

צחי הנגבי: אנחנו לא צריכים להתווכח, נעשה הצבעה אם זה יהיה כהוראת שעה או לא הוראת שעה.

יצחק וקנין: אבל לא צריך הוראת שעה.

מאיר שטרית: איציק, אני אגיד לך למה צריך.

מאיר שטרית: איציק, זה לא מייתר - - -

יצחק וקנין: אדוני היועץ המשפטי לכנסת, אתה לא חושב שאני צודק?

יצחק וקנין: שזה מייתר את הוראת השעה?

מאיר שטרית: לא, אני אגיד לך למה.

מאיר שטרית: לא, כיוון שזה יהיה גם בכנסת הבאה.

צחי הנגבי: זה לא עניין משפטי, זה עניין של - - -

מאיר שטרית: בכנסת הבאה, תאר לך שיהיה יושב-ראש כנסת מהאופוזיציה.

מאיר שטרית: זה גם יכול לקרות.

מאיר שטרית: היו דברים מעולם.

מאיר שטרית: הוא ימנה את מי שהוא רוצה.

יולי יואל אדלשטיין: אברום בורג בימי אריק שרון.

מאיר שטרית: ודאי.

צחי הנגבי: או בימי ברק.

מאיר שטרית: שלמה הלל בימי הליכוד.

יריב לוין: כן, אבל מאיר, הוא ממנה במקום שאין הסכמה.

יריב לוין: אני מחזיר אותך - - -

מאיר שטרית: הוא צודק, אכן צריך הוראת שעה.

משה גפני: יש עוד דוגמאות של יושב-ראש כנסת שהיה מאותה מפלגה של ראש הממשלה, אבל הוא היה אופוזיציה.

יריב לוין: אין קשר להוראת השעה.

יריב לוין: אל תעשה את זה שלושה חודשים, אתה תייצר סתם משבר נוסף.

יריב לוין: הנה, אני אומר לך מראש.

יריב לוין: אתה רוצה לדחוף את זה בכוח לעוד משבר.

יריב לוין: בשביל מה?

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: חבר הכנסת גפני.

משה גפני: אני מקבל את הגישה הזאת.

משה גפני: אני רוצה גם לומר לחבר הכנסת וקנין ידידי, התיקון הזה הוא בושה.

משה גפני: הוא בושה.

משה גפני: אם אתה מסתכל על האזרחים בחוץ, אתה תראה גם את הביקורת שנקבל על הדבר הזה.

משה גפני: זה דבר שאסור שהוא יהיה קבע.

משה גפני: אני מקבל את העמדה הזו, זה יכול להיות רק בכנסת הנוכחית.

משה גפני: גם אי-אפשר בתקנון לעשות הוראת שעה.

משה גפני: אפשר לקבוע, כמו שאנחנו קובעים - - -

יריב לוין: הוראת שעה אפשר לעשות בתקנון.

משה גפני: אפשר?

משה גפני: אפשר לעשות?

<ארבל אסטרחן: זה מאוד לא מקובל, אבל אפשר.

משה גפני: בסדר, אבל אפילו לעקוף את זה, כמו שאנחנו עושים - - -

אברהם מיכאלי: כל דבר אפשר לשנות פה.

משה גפני: בחוק, כן.

משה גפני: לא משנה.

משה גפני: ברגע שאנחנו אומרים שכל זה חל בכנסת ה-19, כמו שאנחנו עושים בסגני יושב-ראש כנסת או דברים מהסוג הזה, זו דרך המלך.

משה גפני: להשאיר את זה בהוראת קבע, זאת אומרת שזה יהיה גם בכנסת ה-20.

משה גפני: זה ביזיון לכנסת.

משה גפני: זה ביזיון לתהליך הזה שקורה.

משה גפני: יש פה הכרח, שצריך לפתור את הבעיה.

משה גפני: אחרי שאמרתי את זה, אפשר להגביל את זה גם בזמן מבחינת הנושא הזה, זה גם בסדר.

משה גפני: מה שאמר חברי, חבר הכנסת מקלב – הסמכות של יושב-ראש הכנסת כמובן.

משה גפני: סעיף (א) הוא סעיף מיותר.

משה גפני: הוא סעיף מיותר בגלל שתי סיבות.

משה גפני: א', הוא מיותר מכיוון שאם אכן אפשר לבחור – לוועדת חוץ וביטחון במקרה הנוכחי, או לכל ועדה אחרת – ואחרי זה להביא את זה לאישור ועדת הכנסת, זאת אומרת שהיושב-ראש עובר תהליך של בחירות, שמאוד יכול להיות שכמו שאין לו עכשיו רוב, או שאין לו יכולת להציע מישהו, גם לא יהיה לו את זה הלאה, והביזיון ילך ויגדל.

משה גפני: הסעיף הזה מיותר.

משה גפני: יש דבר אחד – אנחנו צריכים שוועדת חוץ וביטחון תתפקד.

