הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 43>, 2013-11-19 11:00

עליזה לביא: אני מאוד מאוד שמחה לפתוח את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה כאן בכנס שדרות.

עליזה לביא: תודה למארחים, תודה על ההזמנה, תודה לכן שהגעתן מכל קצוות הארץ לשדרות, למכללה שמארחת מדי שנה את כנס שדרות.

עליזה לביא: תודה ליושב ראש עוזי דיין שאמר לי שהוא ייכנס ברגע שהוא יוכל כי הנושא בו אנחנו דנים מאוד מאוד חשוב לו.

עליזה לביא: הוא אמר לי שהוא בוחר לשבת בוועדה שלנו ואני מקווה שבאמת הוא יפרע את השטר.

עליזה לביא: זו הייתה אמירה ביוזמתו והנה אנחנו כאן פותחים את הישיבה כשעל סדר היום נשים ברשויות המקומיות ביום שאחרי.

עליזה לביא: אני מזכירה לכולנו את ישיבת הוועדה הקודמת בה התכנסנו בפורום רחב יותר של המתמודדות ושל עמותת כן שפועלת ועוד תפעל רבות בתחום.

עליזה לביא: יפעת, מיכל, חברות כנסת וחברי כנסת שמלווים במשך שנים את הנושא, חברת הכנסת תמר זנדברג שבאה עם ניסיון ברמה המוניציפאלית, חבר הכנסת דב חנין, חברי הוועדה, חברת הכנסת יפעת קריב שהיא הרוח החיה בנושא, ורד סוויד שאמרה לי ששינתה את תכניותיה כדי לבוא לישיבה ואני מודה לה, פרופסור אסתר הרצוג ועוד רבים.

עליזה לביא: ברכות על הפרופסורה.

<אסתר הרצוג: כבר ארבע שנים.

עליזה לביא: אבל תמיד כיף לברך.

עליזה לביא: כל מי שמכיר את נפתולי הקידום גם באקדמיה יודע – וגם על זה פעם נדבר – למה יותר נשים עוזבות את האקדמיה ועוברות למכללות, כדי לקבל את הפרופסורה ובטח בנושאים שהם חשובים לשולחן הזה.

עליזה לביא: גם על זה נדבר פעם בהרחבה.

עליזה לביא: בשנה שבה מספר שיא של נשים בכנסת ישראל, קיווינו שתהיה מהפכה עוד יותר גדולה.

עליזה לביא: מה שהיה בבחירות הקודמות ברמה המוניציפאלית, זאת הצלחה.

עליזה לביא: יותר נשים ברשימות ועוד יותר נשים בראשות אבל עדיין לא מספיק.

עליזה לביא: אני שייכת למי שרואים את חצי הכוס המלאה ואני רוצה להתבונן על השינוי ועל התהליך הזה כתהליך.

עליזה לביא: התחלנו וכאשר מתחילים ומסמנים מטרה, מגיעים.

עליזה לביא: אם נדע יום אחרי הבחירות – כלומר, היום – והלאה להכין את הבחירות הבאות, נצליח יותר.

עליזה לביא: זה לא עניין של שבוע קודם או חודש קודם או שנה קודם אלא זה מעכשיו.

עליזה לביא: מודעות, מנהיגות, הבנה, ראייה, ניתוח גם של כישלונות והיו כישלונות, גם ברמה המקומית ואולי גם ברמה הארצית, בסיוע, בעזרה, בחקיקת החוקים.

עליזה לביא: חברת הכנסת יפעת קריב ואני מובילות חוק שיתמרץ מפלגות שיכללו אישה בכל אחד משלושת המקומות.

עליזה לביא: אנחנו ביקשנו להשית קנס אבל ועדת השרים החליטה לתמרץ.

עליזה לביא: לא נפתח כאן את הדיון בעד ונגד, אבל בכל מקרה גם עצם החוק הזה, עלה השיח סביבו, המתקפה חסרת התקדים של חבר הכנסת גפני והדברים הנלווים נגד החוק הזה, בטח באותן מפלגות שאוסרות על נשים להשתתף באותן רשימות שלא מאפשרות.

עליזה לביא: לגבי נשים חרדיות שהן ברוכות הבאות, נרצה לשמוע על המהפכה שאתן מובילות, על החסמים הכפולים שנמצאים בזירה שלכן, וכן לגבי נשים ערביות.

עליזה לביא: בישיבת הוועדה הקודמת שקיימנו הכרנו נשים ערביות, דרוזית רצה בפעם הראשונה.

עליזה לביא: אמנם היא לא נבחרה אבל בטח יש לה הרבה במה לשתף אותנו.

עליזה לביא: עת אנחנו נבחרנו לכנסת, נתתי לחברותיי בכנסת ישראל את תפילת דבורה.

עליזה לביא: דבורה, אם ומנהיגה שאני ממליצה לכל אישה שמגיעה לתפקיד ובכלל לומר את דבורה.

עליזה לביא: דבורה הנביאה שהיא אחת הדמויות בהיסטוריה היהודית שהפרשנים אפולוגתיים לגביה.

