ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 37, 2013-11-26 11:00

יואל רזבוזוב: חברי המכובד, חבר הכנסת רובי ריבלין, אורח הכבוד סטף ורטהיימר, חברים נכבדים.

יואל רזבוזוב: קודם כל קשה לדבר אחרי חבר הכנסת ריבלין.

יואל רזבוזוב: זה כבר נהיה משהו מצחיק, בוועדה הראשונה הייתי מגיע לכנסת בתור ספורטאי לשעבר, ואז בוועדה הראשונה חבר הוועדה, חבר הכנסת רובי ריבלין פנה אליי, 'כבוד היושב ראש', אמרתי לו 'רובי, תפסיק לקרוא לי ככה, לא נעים לי, מבחינתי רובי הוא ה - - -

ראובן ריבלין: תתחיל להתרגל, אתה כבוד היושב ראש.

יואל רזבוזוב: מתרגלים לאט לאט.

יואל רזבוזוב: באמת כיף להיות כאן היום, מקום מרשים.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה מקום עם חזון, אני חושב שזה הדבר הכי חשוב לנו כמדינה.

יואל רזבוזוב: לפני זה דיברנו כמה דקות עם איציק לוי והוא אמר לי, 'יואל, תשמע, אני רציתי בתור עולה חדש לשעבר להוכיח את עצמי כאן בארץ, רציתי להחזיר למדינה', ואני מכיר את התחושה הזאת כי גם אני בתור עולה חדש, היה לי את החלום הזה להחזיר למדינה, כי המדינה באמת נתנה לנו הרבה וכשהנפתי את דגל ישראל והייתי הספורטאי הכי צעיר שזכה בגביע עולם לבוגרים, בעיר באוסטריה, איפה שנולד היטלר, אז הרגשתי את תחושת הסיפוק הזה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שבאמת ניתן כאן לראות את התחושה שלך ואת הסיפוק שלך.

יואל רזבוזוב: אתה עשית פה משהו גדול, אתה וכמובן רעייתך אורנה, כי תמיד זה הולך ביחד, ואני חושב שיש פה גם מסר כפול.

יואל רזבוזוב: אחד זה האינטגרציה של העולים לתוך הקהילה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה דבר חשוב ביותר ואנחנו באמת צריכים לשאוף לצאת ולהיות שווים כולם ונשאר באמת מבחינת הקהילה האתיופית הפוש האחרון, ופה ובכלל בשנה-שנתיים האחרונות, אני רואה הרבה הישגים ובאמת משמעותיים וכיף לראות זאת.

יואל רזבוזוב: ושתיים, אני חושב שמבחינת החזון של המדינה לייצר כאן ולייצא לחו"ל ולהיות עצמאיים, אני חושב שזה הביטחון הכי גדול למדינה ואני חושב שזה נורא חשוב.

יואל רזבוזוב: מה שאתם עושים כאן, כמו שאמרתי, זה באמת גם מסר כפול וגם דבר חזק ביותר, שמחזיק לנו, מפתח ומקדם לנו את המדינה, עם כל הבעיות שיש מסביב.

יואל רזבוזוב: אני באמת אקצר, אני לא אדבר הרבה, אבל כיף להיות כאן.

יואל רזבוזוב: תודה לכל השותפים, תודה לרן מלמד מ"ידיד", תודה למשרד הקליטה, לעיריית ירושלים, לתמ"ת.

יואל רזבוזוב: באמת יש פה עבודה מדהימה, שיתוף פעולה, כי לא תמיד רואים שיתוף פעולה בין הגורמים וכאן אנחנו רואים שיתוף פעולה אמיתי.

יואל רזבוזוב: אני בטוח שהפרויקט המופלא הזה יצליח, הוא חייב להצליח.

יואל רזבוזוב: מה שאתם עושים, אני כבר מחכה לשאול איפה אני יכול לקנות, להביא את אשתי ו - - -

<קריאה: אתה יכול לקנות אחר כך.

יואל רזבוזוב: אני צריך לבוא עם האישה, לא אוהב להפתיע אותה בדברים האלה, אני לא כל כך מוצלח בזה.

יואל רזבוזוב: אבל אני באמת חושב שיש לפרויקט עתיד גדול ואנחנו מבחינת הוועדה של עלייה, קליטה ותפוצות, ניתן לכם את כל הפלטפורמה, את כל מה שתזדקקו.