משה גפני: יושב-ראש הכנסת אומר אני לא יכול לעמוד בדבר הזה, בצדק גמור.

משה גפני: ואז הוא הולך לסעיף השני.

משה גפני: מה אכפת לי שיישאר הסעיף הראשון?

משה גפני: מכיוון שאם יישאר הסעיף הראשון ויהיה תהליך כזה, הוא יכול להמשיך קבוע.

משה גפני: ימצא חן בעיני אנשים, והם יגידו למה צריך לעשות משברים?

משה גפני: בואו נלך עם העניין הזה.

משה גפני: היושב-ראש יכנס את ועדת החוץ והביטחון ויגיד להם תבחרו.

משה גפני: הסעיף השני הוא זמני.

מאיר שטרית: לכן אנחנו מציעים מגבלה של זמן.

משה גפני: בסדר, אבל המגבלה של הזמן – היא נכונה רק אם אתה אומר אם לא עומדים במגבלת הזמן, הממשלה נופלת.

משה גפני: רק אז.

משה גפני: אחרת, בעוד חודשיים עפר שלח וצחי הנגבי, או ראש הממשלה ויאיר לפיד, ימשיכו לריב אותו דבר.

יריב לוין: אתה צודק.

מאיר שטרית: נצביע בוועדת הכנסת.

יריב לוין: קודם כל הוא צודק.

משה גפני: תצביע.

משה גפני: מה תצביע?

משה גפני: למה ועדת הכנסת לא יכולה להצביע עכשיו?

מאיר שטרית: כי עכשיו הקואליציה רוצה להגיע להסדרה בכל זאת.

משה גפני: יפה.

מאיר שטרית: תן להם צ'אנס.

משה גפני: בכל זאת, זה נמשך כבר חודשיים.

משה גפני: לפי דעתי, כבר יותר - -

מאיר שטרית: גפני, אתה צודק.

משה גפני: - - אז מה יקרה בעוד חודשיים?

יריב לוין: שום דבר.

יריב לוין: אני כבר אומר לך, שום דבר.

משה גפני: הרי אנחנו מתקנים את תקנון הכנסת.

משה גפני: למה אנחנו מתקנים את תקנון הכנסת?

משה גפני: לא בגלל שמישהו מאתנו חשב שזה מה שצריך לעשות, אלא יש הכרח.

משה גפני: לא מסתדרים בקואליציה.

משה גפני: ראש הממשלה לא יכול לכפות את דעתו.

משה גפני: יושב-ראש הכנסת אומר אני לא יכול בלי זה.

משה גפני: אותו דבר עלול להיות, או עשוי להיות – כל אחד מנקודת ראותו, מנקודת ראותי זה עשוי להיות - - -

מאיר שטרית: אופוזיציה, זה טוב לך - - -

משה גפני: כן, נכון.

משה גפני: אני לא הייתי צריך להגיד את זה.

משה גפני: הכול יודעים כלה – למה נכנסת לחופה.

משה גפני: המציאות היא שבעוד חודשיים אותו תהליך עלול להיות, או עשוי להיות.

משה גפני: אותו דבר כמו היום.

מאיר שטרית: אתה צודק, אבל אז ועדת הכנסת יכולה להחליט.

משה גפני: על כל פנים, אני מקבל את העמדה הזאת שזה צריך להיות רק - - - כדי למנוע את הביזיון.

יריב לוין: אני מצטרף להערה שלו לגבי סעיף (א).

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: בסוף תהינה הצבעות ותהיה החלטה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני אומר שסעיף (א) הוא מיותר - -

יריב לוין: צודק.

יריב לוין: אני מסכים אתך.

משה גפני: - - הוא עלול להגיע למצב של קביעות.

משה גפני: יושב-ראש הכנסת בוחר מישהו, ואז זה באמת זמני.

יריב לוין: הוא צודק.

איילת שקד: כולם חושבים שסעיף (א) מיותר.

צחי הנגבי: רבותי, זה מובן.

משה גפני: וההצעה הסופית שלי בעניין הזה היא לפרק את הקואליציה, ויש פתרון.

צחי הנגבי: אוקיי.

צחי הנגבי: על זה אני מגיש רביזיה.

צחי הנגבי: בבקשה עפר שלח.

עפר שלח: אני לא רציתי להתבטא פה כי דברים אמורים באנשים שאני מכיר, אבל יש דברים שהם קודמים לזה, וזה רצוני להצטרף לחבר הכנסת גפני.

עפר שלח: כי יש דברים חשובים.

עפר שלח: אני רוצה לקחת דווקא מדבריו של יושב-ראש הכנסת, שאמר, בצדק, שבסופו של דבר, גם זו לטובה של הדבר הזה, שיהיה ברור שהדבר הזה זמני.