עליזה לביא: הם לא יודעים איך לאכול אותה, הם לא יודעים איך להתבונן, להכיר, ללמוד אותה.

עליזה לביא: דבורה הקדימה את זמנה, אבל 150 שנים אחורה בקהילת יהדות איטליה מחליטים לחגוג לבנות המצווה בת מצווה בפעם הראשונה בהיסטוריה היהודית ומכל הדמויות של הנשים בהיסטוריה היהודית הם מציבים בטקס בת המצווה בבית הכנסת יחד בלבן והתפילה שהן נושאות זאת תפילת דבורה.

עליזה לביא: לא תפילה של דמות אחרת, של אישה אחרת על כל המשמעויות ובאמת יש לי הערכה לכל הנשים בהיסטוריה היהודית, אלא הבחירה שלהן היא דבורה.

עליזה לביא: דווקא בגיל הבת מצווה, במקום הזה שהבת הצעירה צריכה לסמן את הדרך וגם הקהילה צריכה להבין שהבנות הצעירות יכולות להגיע לאן שהן רוצות – אם זה להיות נביאה, להיות שופטת, להיות אסטרטגית צבאית, להיות מנהיגה, לעמוד על כס המשפט – והקהילה בוחרת ללכת אליך כי באותם ימים שדבורה משמשת כמנהיגה וכנביאה, יש לנו נביא ואת זה אנחנו שוכחים.

עליזה לביא: כלומר, הנביא קיים אבל העם בוחר ללכת לנביאה.

עליזה לביא: כדאי מאוד שנחזור ונזכור כולנו שנשים מנהיגות תמיד היו אלא שקרו דברים בדרך ואת כל הדברים הללו עלינו לתקן.

עליזה לביא: כמנהגנו בוועדה לקידום מעמד האישה, אנחנו פותחים תמיד בדמות של אישה ואני רוצה לבקש ממך, פרופסור אסתר הרצוג, לפתוח.

עליזה לביא: תודה.

<אסתר הרצוג: תודה רבה לך על הזכות שנתת לי.

<אסתר הרצוג: אני בהחלט שמחה ומוקירה לה תודה.

<אסתר הרצוג: אני גם מברכת על הזימון הזה של הדיון כאן בוועדה למעמד האישה במסגרת כנס שדרות.

<אסתר הרצוג: אני חושבת שזאת הזדמנות לדון בנושא, בתוצאות של הבחירות שאולי במידה לא מבוטלת מאכזבות.

<אסתר הרצוג: אם כבר דיברת על העבר, אני רוצה לפתוח במקום שאני חושבת שאולי לא כל כך הרבה השתנה מאז העבר הרחוק ומהעבר הפחות רחוק.

<אסתר הרצוג: אם אני מדברת על דמות נשית בולטת בהיסטוריה הפוליטית של מדינת ישראל, אני רוצה לדבר על דוקטור רחל כהן כגן שהייתה חברת הכנסת מטעם ויצ"ו בכנסת הראשונה.

<אסתר הרצוג: רחל כהן כגן הייתה רופאה במקצועה והיא למעשה העבירה את החוק החשוב ביותר עד היום.

<אסתר הרצוג: האמת היא שהיא לא בדיוק העבירה אותו, כי הגישו הצעה אלטרנטיבית להצעה שהיא הגישה.

<אסתר הרצוג: היא הגישה את ההצעה של חוק זכויות המשפחה באישה ובן גוריון והממשלה שלו לא כל כך רצו את החוק הזה, ולמה?

<אסתר הרצוג: בדיוק מאותן סיבות שעד היום מעמד האישה נמצא בידיה של הרבנות.

<אסתר הרצוג: הרבנות עדיין שולטת בסוגיה של דיני אישות ורחל כגן ביקשה לתת לנשים את הזכות לבחור כשלמעשה כבר אז היא דיברה על נישואים אזרחיים.

<אסתר הרצוג: היום אנחנו שומעים שהמפלגה שלכם, יש עתיד, רוצה לקדם עם עוד מפלגות את הנושא של ברית הזוגיות או נישואים אזרחיים.

עליזה לביא: מגיע לנו מזל טוב.

<אסתר הרצוג: בעצם, מה השתנה?

<אסתר הרצוג: לא כל כך הרבה השתנה.

<אסתר הרצוג: תחשבו על זה שאז, ב-1951, כבר הייתה מפלגת נשים כשהיום נשים מפחדות לדבר על זה.

<אסתר הרצוג: זה לא לגיטימי בכלל לדבר במושגים של מפלגת נשים בתוך מציאות שיש בה הרבה מאוד מפלגות סקטוריאליות כידוע לכולנו.

<קריאה: כי אנחנו לא סקטור.

<אסתר הרצוג: בהרבה מובנים אנחנו מאוד סקטור אבל סקטור חסר מודעות וחסר רצון לפעול פוליטית בצורה מאורגנת.

<אסתר הרצוג: רחל כגן הייתה שם והיא זאת שהלכה בראש מפלגת הנשים של ויצ"ו והיא אחראית להעברת החוק שבזכותה הממשלה הגישה את הצעת החוק האלטרנטיבית שהוציאה מתוך הצעת החוק את הנושא של דיני האישות והשאירה את הנושא בסמכויותיה של הרבנות.