יואל רזבוזוב: אני חושב שבאמת זה מדהים וכיף גדול להיות כאן היום.

יואל רזבוזוב: תודה.

<רן מלמד: כמעט אנחנו בסוף.

<רן מלמד: אני רק צריך להגיד דבר אחד ששכחתי.

<רן מלמד: שר האוצר היה צריך להיות כאן היום גם, הוא הודיע לנו לפני יומיים שיש היום ישיבת קבינט בתל אביב ולכן הוא לא הצליח, אז אני אגיד לו רק שההפסד שלו.

<רן מלמד: אני חושב.

<רן מלמד: אתה תגיד לו?

<רן מלמד: לפני שנעבור לחלק האחרון של הענקת התעודות, אני רוצה לספר לכם על איש שפגשתי פה בערך לפני שנתיים.

<רן מלמד: הפגישה הראשונה שלי איתו הייתה ביום שישי אחד, בשפיים, בתערוכה שבנק הפועלים עשה לעמותות שיוכלו למכור לקראת ראש השנה את המוצרים שלהם.

<רן מלמד: השקט שהכרתי אותו, באוטו, כשנסענו מירושלים לשפיים, בכלל לא חשבתי איזה הר געש יש שם בפנים, והאיש הזה עמד עם החברים שלו ומכר תכשיטים ב-30,000 שקל באותו יום, ואני חושב שאין בוגר מתאים ממנו כדי להגיד כמה מילים בשם הבוגרים.

<רן מלמד: יוהנס.

<יוהנס-בוגר: תודה, בוקר טוב.

<יוהנס-בוגר: אורנה ואיציק היקרים, מר סטף, רן, עמותת ידיד.

<יוהנס-בוגר: חברים יקרים, בשמכם בוגרי בית הספר MEGEMERIA.

<יוהנס-בוגר: MEGEMERIA באמהרית זה בראשית, אלוהים ברא, זה כולנו יודעים.

<יוהנס-בוגר: ברצוני להודות לכם, לאורנה ולאיציק לוי, מקרב לב, על שנתתם לנו את ההזדמנות הזאת לרכוש מקצוע ודרך חיים כדי להרגיש חלק שווה בחברה הישראלית.

<יוהנס-בוגר: אנו רואים זאת כזכות גדולה להיות חלק מהמפעל הציוני החשוב הזה.

<יוהנס-בוגר: ברצוננו להודות למיכל, שליוותה אותנו מצעדינו הראשונים ברגישות רבה ובתבונה, למאיר המורה היקר, תודה לך שעזרת לנו, נתת עדיפות להצלחתנו והענקת לנו כוח להגשים את החלום.

<יוהנס-בוגר: כמובן הכרה לגנט, הממשיכה את הדרך של מיכל.

<יוהנס-בוגר: מיכל, איפה שאנחנו הולכים אנחנו לא שוכחים אותה, מיכל עשתה הרבה דברים לקהילה, תמיד איפה שאני הולך אני צריך להגיד את השם שלה.

<יוהנס-בוגר: מיכל פועלת למען הקהילה, הקליטה המוצלחת של תלמידי המחזור השני.

<יוהנס-בוגר: אנו מאחלים הצלחה רבה במשך הדרך, תודה וחג חנוכה שמח.

<רן מלמד: תודה.

<רן מלמד: ואנחנו נעבור עכשיו לחלוקת התעודות, אז אני מבקש את גנט לפה.

ראובן ריבלין: אני מבקש להתנצל, אני צריך להצביע בכנסת.

ראובן ריבלין: אני מאוד שמחתי להיות פה, תודה רבה לכולם.

<רן מלמד: תודה רבה, חבר הכנסת ריבלין.

<רן מלמד: גנט פה עם התעודות, בבקשה, ואורנה, אנחנו זקוקים לך גם כן.

<רן מלמד: חבר הכנסת רזבוזוב, אם אתה מוכן לבוא ולעמוד פה, ואתה יחד עם אורנה תחלקו את התעודות.

<רן מלמד: גנט, את מקריאה שמות.

<רן מלמד: בבקשה.

<רן מלמד: (חלוקת התעודות).

<רן מלמד: תודה רבה לכולכם, תודה שבאתם.

<רן מלמד: שלא תחשבו שגם מרעיבים אתכם פה, אתם מוזמנים לפטיו הנפלא, לשתות משהו, לאכול משהו ואנחנו מקווים לראות אתכם פה בקרוב שוב.

<רן מלמד: תודה.