עפר שלח: וככל שזמניותו יותר חזקה, או פחות מעורערת על-ידי סעיף אחר, ככה ברור שבסופו של דבר זה הסדר שהדעת מתקשה לסבול אותו.

עפר שלח: ולכן אני חושב שאפשר לוותר על סעיף (א).

עפר שלח: יהיה סעיף (ב), שברור שהוא פרוביזורי, כי יושב-ראש הכנסת עסוק, כמו שיושב-ראש הכנסת אמר.

עפר שלח: כי ברור שהמצב הזה הוא לא ברור לתפקודה של הוועדה - -

איילת שקד: אני אמרתי את זה כבר לפני שעה.

עפר שלח: - - ואז אנחנו גם לא צריכים את זה ברמה של הוראת שעה, או הגבלת הזמן שחבר הכנסת שטרית דיבר עליה, אלא ברור שזה הסדר חירום למקרה חירום.

<איל ינון: זה לא ברור כי זה יכול להימשך ככה עד סוף הקדנציה.

עפר שלח: זה יכול.

<איל ינון: לכן כן כדאי להגביל את זה.

עפר שלח: זה יכול.

עפר שלח: זה רק עושה את זה פחות נסבל.

עפר שלח: ככל שאתה עושה את זה יותר נסבל, הסיכוי שזה יימשך הופך להיות יותר גדול.

יריב לוין: נכון מאוד.

יריב לוין: אני מסכים.

יריב לוין: הנה, יש הסכמה בקואליציה.

יריב לוין: מסכים לגמרי.

איילת שקד: גם אני מסכימה, וגם חבר הכנסת שטרית, וגם חבר הכנסת מקלב.

איילת שקד: אז בואו נצביע.

צחי הנגבי: שמה?

<איל ינון: שמה?

<איל ינון: צריך להגיד.

איילת שקד: רק על סעיף (ב).

<איל ינון: שירד (א).

יריב לוין: שירד סעיף (א).

משה גפני: אנחנו לא הולכים להצביע כל כך מהר בגלל שאנחנו רוצים להקשות על הקואליציה.

משה גפני: ייקח עוד זמן.

צחי הנגבי: רבותי, אנחנו מתקרבים לרגע הסיכום.

צחי הנגבי: לפני ההצבעות יושב-ראש הכנסת יאמר מספר דברים.

צחי הנגבי: אבל לפני כן, אני רק אגדיר לנו, שתהיה לנו הבנה מהם גדרי המחלוקת.

צחי הנגבי: לגבי סעיף (א), על דעת יושב-ראש הכנסת, זה לא יעלה להצבעה, ויהיה לנו רק את סעיף (ב), אלא אם כן מישהו חושב אחרת.

איילת שקד: לא.

איילת שקד: אמרנו את זה לפני שעה.

משה גפני: מצוין.

צחי הנגבי: זה בקונצנזוס.

צחי הנגבי: לגבי החודשיים – גם כן, אין פה מחלוקת, אני מניח, ומגבלה.

צחי הנגבי: זה תמיד לכל ועדה בכל הקשר.

צחי הנגבי: לטקו העיר הערה נכונה שבוועדת החוץ והביטחון, שמעצבת את הלו"ז שלה קדימה לחודשים, זה קצת בעייתי החודשיים האלה.

צחי הנגבי: אבל החוק הזה הוא – אני מקווה שלא נגיע לוועדות אחרות.

יריב לוין: למה לא לקבוע פרק זמן ארוך יותר?

יריב לוין: אני לא מבין.

<איל ינון: אבל אם הורדנו את סעיף (א), צחי, סעיף (ב) - - -

יריב לוין: אם הורדנו את (א), אז (ב) הוא זמני ממהותו.

<איל ינון: יש פה בלבול.

צחי הנגבי: גם סעיף (ב) יהיה מוגבל - - -

יצחק וקנין: סעיף (ב) מאפשר כל הזמן את ההארכה של היושב-ראש.

<איל ינון: אבל הוא לא נותן ממילא ליושב-ראש אחד לנהל את הוועדה, אלא צריך כל פעם למנות.

<איל ינון: אפשר למנות את אותו אדם לכל ישיבה וישיבה, אבל צריך מינוי בכל פעם.

יריב לוין: נכון.

צחי הנגבי: מינוי לכל ישיבה, אבל זה מגוחך, בייחוד לוועדת חוץ וביטחון, כשלמעשה אין יו"ר.

צחי הנגבי: הוא מנהל ישיבה - - -

יריב לוין: אבל מה תעשה בעוד חודשיים, אני לא מצליח להבין.

צחי הנגבי: יריב, האמן לי, אחרי חמש שנים בוועדת החוץ והביטחון, זה לא שבאמת היושב-ראש ממנה יו"ר.

צחי הנגבי: הוא ממנה מנהל ישיבה.

צחי הנגבי: פקיד שמנהל ישיבה.

יריב לוין: מצוין.