<אסתר הרצוג: רחל כגן עצמה – מאחר שהחוק שהיא רצתה להציע לא עבר – התפטרה מהכנסת.

<אסתר הרצוג: ויצ"ו העולמית החליטה לפרוש מהפוליטיקה, שזה היה להבנתי צעד חמור ובעל השלכות קשות מאוד מבחינת כולנו, מבחינת הייצוג של נשים כי למעשה היא הוציאה אוכלוסייה ענקית של נשים עם תשתית ארגונית רצינית מאוד, עם פוטנציאל של כוח פוליטי מאוד משמעותי, הוציאה אותן מתוך המערכת הפוליטית, עד כדי כך שנשים שהעזו להתמודד מטעם ויצ"ו לאיזה תפקיד פוליטי, הדירו אותן, החרימו אותן ובוודאי שלא תמכו בהן.

<אסתר הרצוג: אני חושבת שאם מסתכלים על התקופה של רחל כגן, אנחנו יכולות ללמוד הרבה מאוד גם על הנחישות שלה, גם על היושרה שלה, על הנכונות שלה להתפטר כאשר הדברים שהיו חשובים בעיניה לא עברו ולמעשה עוותו על ידי הממשלה, ממשלת בן גוריון בזמנו.

<אסתר הרצוג: לצערי, אני מוכרחה לומר, אנחנו לא נמצאים הרבה הרבה יותר טוב.

<אסתר הרצוג: מספרית יש שיפור מאוד חשוב ואני לא מזלזלת בו, אבל באופן מהותי מצבן של נשים לא השתנה לפי הבנתי לא בשוק העבודה ולא בתחום הפוליטי מבחינת המעמד והזכויות ובוודאי לא בנושא של דיני אישות.

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: אני רוצה להמליץ על הספר המקסים, הנהדר והחשוב של פרופסור מרגלית שילה, המאבק על הקול, שסוקר את כל הדברים שאת אמרת ולא רק בהיבט הדתי לצערי.

עליזה לביא: כלומר, מי שקורא ורואה מה קרה במושבה פתח תקווה, על התהליך של הבחירות בפתח תקווה, במושבה, כאשר ב-1940, שישים שנה לאחר היווסדה של המושבה, עדיין יש כאן מתחים מאוד מאוד גדולים, נשים רוצות אבל לא מתאפשר להן.

עליזה לביא: תיאור נפלא של כל הפוליטיקה.

עליזה לביא: אני תמיד חוזרת ואומרת שכדי למצוא פתרונות לכאן ועכשיו, צריך לחזור להיסטוריה ולקרוא אותה.

עליזה לביא: אני ממליצה לכולם לקרוא את הספר של פרופסור מרגלית שילה, המאבק על הקול.

<אסתר הרצוג: אפשר להוסיף המלצה לספר שנדמה לי שקדם לרבים מהספרים שהתפרסמו אחר כך.

<אסתר הרצוג: זה ספר של דפנה שרפמן על נשים בפוליטיקה שהתפרסם כבר לפני שנים רבות.

<אסתר הרצוג: שם אפשר למצוא את התיאור והנקודות ההיסטוריות בנושא של פוליטיקה.

עליזה לביא: תודה רבה.

עליזה לביא: למדנו והחכמנו.

עליזה לביא: רשות הדיבור לחבר הכנסת דב חנין שצריך לעזוב אותנו.

עליזה לביא: אני מאוד מעריכה את ההשתתפות שלך בוועדה שלנו ובכלל את הפעילות שלך בוועדה.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: תודה על כינוס הישיבה החשובה הזאת.

דב חנין: תודה לכן על ההתגייסות, המאבק והפעילות לאורך כל השנה.

דב חנין: תודה לך עליזה, תודה לך יפעת על השותפות בהצעת החוק שהצלחנו להעביר בקריאה הטרומית.

דב חנין: זה צעד ראשון חשוב אבל צריך יהיה להמשיך אותו.

דב חנין: זה לא יהיה פשוט בהמשך הדרך והמבחן של כולנו יהיה ביכולת להעביר הצעת חוק שבאופן ברור תתעדף – ואפשר בהחלט לדון בינינו באיזו צורה אבל העיקרון שכולנו מסכימים עליו הוא העיקרון של תעדוף – רשימות שכוללות ייצוג שוויוני ברמה המינימלית.

דב חנין: אנחנו לא עושים כאן טובה לאף אחד, אנחנו לא נותנים עדיפות לאף אחד, אנחנו מגינים ומעגנים עקרונות יסוד של שוויון שחייבים להתחיל משוויון נשים.

דב חנין: מה שקורה מבחינת ייצוג נשים בזירה של הרשויות המקומיות, זה פשוט מזעזע.

דב חנין: את הדבר הזה אפשר וצריך לשנות ואנחנו בכנסת יכולים לעשות זאת, כמובן בעזרתכן.

דב חנין: היה לי מאוד חשוב להגיע לכאן אפילו לדקה כדי קודם כל לתת לכן את התחושה שלא רק חברות כנסת לוחמות על העניין הזה אלא גם חברי כנסת.