צחי הנגבי: זהו, אין פה יו"ר - -

יולי יואל אדלשטיין: הוא לא פקיד, הוא נבחר ציבור.

צחי הנגבי: - - אין פה מישהו שמסוגל לגבש את דרך הפעולה הרצינית, את הפיקוח הפרלמנטרי.

צחי הנגבי: זה רע מאוד.

צחי הנגבי: אבל זה עדיף על המצב הנוכחי.

צחי הנגבי: ולכן חודשיים - - -

<איל ינון: לכן כדאי לקצר את זה ולא להאריך את זה.

צחי הנגבי: בדיוק.

<ארבל אסטרחן: הוא גם לא ייקבע את סדר-היום של הוועדה.

צחי הנגבי: לכן חודשיים זה ממש טופ שבטופ של המתנה.

יריב לוין: אבל מה יקרה עוד חודשיים?

צחי הנגבי: מה שיקרה שתהיה הכרעה לכאן או לכאן.

יריב לוין: איך תהיה הכרעה?

איילת שקד: נו יריב - - -

יריב לוין: לא, אני שואל באמת.

יריב לוין: רבותי, הרי אם אפשר להכריע בעוד חודשיים, אפשר להכריע גם עכשיו.

יריב לוין: אני לא אוהב את ההיתממות הזאת - -

צחי הנגבי: אפשר להכריע.

יריב לוין: - - אני רוצה להבין מה יהיה מנגנון ההכרעה - -

צחי הנגבי: אני אסביר לך, יריב.

יריב לוין: - - בהנחה שאנחנו בעוד חודשיים במצב שבו אנחנו עכשיו.

צחי הנגבי: אז אני אגיד לך בדיוק.

צחי הנגבי: דעתי ידועה לך וליושב-ראש הכנסת ולהרבה חברים פה.

צחי הנגבי: אפשר וצריך היה להכריע עכשיו.

צחי הנגבי: הסיבה שלא מכריעים – זה לא שאין אפשרות, אלא שיושב-ראש הכנסת נתן פרק זמן, מתוך רצון שבסופו של דבר, בנושא שהוא משמעותי, ניתן יהיה להגיע להסכמות.

צחי הנגבי: זו התקווה שלו.

צחי הנגבי: זה לא רק בהקשר הזה, בהרבה ועדות.

יריב לוין: אבל אני חוזר ושואל, מה יקרה אם לא ימצא מועמד שזכה ברוב?

צחי הנגבי: ועדת הכנסת תתכנס על-פי דרישת יושב-ראש הכנסת והיא מחויבת לקבל החלטה.

יריב לוין: מה זה מחויבת?

צחי הנגבי: מחויבת.

יריב לוין: אבל הוא לא ימצא.

יריב לוין: מה, אתה יכול לכפות על מישהו לתמוך במועמד?

צחי הנגבי: בוודאי.

יריב לוין: אתה לא יכול.

צחי הנגבי: זה כמו שתגיד אתה יכול לכפות על יושב-ראש הכנסת לחתום על חוק שעבר?

צחי הנגבי: עבר בכנסת חוק - - -

יריב לוין: יש לי שאלה, אדוני היושב-ראש, ואם צריך גם את הייעוץ המשפטי - -

צחי הנגבי: יהיה בג"ץ.

צחי הנגבי: בג"ץ יחליט.

יריב לוין: יהיו שלושה מועמדים שיובאו בפני הוועדה.

יריב לוין: תתקיים הצבעה.

יריב לוין: איש מהם לא יקבל רוב.

יריב לוין: איך כופים על הוועדה לבחור אחד מהם?

עפר שלח: בוועדה יהיו 13 איש.

צחי הנגבי: הוועדה תקבע את נהלי ההצבעה, כמו שמקובל.

עפר שלח: זה מספר ראשוני, יהיה רוב.

משה גפני: יש מועמדים ליושב-ראש ועדת - - -

צחי הנגבי: יהיה.

צחי הנגבי: יריב, אתה פסימי מדי.

יריב לוין: מאיפה את יודע שיהיה רוב.

עפר שלח: טכני.

משה גפני: יש מועמדים ליושב-ראש ועדת חוץ וביטחון שיש להם רוב עכשיו.

יריב לוין: בוא תסביר לי, למה יהיה רוב טכני?

יריב לוין: נניח שאני מצביע נגד כל השלושה.

צחי הנגבי: זה לא משנה, בסוף יהיה רוב.

יריב לוין: מאיפה בסוף יהיה?

צחי הנגבי: כמו בכל נושא.

צחי הנגבי: אין נושא שאין בו רוב בסוף.

יריב לוין: לא נכון.

<ארבל אסטרחן: יש מועמד ליו"ר הכנסת - - -

משה גפני: יריב, כמה אתה מציע.

<ארבל אסטרחן: בוא נתייחס מה קורה אם אף אחד לא נבחר.

יריב לוין: אני חושב שצריך ארבעה חודשים.

צחי הנגבי: רבותי, נתקדם.

צחי הנגבי: דן אסף, דיברתי גם אליך.

צחי הנגבי: דן אסף, אתה יודע.

מאיר שטרית: אנחנו סומכים על ראש הקואליציה שהוא יגיע לבחירה הזאת.

צחי הנגבי: יושב-ראש הכנסת, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: עוד פעם, אני מודה גם ליושב-ראש הוועדה וגם לכל המשתתפים בדיון הענייני והחשוב.

יולי יואל אדלשטיין: אני מאוד לא שמח על הנסיבות שבגינן הגעתי לישיבה הזאת, אבל אני מוסר הודעה אישית בפני כל הנוכחים שאני מרגיש אני צריך לצאת ממגדל השן שם, בלשכת יושב-ראש הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אני כבר שכחתי את טעם כל האווירה הזאת, עם כל העקיצות ועם על המשפטים.

יולי יואל אדלשטיין: מפעם לפעם תמצאו סיבה לבוא לישיבות.

יולי יואל אדלשטיין: פעם הייתי אמנם סולידי, אבל הייתי לא רע בדברים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: בנימה קצת יותר רצינית, אני אומר את הדברים המובנים מאליהם, אבל כפי שאמר מנהיג דגול, גם המובן מאליו, צריך לפעמים להיאמר.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע לכל חברי הוועדה, בכל ההצעות שעפו פה, לזכור את מה שאמרה היועצת המשפטית לוועדה: דרך המלך הייתה ונשארת כמו שהיא תמיד הייתה.

יולי יואל אדלשטיין: מתייצבים פה יושב-ראש הקואליציה ויושב-ראש האופוזיציה יחד עם יושב-ראש הוועדה, ואומרים הגענו לכלל הסכמות.

יולי יואל אדלשטיין: אם נפגע בדרך המלך – והיו דברים מעולם, ויש פה אפילו עוד יותר ותיקים ממני בחדר הזה, לא רבים, אבל ישנם.

יולי יואל אדלשטיין: לעשות מיוריזציה בכל מיני ועדות, גם דברים כאלה כבר ראינו.

יולי יואל אדלשטיין: לכן לשמור מכל משמר על דרך המלך למינוי יושבי-ראש הוועדות, כי יש בזה גם עניין של אופוזיציה, וגם עניין בין-סיעתי וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו אנחנו כאן לא בעניין דרך המלך.

יולי יואל אדלשטיין: לכן אני רוצה להסביר למה בקלות כזאת אמרתי ליושב-ראש ועדת הכנסת שסעיף (א) פחות חשוב לי.

יולי יואל אדלשטיין: אני אחשוף בפניכם, בלי להסתיר, מה היה ההיגיון שלי בשני הסעיפים.

יולי יואל אדלשטיין: סעיף (ב) נותן לי מענה – לצערי לא מידי, אבל כמעט מידי – למצבים שהיינו כפסע מן המצבים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: אם לפני שלושה ימים היה מתקשר השר להגנת העורף, או שר הביטחון, ואומר אני רוצה את רכבים 44 ורכבי חירום, אני צריך את אישור ועדת חוץ וביטחון לגיוס מן האוכלוסייה – ואתם מכירים את ההליך הזה – וגם בעלי תפקידים, וגם יכול להיות שיחידות מסוימות, לא היה מי שיכנס את הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: אז מן המצב הזה אנחנו במידי צריכים לצאת.

יולי יואל אדלשטיין: לכן סעיף (ב) מאוד חשוב לי.

יולי יואל אדלשטיין: אמרתי אני אחשוף ולא אסתיר למה חשבתי שגם סעיף (א) צריך להיות, אבל יכול להיות שאיתרתם את זה בהגבלת פרק זמן.

יולי יואל אדלשטיין: גם דעתי אולי לא מי יודע מה נוחה ממה שאמר יושב-ראש הקואליציה, יכול להיות שבעוד חודשיים נתכנס ונאריך, וזה יהיה עוד יותר מבייש, אבל אני מקווה שלא.

יולי יואל אדלשטיין: אני מפציר בכולם שזה לא יקרה.

יולי יואל אדלשטיין: אבל חשבתי שסעיף (א) נותן לי בדיוק את הפטיש בתחום הזה.

יולי יואל אדלשטיין: זאת אומרת שאם אני רואה שאני מכנס עוד ישיבה, ועוד ישיבה, ופעם פלוני יושב-ראש, ופעם אלמוני יושב-ראש, ויש שלב שאני עוד פעם מאבד את הסבלנות ואומר לקואליציה עד כאן, בישיבה הבאה אנחנו מתכנסים ובוחרים את יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: אז אם אתם ממילא מגבילים את זה בזמן וזה חוזר, אז אני פחות להוט על סעיף (א).

יולי יואל אדלשטיין: אני לא צריך אותו.