דב חנין: אני חושב שעניין שוויון הנשים הוא כמובן עניינן של הנשים אבל הוא גם עניינם של גברים.

דב חנין: אם אנחנו רוצים לחיות בחברה מתקדמת, אם אנחנו רוצים לחיות בחברה אנושית, אם אנחנו רוצים לחיות בחברה של בני אדם ובנות חווה, אנחנו כולנו צריכים להתגייס למאבק הזה ביחד.

דב חנין: אני חושב שהוועדה בראשותה של עליזה עושה עבודה מאוד חשובה ויפה ואני רוצה להביע הערכה רבה לכל אחת מהיושבות כאן שאת חלקכן אני מכיר.

דב חנין: אני מאוד מעריך על החריצות, המסירות והעקביות שעוד נצטרך אותן בהמשך הדרך.

דב חנין: תודה רבה.

עליזה לביא: תודה לחבר הכנסת חנין.

יפעת קריב: לפני שדב הולך.

יפעת קריב: אני רוצה לומר לכם שלגבי הצעת החוק שלנו דב עשה מהלך פוליטי מאוד מאוד משמעותי ששם אותו בצד ושם אותנו בפרונט.

יפעת קריב: אני רוצה להגיד לך על זה תודה דווקא בפורום הזה כי עשית מהלך פוליטי לא ברור מאליו, לא של אופוזיציה-קואליציה, לא של מפלגות ולא של גברים-נשים.

יפעת קריב: זה שמת את עצמך בצד והלכנו צעד קדימה, שמנו את עצמנו יותר בפרונט, זה מה שגרם לחוק לעבור.

יפעת קריב: דיברנו על זה אתמול בכנסת ודיברנו על זה כמה פעמים.

יפעת קריב: הלוואי והיו עוד הרבה חברי כנסת כמוך.

יפעת קריב: תודה רבה.

עליזה לביא: אנחנו רוצים באמת לברך יעלה מקליס, ראשת העיר הנבחרת יהוד.

עליזה לביא: ברכות ומחיאות כפיים.

<יעלה מקליס: קודם כל, תודה רבה.

<יעלה מקליס: אני זוכרת לטובה עת היינו בישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה בכנסת ובאמת היו חברות יקרות ורציניות ומקצועיות שבהחלט היו ראויות להוביל ולעמוד בראש.

<יעלה מקליס: לצערי מצאנו את עצמנו רק שלוש, אם כי אני מרגישה כבוד גדול לעמוד ליד מרים פיירברג וליד ליזי.

<יעלה מקליס: באמת התקשורת נתנה לנו הרבה חשיפה ותהודה רבה לכך שאנחנו שלוש נשים.

<יעלה מקליס: יש בעצם עוד שלוש נשים – יש את טלי בערד ושתי ראשות מועצות אזוריות.

<יעלה מקליס: זה באמת מרגש.

<יעלה מקליס: אני יכולה לומר, ואני מקווה שאני לא משביתה את השמחה, שאני חושבת, לפחות אני מרגישה, שזכיתי להיבחר בגלל מה שאני, בגלל מה שאני מביאה ובגלל היכולת שלי להתמודד חמש שנים באופוזיציה וללמוד את מה שצריך ללמוד כדי להגיע למצב בו אני יכולה להתמודד על ראשות העיר.

<יעלה מקליס: אני חושבת שתושבי יהוד מונוסון היו מאוד בוגרים ומאוד אחראיים בכך שהם לא ראו בעובדה שאני אישה איזשהו אישיו אלא בחרו לגופו של עניין.

<יעלה מקליס: אני מאוד מקווה שהדיון הזה בשלב מסוים יתייתר כי זה יהיה לנו כל כך ברור שבן אדם נבחר בשל מה שהוא ולא בגלל מגדרו.

<יעלה מקליס: זה באמת יהיה ההישג הגדול ביותר של הפורום הזה ושל כל פורום נשי אחר.

<יעלה מקליס: בכל זאת, כנראה במקומות מסוימים עדיין העניין המגדרי מהווה מגבלה וכנראה שיש עוד הרבה עבודה.

<יעלה מקליס: אני שמחה שיש מי שעוסק בזה במקום הראוי ביותר והמתאים ביותר שיכול לעשות את השינוי.

<יעלה מקליס: אני מרגישה אחריות גדולה כמי שנבחרה להיות דוגמה לכך שכן אפשר ולנשים שמהססות ללכת למשימה הקדושה הזאת.

<יעלה מקליס: אני מרגישה שיש המון פרגון.

<יעלה מקליס: אני הלכתי ללמוד משפטים בגיל 31, אחרי שהיו לי שני ילדים בבית וההחלטה לא הייתה החלטה פשוטה אבל גם היא הייתה סוג של עמידה במגמה כזאת כי אחר כך פתאום חברות מסביב ונשים נוספות שראו, גם לא חששו לעשות קריירה שנייה וללכת ללמוד משפטים או נושא אחר נוסף.

<יעלה מקליס: אני באמת מקווה שבעוד חמש שנים הנושא הזה יהיה ברור וכולנו נחגוג את הראשות וכל השולחן מסביב יהיו ראשות מועצות ועיריות.