יולי יואל אדלשטיין: אני חוזר ואומר, פה אני לקחתי את המושכות לא כי חשבתי שזה הדבר הכי נכון לעשות, אבל בנסיבות שנוצרו, זה הדבר היחידי שהיה ניתן לעשות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מאוד מקווה שהסעיף לאחר התיקונים שהצעתם, חברי הוועדה, יעבור, ואנחנו נניח את זה עוד היום במליאה, ואנחנו נוכל לצאת מן המצב שבאמת לא מתקבל על הדעת, שאין מי שיכנס את ועדת חוץ וביטחון, אפילו במצב חירום.

משה גפני: זה רק לכנסת הנוכחית.

יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, לגבי הוראת שעה, פשוט כדי להבהיר את הדברים, אין לי שום בעיה שזו תהיה הוראת שעה, בתנאי שאנחנו לא עושים פה שטויות, אלא אומרים "בכנסת ה-19".

יולי יואל אדלשטיין: כלומר, זו הוראת שעה לכנסת ה-19.

משה גפני: נכון.

משה גפני: זאת ההצעה.

צחי הנגבי: זה הדבר הראשון שאני רוצה להעלות להצבעה.

צחי הנגבי: יכולים להצביע רק חברי הוועדה, או ממלאי מקומם המעשיים.

צחי הנגבי: כלומר, משה מזרחי היום לא יכול להצביע.

משה מזרחי: לא, אני יכול.

משה מזרחי: אני במקום איתן.

משה גפני: מה היו עושים בקואליציה הזאת אם באמת היה מצב חירום עכשיו והיה צריך את ועדת חוץ וביטחון?

משה גפני: אה, פגעו בחרדים, זה מספיק, השאר לא חשוב.

צחי הנגבי: רבותי, הנושא שאנחנו מצביעים עליו הוא האם זו הוראת שעה או לא הוראת שעה.

צחי הנגבי: מי בעד שכל התקנון כפי שאנחנו נציג על שולחן הכנסת יהיה תקף רק לתקופת הכנסת ה-19?

צחי הנגבי: מי נגד?

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: מי נמנע?

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: בעד הוראת שעה – פה אחד

צחי הנגבי: נמנעים – אין

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: זה ללשכה המשפטית לניסוח.

צחי הנגבי: על כל היתר אין מחלוקות, אז אני רוצה שארבל תקריא את הטקסט.

<ארבל אסטרחן: תיקון 1 אומר שככלל, כאשר יו"ר ועדה מתמנה לשר או לסגן שר, או מפסיק לכהן במהלך הקדנציה, ועדת הכנסת תצטרך להמליץ על יו"ר חדש בתוך חודשיים.

<ארבל אסטרחן: בעצם, הוועדה תצטרך לבחור לפי המלצת ועדת הכנסת תוך חודשיים.

<ארבל אסטרחן: השאלה היא על מי רוצים להטיל את החובה, על הוועדה עצמה או על ועדת הכנסת.

צחי הנגבי: נעשה שתי חובות – חובה של ועדת הכנסת וחובה של הוועדה הרלוונטית.

<ארבל אסטרחן: שתיהן זה חודשיים, או שיהיה איזשהו הפרש, איזה פרק זמן?

צחי הנגבי: תני עוד שבוע אחרי ההחלטה של ועדת הכנסת.

<ארבל אסטרחן: אז לוועדת הכנסת נותנים שבועיים.

צחי הנגבי: חודשיים.

יריב לוין: אני רק רוצה, ברשותכם, עוד שאלה אחת.

יריב לוין: מה קורה במצב שבו כאשר התחילה עבודת הכנסת, אין יושב-ראש לוועדה, והדבר הזה נמשך שלושה חודשים?

<ארבל אסטרחן: את זה גם אפשר לתקן.

יריב לוין: הלא זה לא הגיוני.

יריב לוין: אם כבר עושים סידור כזה, אז הוא צריך להיות רוחבי.

<ארבל אסטרחן: גם בתחילת כנסת.

<איל ינון: קודם כל, זו הוראת שעה רק לכנסת ה-19.

<איל ינון: אנחנו צריכים לחשוב בצורה מסודרת יותר.

צחי הנגבי: ראשית, אתה צודק.

צחי הנגבי: אני דיברתי על זה קודם.

צחי הנגבי: אבל פה אין לנו לחץ זמן.

צחי הנגבי: נוכל לעבוד על זה בהמשך הדרך.

<ארבל אסטרחן: במהלך הקדנציה, בתוך הכנסת ה-19, ועדת הכנסת תהיה חייבת להמליץ תוך חודשיים, והוועדה עצמה תוך שבוע נוסף תהיה חייבת לבחור את היו"ר.

<ארבל אסטרחן: אולי פה נגיד ובפגרה ניתן לה שבועיים במקום שבוע.

עפר שלח: זה לא מה שדיברנו עליו.

צחי הנגבי: שמה?

צחי הנגבי: סליחה, מה אתה אומר?

משה גפני: לא דיברנו על זה.

עפר שלח: לא דיברנו על זה בכלל.

עפר שלח: מה שאת אומרת עכשיו – לא דובר עליו.

עפר שלח: מה שדובר עליו היה להוריד את סעיף (א).

עפר שלח: כי אם ככה, ב-6 בינואר, שזה גם יוצא בערך חודשיים - - -

צחי הנגבי: לא, 6 בינואר – אנחנו אמרנו שלעניין זה - - -

עפר שלח: אחרי שעבר התיקון, צריך להתכנס ולהצביע על יושב-ראש - - -

צחי הנגבי: חודשיים מה-6 בינואר.

<ארבל אסטרחן: חודשיים מהתיקון.

עפר שלח: אני הבנתי, סליחה, שאנחנו הורדנו את סעיף (א).

<איל ינון: כן, הורדנו.

עפר שלח: ומה שנשאר הוא סעיף (ב) שמייצר את המצב הזמני.

עפר שלח: הא ותו לא.

צחי הנגבי: כן, מצב זמני לכמה זמן?

משה גפני: לחודשיים.

צחי הנגבי: לנצח?

צחי הנגבי: אמרנו חודשיים.

משה גפני: אתה הצעת לחודשיים, נכון.

יריב לוין: חודשיים זה לא מספיק, רבותי.

צחי הנגבי: עפר, אתה מבין?

צחי הנגבי: יו"ר הכנסת ימנה מה-6 בינואר, פלוס כמה שזה ייקח בכנסת – הוא יכול למנות מנהל ישיבה.

צחי הנגבי: אמרנו שאנחנו לא נאפשר את זה שלוש שנים וחצי.

עפר שלח: אוקיי, אז אנחנו זה אומרים זה סעיף (ב) - - - ואנחנו מוסיפים לאחר חודשיים מהיום שבו - - -

יולי יואל אדלשטיין: מיום קבלת תיקון זה.

עפר שלח: תצטרך ועדת הכנסת - - -

משה גפני: בדיוק, ככה.

מאיר שטרית: בדיוק, זו הכוונה.

<ארבל אסטרחן: אני אמרתי את זה הפוך.

<ארבל אסטרחן: תמיד ועדת הכנסת - - -

יריב לוין: לא, זה לא לאחר חודשיים, זה תוך חודשיים אם כבר.

צחי הנגבי: לכל היותר חודשיים.

צחי הנגבי: לכל היותר.

<ארבל אסטרחן: תמיד ועדת הכנסת בוחרת בתוך חודשיים - -

צחי הנגבי: אם מגיעים להסדר שבוע אחרי זה, אז שבוע אחרי זה.

יריב לוין: אני מציע שתעשה חודש וחצי אם ככה.

צחי הנגבי: למה?

משה גפני: אני מציע חודש.

יריב לוין: כדי שזה יהיה רחוק מסוף המושב.

יריב לוין: זה לא ברור למה?

צחי הנגבי: תסביר לי.

צחי הנגבי: אין לי בעיה חודש וחצי.

יריב לוין: כי תנסה בסוף המושב להגיע להסכמות האלה.

יריב לוין: לא תוכל.

צחי הנגבי: מה שהוועדה חושבת.

צחי הנגבי: חודש וחצי – חודש וחצי.

עפר שלח: לא אכפת לי, אבל נראה לי שחודשיים הוא מספר עגול.

עפר שלח: לא נראה לי שזה כל כך משנה.

יריב לוין: תאמין לי שכשנגיע לשם תראה כמה - - -

צחי הנגבי: בסדר.

צחי הנגבי: לא נעשה חודשיים, נעשה 60 יום.

יריב לוין: לא, תעשה 45 ימים.

יריב לוין: מה שלא נגמור ב-45 יום, לא נגמור גם ב-60 יום.

צחי הנגבי: רבותי, נעשה הצבעה על זה, כי אין דרך אחרת.

צחי הנגבי: בוא נוכיח שאנחנו יודעים להחליט.

צחי הנגבי: מי בעד 60 יום?

צחי הנגבי: כמה זה?

צחי הנגבי: תספרי.

צחי הנגבי: בעד ההצעה ל-60 ימים – 7

צחי הנגבי: שבעה.

צחי הנגבי: מי בעד 45 ימים?

יריב לוין: זה נכון יותר.

צחי הנגבי: מההתחלה.

צחי הנגבי: אני אגדיר את גדר המחלוקת.

צחי הנגבי: רבותי, שנייה.

צחי הנגבי: ההחלטה היא לא דרמטית, עוד שבועיים.

צחי הנגבי: אבל בכל זאת נכריע לגביה לכאן או לכאן.