<יעלה מקליס: באמת, אנחנו ראויות, יש לנו צוות מצוין, יש נשים מצוינות ושבאמת נזכה להיבחר על בסיס היכולות שלנו.

<יעלה מקליס: תודה.

עליזה לביא: דווקא בגלל שאת נמצאת היום, אם אנחנו שמות על השולחן עכשיו את ארגז הכלים שהיינו רוצות לצייד בחמש השנים הקרובות את הנשים ולהעצים אותן, מה הכלי הראשון – מהניסיון שלך – שאת ממליצה להכניס לארגז הכלים הזה?

<יעלה מקליס: קשה להצביע על כלי אחד.

<יעלה מקליס: זה קצת יומרני להגיד אחד.

<יעלה מקליס: אני יכולה להגיד שאני משלבת גם השכלה, גם ניסיון מוניציפאלי, גם סוג של שליחות ציבורית שבאה מתוך חינוך מהבית.

<יעלה מקליס: אבא שלי היה יושב ראש המועצה המקומית סביון במשך תשע שנים.

<יעלה מקליס: סבא לי היה מעורב פוליטית גם כשהיה בארצות הברית וגם אחר כך כשהגיע לפתח תקווה.

<יעלה מקליס: השילוב של כל הדברים האלה, אני חושבת שזה מה שיוצר את הנכונות שלי להעמיד את עצמי בסיטואציה כזאת ולרוץ לרשות.

<יעלה מקליס: אני מקווה שהם גם יהיו הכלים הנכונים להצליח בתפקיד.

עליזה לביא: שאלתי את זה כי לפני שבועיים התארחתי אצל מי שהייתה ראשת עיריית דאלאס, אישה יהודייה שכיהנה במשך ארבע וחצי שנים כראש העיר.

עליזה לביא: היא החליטה לרוץ כי אנשי התברואה לא פינו את הזבל בזמן וזה היה אחרי קריירה של עשרים שנים כעיתונאית.

עליזה לביא: היא כיהנה כארבע-חמש שנים כראש עיריית דאלאס – היום היא לא בתפקיד זה - והיא אמרה לי שהיא הבינה שלא היה לה מספיק כוח להמשיך.

עליזה לביא: כלומר, הספיקה לה קדנציה אחת.

עליזה לביא: כששאלתי אותה אם אפשר לעשות משהו בקדנציה אחת, בטח בעיר כל כך גדולה כמו דאלאס, היא אמרה לי שהמחיר היה מאוד מאוד גבוה.

עליזה לביא: הילדים שלה, שלושת הילדים שלה, צעירים, אמרו לה: אימא, עד כאן.

עליזה לביא: במחשבה הזאת היא הבינה שהיא חוזרת הביתה.

עליזה לביא: היא תעשה את התפקיד הבא הציבורי שלה, אבל היא לא מצאה את הנוסחה הנכונה בין בית לבין קריירה ולתפקיד התובעני שהיא מילאה במשך ארבע-חמש שנים.

עליזה לביא: אני חייבת לומר שהשיחה הזאת אתה השאירה אותו עם הרבה מאוד שאלות שעדיין לא מצאתי את הפתרונות להן והייתי שמחה שגם עליהן נדבר כאן.

עליזה לביא: אם כן, יעלה, הרבה הצלחה.

<יעלה מקליס: תודה רבה.

עליזה לביא: יפעת ומיכל, אנחנו באמת חייבות לכן הרבה ועוד נפרע את השטר ועוד נעשה ביחד, אבל אתן עשיתן עבודה נהדרת בשנים האחרונות וגם כימתתם את הכול לסרט מדליק ומדהים.

עליזה לביא: אולי כמה מלים על הסרט.

עליזה לביא: אני בטוחה שרבות לא ראו אותו.

עליזה לביא: נצפה בסרט ונצפה גם אחרי כן במצגת מיוחדת שהוכנה על ידי משרד הפרסום גיתם, על ידי דוקטור יעל אלמוג שהכינה אותה.

עליזה לביא: אחרי שצפינו בסרט, באירוע הנהדר והחשוב שלכן, אני שאלתי מה היו התגובות על הסרט.

עליזה לביא: לכבוד הוועדה שלנו כאן היום, אנחנו נצפה מיד לאחר הסרט בתגובות שהגיעו לסרט הזה שהוכנו עבורנו, עבור הוועדה, שגם אותן עדיין לא ראיתן.

עליזה לביא: כמה מלים על הסרט.

<יפעת זמיר: הסרט היה קמפיין פרסומי שעמותת כן, בשיתוף עמותת ידיד, הכינה לקראת הבחירות.

<יפעת זמיר: הוא פורסם בתקציב מאוד מאוד קטן ברשתות החברתיות, בפייסבוק, קצת YNET.

<יפעת זמיר: קצת באנרים בתקשורת המקומית, במקומונים.

<יפעת זמיר: אגב, זאת שאלה מעניינת כמה ארגוני נשים יכולים להשיג כספים כדי להפיץ את הדבר הזה.

<יפעת זמיר: הסרט קיבל תהודה מדהימה גם בארצות הברית, בקרב השותפות שלנו שזאת ה-נשיונל קאונסיל אוף ג'ואיש וומן שמימנו את הפרויקט הזה אבל זה מדהים לראות שאנחנו נאבקות על תקציבים כדי לייצר נוכחות תודעתית ותקשורתית.

<יפעת זמיר: תמיד צריך לזכור, וזה מתחבר לדברים שאמרה אסתר, וזה מאוד מצער שהבחירה להיכנס לשדה הפוליטי, גם בתקציבים, היא בסוף בשוליים.

<יפעת זמיר: אני לא יודעת כמה מכן צפו בסרט.

<יפעת זמיר: זה סרט מקסים שקיבל הדים רבים ובואו נצפה בו.

<יפעת זמיר: (מוקרן סרטון)

עליזה לביא: אם תשאלו כל ילד רחוב איך מתחלקים הגברים והנשים באוכלוסייה, הוא יגיד לכם חצי-חצי, אבל אם נשאל אתכם כמה נשים מכהנות במועצה בעיר שלכם, מה תגידו?

עליזה לביא: 45, אולי 40, אבל התשובה כמובן היא עשר.

<קריאה: במקרה הטוב עשר.

עליזה לביא: כדי להראות לציבור כמה הנתון הזה אבסורדי, רצה המשרד להמחיש את המציאות ועשה זאת באמצעות מצלמה נסתרת.

עליזה לביא: נתנו רק לעשרה אחוזים להיכנס.

<שולמית גולדשטיין: מתוך 2,456 חברי מועצה גברים, 341 נשים.

עליזה לביא: כן.

עליזה לביא: עכשיו אנחנו שואלות לגבי מודעות והבנה.

עליזה לביא: אני מזכירה לכולם שבוועדה הקודמת גם שר הפנים גדעון סער קרא לנשים ולגברים לא להצביע למפלגות בהן אין נשים והוא אמר שהכוח נמצא בידי הקהל, בידי הציבור, ובואו נאמר שאנחנו יכולים לשנות.

עליזה לביא: אותנו מאוד מעניין לשמוע מה הציבור אומר אחרי שהם היו ניצבים שלא בבחירתם או כן בבחירתם, אבל מה היו התגובות.

עליזה לביא: בחרנו לחלק את תגובות הנשים שהשתתפו בצילומים לשניים: תגובות בסיטואציה עצמה מול השומר והתגובות כאשר נודע להן שזאת מצלמה נסתרת.

עליזה לביא: באופן כמעט זהה, התגובות התחלקו שווה בין שלוש הקבוצות העיקריות: לוחמות הצדק, המשכנעות, טוב נו.

עליזה לביא: לוחמות הצדק.

עליזה לביא: הנשים בקבוצה זו כעסו, התווכחו, לא היו מוכנות להקשיב, חלקן ניסו להפעיל מעט כוח.

עליזה לביא: המשכנעות, הנשים בקבוצה הזאת ניסו לשכנע את השומר לתת להן להיכנס בתירוצים סתמיים ללא קשר לסיבה בגינה עוכבו.

עליזה לביא: מספר דוגמאות לתירוצים: אני רק שנייה לתופרת, אני רק לוקחת משהו מהחנות, רק מרשם מהסופר פארם.

עליזה לביא: תגובות הנשים בסיטואציה של טוב, נו.

עליזה לביא: הנשים בקבוצה הזאת קיבלו את דבר השומר ללא ויכוח, ללא ניסיון לשכנע אותו ופשוט עמדו וחיכו.

עליזה לביא: לעתים נשאלו שאלות כגון: כמה זמן זה ייקח, מי בתור.

עליזה לביא: באופן המפתיע גם כאן התגובות התחלקו בין שלוש קבוצות עיקריות אך לא באופן שווה.

עליזה לביא: ברוגז, ברוגז לעולם, משפחת לוחמות הצדק והנייטרלים.

עליזה לביא: ברוגז, ברוגז לעולם.

עליזה לביא: קבוצה זו כללה כעשרה אחוזים מהמצולמים בכתבה.

עליזה לביא: כעסו, התווכחו, לא היו מוכנות להקשיב.

עליזה לביא: שימו לב לקואורלציה במספרים כי זה מאוד חשוב לנו כדי ללמוד איך מתמודדים.

עליזה לביא: עזבו את המקום בכעס.

עליזה לביא: המקרה החריף ביותר התרחש דווקא עם שני גברים שאף חיפשו פקחים כדי להתלונן ולא התרצו אף שנודע להם כי זוהי מצלמה נסתרת.

עליזה לביא: משפחת לוחמות הצדק.

עליזה לביא: קבוצה זו כללה כארבעים אחוזים מהמצולמים בכתבה, חשו הקלה, היו בשוק, צחקו, חייכו, חיזקו אותנו, תמכו במסר ובפעילות.

עליזה לביא: הנייטרלים.

עליזה לביא: קבוצה זו כללה כחמישים אחוזים לערך מהמצולמים בכתבה.

עליזה לביא: צחקו, חייכו, חיזקו אותנו, לא היה להם מושג על אחוזי הנשיות במועצות ובאופן כללי, לא התרגשו מהפעילות אך הביעו תמיכה.