צחי הנגבי: מדובר בכך שלאחר שהתיקון הזה נכנס לתוקף, ובכל מצב אחר מיום שעוזב יושב-ראש – לא של הוועדה הספציפית הזאת – עד מתי קיים המנגנון שבו ליושב-ראש הכנסת יש סמכות למנות למנהל ישיבה את מי שהוא רוצה?

צחי הנגבי: יש הצעה אחת של 60 יום ואחת של 45 יום.

צחי הנגבי: אני מעלה שוב להצבעה.

צחי הנגבי: להשאיר את האצבעות, אתי תספור.

צחי הנגבי: מי בעד 60 ימים?

צחי הנגבי: שלושה.

צחי הנגבי: מי בעד 45 יום?

צחי הנגבי: בעד ההצעה לקבוע 60 ימים – 3

צחי הנגבי: נמנעים – אין

צחי הנגבי: מהפך בוועדת הכנסת.

צחי הנגבי: 45 ימים.

<ארבל אסטרחן: אז ועדת הכנסת תצטרך תוך 45 ימים להמליץ.

<ארבל אסטרחן: לוועדה עצמה ניתן עוד שבוע.

צחי הנגבי: עוד שבוע, ואם זה פגרה, תני לה עוד שבועיים.

<ארבל אסטרחן: אוקיי.

<ארבל אסטרחן: שבוע או שבועיים.

<ארבל אסטרחן: ובתקופה הזאת יו"ר הכנסת יהיה רשאי רק מה שהוא - - - הוא יוכל לכנס את הוועדה, או ועדת משנה, אם זו ועדת משנה שבראשה עמד היו"ר, והוא יחליט מי מבין חברי הוועדה או ועדת המשנה ינהל את אותה ישיבה.

צחי הנגבי: בדיוק.

צחי הנגבי: בואו נדבר רגע על מנגנון ההחלטה.

צחי הנגבי: האם הוא צריך לכנס פיזית את ועדת החוץ והביטחון ולהודיע להם, או שהוא יכול להודיע למישהו - - -

<ארבל אסטרחן: הוא אומר למנהל הוועדה לכנס את הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: הוא מורה למנהל הוועדה.

<ארבל אסטרחן: אבל הוא קובע את סדר-היום.

צחי הנגבי: אני לא חושב שאתה צריך להגיד מנהל הוועדה.

צחי הנגבי: אתה צריך להודיע לזה שמינית ליו"ר לכנס את הוועדה.

צחי הנגבי: מה אתה חושב?

צחי הנגבי: בכל ועדה.

<ארבל אסטרחן: הוא צריך לכנס את הוועדה.

<ארבל אסטרחן: שמנהל הוועדה יודיע.

יולי יואל אדלשטיין: הוא יכנס את הוועדה, וכשהוועדה מתכנסת - - -

<ארבל אסטרחן: לפי בקשת יו"ר הכנסת, הוועדה תתכנס ביום זה וזה.

<ארבל אסטרחן: את הישיבה ינהל – את מי הוא ממנה?

אורי מקלב: הוא עצמו גם יכול לנהל.

אורי מקלב: ואם הוא ממנה מישהו?

צחי הנגבי: הוא לא יכול.

<ארבל אסטרחן: לא, כי הוא לא חבר ועדה.

צחי הנגבי: הוא גם לא רוצה.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא חבר מן המניין.

<ארבל אסטרחן: רק אחד מחברי הוועדה יוכל.

צחי הנגבי: יו"ר הכנסת לא חבר בוועדות.

משה גפני: ארבל, מה עושים בינתיים?

משה גפני: הם העלו דברים – מה קורה אם יש מצב חירום?

צחי הנגבי: רק שנייה.

יולי יואל אדלשטיין: בואו נגמור עם התיקון.

צחי הנגבי: אין לנו בינתיים כלום.

<ארבל אסטרחן: כל זה הוראת שעה.

צחי הנגבי: בסדר גמור.

צחי הנגבי: אז הטקסט ידוע וברור.

צחי הנגבי: אני מעלה אותו להצבעה.

צחי הנגבי: מי בעד הטקסט כפי שהוצע על-ידי יושב-ראש הכנסת עם העדכונים והתיקונים?

צחי הנגבי: בעד אישור תיקון סעיף 106 – פה אחד

צחי הנגבי: נמנעים – אין

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: 12.

פנינה תמנו: אפשר להסיר את הרביזיה?

צחי הנגבי: זה יהיה עכשיו.

צחי הנגבי: מי נגד?

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: מי נמנע?

צחי הנגבי: תודה.

צחי הנגבי: סעיף (א) על סדר-היום הסתיים.

צחי הנגבי: סעיף (ב) – האם הוא קיים?

צחי הנגבי: יש לנו רביזיה או לא?

צחי הנגבי: הרביזיה בוטלה.

צחי הנגבי: ההודעה תימסר במליאה.

צחי הנגבי: אני מודה לכולם.

צחי הנגבי: תודה רבה.