עליזה לביא: אנו בעיקר היינו מופתעים מכמות הנשים אשר קיבלו את הגזרה בהבנה או ניסו לשכנע את השומר שיתיר את כניסתן מסיבות פונקציונליות.

עליזה לביא: העובדה כי הן לא נכנסות עקב היותן נשים פחות הייתה רלוונטית עבורן.

עליזה לביא: שמחנו לפגוש גברים לוחמי צדק עבור עקרונות השוויון.

עליזה לביא: מאמינים כי הצלחנו להשפיע ולגעת דרך העברת המסר המדויק וחולמים שהחלוקה במועצות תתאים לחלוקה באוכלוסייה.

עליזה לביא: תודה רבה רבה על הניתוח המרתק והמתומצת אבל שיש בו הרבה כדי להסביר את מצבנו אבל יותר מכל, לתת כלים גם להתמודד וגם לחזק אבל גם לשנות כמובן חשיבה.

עליזה לביא: אני שמחה לברך ולהודות על ההזדמנות להופיע כאן בכנס ולהודות לך, עוזי דיין, יושב ראש הכנס, יושב ראש מפעל הפיס.

עוזי דיין: ברוכים הבאים, ברוכות הבאות.

עוזי דיין: הוועדות של הכנסת – זאת כבר מסורת – באות לכאן.

עוזי דיין: הן בוחרות נושא שהן בוחרות אותו והדיון הוא דיון שלהן.

עוזי דיין: אנחנו בסך הכול מספקים את השולחן והכיסאות, אבל זה דבר חשוב מאוד כי אתם רואים, באים עוד אנשים ובאים אנשים מהציבור.

עוזי דיין: לכן, ברוכות הבאות.

עוזי דיין: אני לא אישה, כמעט אמרתי לצערי.

עוזי דיין: אפילו כתבתי פעם ברוך שלא עשני אשתי.

עוזי דיין: אני רוצה לומר לכם משהו משנים של עיסוק גם באחד המקומות היותר קשים למעמד האישה, שזה הצבא, וגם במקומות אחרים.

עוזי דיין: אני חושב שנשים צריכות לקבל הזדמנות שווה אמיתית בגלל שלוש סיבות: ראשית, בגלל שזה בזבוז שיותר מחצי מהאוכלוסייה לא משתתף במאמץ.

עליזה לביא: בדמוקרטיה.

עוזי דיין: גם בדמוקרטיה.

עוזי דיין: הסיבה השנייה היא שבעולם בכלל, החל מהטבע , המגוון נותן עוצמה, ורק במקום השלישי אני שם את הצעד המובן מאליו, הערכי, המוסרי, האתי.

עוזי דיין: זאת אומרת, הדבר הזה הוא פשוט נולד.

עוזי דיין: אני מהמאמינים הגדולים שזכר ונקבה ברא אותם ויקרא שמם אדם.

עוזי דיין: אני רוצה לומר משהו מאוד בקצרה.

עוזי דיין: קודם כל, זה צריך להתחיל בבית.

עוזי דיין: בבית, לא בבית האישי שלך.

עוזי דיין: למשל, כנס שדרות השנה, תספרו, יותר מחמישים אחוזים מיושבי הראש של המושבים הן נשים.

עוזי דיין: אתם יודעים איך משיגים את זה?

עוזי דיין: משיגים את זה אחרי שעשר שנים רבים על זה, אחרי שעושים העדפה מתקנת בוטה כי אחרת זה לא קורה, אחרי שמנסים לשכנע נשים שלא רוצות לייצג נשים וכולי אבל מתעקשים על זה.

עוזי דיין: בסוף זה קורה.

עוזי דיין: אפשר לחשוב איזו רבותא גדולה, בסך הכול נתנו את הייצוג העולם פחות או יותר למעמד.

עוזי דיין: זה דבר אחד.

עוזי דיין: דבר שני, הפיס, עולם אחר לגמרי.

עוזי דיין: אתם יודעים שהדירקטוריון של הפיס, לפי התקנון וכולי, אף אישה?

עוזי דיין: כי זה אקסיופיציו, זה לפי תפקידים ואם לא יצא לך להיות גזבר עיריית תל אביב או ראש עיריית חיפה, מזל רע ואין מה לעשות.

עליזה לביא: הגוף הבוחר לרבנות הראשית, עד שלא תיקנו, הייתה רק מרים פיירברג.

עוזי דיין: האסיפה הכללית האחרונה של הפיס שינתה את התקנון והכניסה לפחות שלוש נשים לדירקטוריון.

<קריאה: מתוך כמה?

עוזי דיין: מתוך 13.

עוזי דיין: זה לא מספיק, אני יודע, אבל צריך לדעת מהיכן לבחור.

עוזי דיין: אני מאלץ את משרד הפנים שיש לו נציגות של משרד הפנים ודירקטור מן הציבור שלפחות אחת תהיה אישה והראשונה אכן כבר נכנסה, לימור.

עוזי דיין: אני מאלץ את האוצר באותו דבר ואני אדאג בחודשים הקרובים.

עליזה לביא: שר האוצר מוביל מהפכה.

עוזי דיין: או מהמשרד או דירקטור מן הציבור תהיה אישה ובסוף הרשויות המקומיות.

עוזי דיין: הרשויות המקומיות, זה היה הכי קשה ואתם יודעים למה?

עוזי דיין: כי המבחר שלהם הוא אפס.

עוזי דיין: הם צריכים לבחור אחת משלוש שנים ועכשיו אינשאללה מארבע שנים.

<קריאה: שש.

עוזי דיין: שתיים ממועצות אזוריות, נכון.

עוזי דיין: המועצות האזוריות לא נחשבות אצלם בחשבון הזה.

עוזי דיין: אז אתה צריך שמתוך שלושה נציגים של השלטון המקומי, אחת תהיה אישה ואז המבחר שלהם הוא קטן.

עוזי דיין: כדי לעשות את זה, צריך לעשות העדפה מתקנת בוטה.

<קריאה: השוואה מתקנת.

עוזי דיין: לא השוואה.

עוזי דיין: העדפה.

עוזי דיין: אני לא אוהב לכבס את המילה הזאת.

עוזי דיין: אם נתחיל עם השוואה, יעשו לי קריטריונים של השוואה ואני לא רוצה.

עוזי דיין: אני אומר לכם שלא הייתי מצליח, לא בפיס ולא בצבא.

עוזי דיין: תשאלו את ארנה ברביבאי איך היא מונתה לקצינת שלישות אוגדתית.

עוזי דיין: אלוף הפיקוד אמר למפקד האוגדה שיש לו ארבעה מועמדים אבל יש עוד מועמדת שהוא לא מכיר אותה.

עוזי דיין: לא ראיתי אותה בחיים.

עוזי דיין: אמרתי שהיא מספיק טובה לפי הנתונים ולכן היא תהיה.

עוזי דיין: אמר לי, על גופתי המתה.

עוזי דיין: אמרתי לו, זאת דווקא הצעה שאותה אני מוכן לקבל ושלכן ייזהר עם זה.

עוזי דיין: אז הוא אמר לי שהיא אפילו לא הייתה קצינת שלישות חטיבה.

עוזי דיין: אמרתי: בטח שהיא לא הייתה קצינת שלישות חטיבה כי כשאמרו את זה למח"ט שיכול להיות שזה היית אתה, הוא אמר על גופתי המתה וקיבלו את זה ברצינות.

עוזי דיין: לכן זה לא ילך.

עוזי דיין: בלי העדפה מתקנת בוטה, זה לא ילך.

עוזי דיין: אתם יודעים למה אני אומר את זה?

עוזי דיין: לא רק מניסיון החיים.

עוזי דיין: צריך העדפה מתקנת בוטה וזה לא ילך בדרך אחרת.

עוזי דיין: אחר כך צריך לראות איך יוצאים מזה, איך מעגנים וכולי.

עוזי דיין: אתם יודעים למה צריך העדפה מתקנת בוטה באמת?

עוזי דיין: חוץ מכל הדברים שאמרתי, בגלל שנשים לא מצביעות לנשים.

<קריאה: לא נכון.

עוזי דיין: עד שזה לא ייפתר, זה לא יהיה.

עוזי דיין: זה ייפתר דרך העדפה.

עוזי דיין: תודה רבה לכם.

עליזה לביא: עוזי דיין, תודה רבה על המלים החשובות.

עליזה לביא: תודה על העזרה.

<מיכל יודין: אני מברכת על היוזמה, את הוועדה ואת כל הנשים שהתמודדו ולא נבחרו וכמובן את יעלה שנבחרה.

<מיכל יודין: אני הייתי רוצה להרחיב את השיחה כי אנחנו יודעות איזה מאמצים הושקעו במסגרת העמותה להכשרת הנשים שרצו להתמודד.

<מיכל יודין: בשורה התחתונה, כשאנחנו רואות את תוצאות הבחירות, דבר אחד ידוע והוא שאזרחי מדינת ישראל לא יצאו לבחור.

<מיכל יודין: יש מקומות שאחוזי ההצבעה היו נמוכים ביותר.

<מיכל יודין: במאמר מוסגר, אני לא כל כך מסכימה עם עוזי שנשים לא מצביעות לנשים.

<מיכל יודין: יש שיפור ניכר אבל עלינו לעשות עבודת שטח.

<מיכל יודין: כאן אני חושבת מקור התשובה להצלחת הנשים.

<מיכל יודין: מאחר ולא מספיק היינו ברחבי הארץ עם הנשים שהתמודדו, לעזור להן עם בוחרים ובוחרות, לעודד את האנשים לצאת ולבחור.

<מיכל יודין: אני מסכימה שהיום אנחנו עובדות כבר על הבחירות הבאות מאחר שככל שיבחרו יותר ונשים יבחרו בנשים, נשים תיבחרנה.

<מיכל יודין: היו לנו נשים יוצאות מן הכלל, וכמו שאומרים – נשים ראויות.

<מיכל יודין: אני מעולם לא שמעתי שאמרו גברים ראויים.

<מיכל יודין: בעיני אישה שכבר החליטה להתמודד היא אישה ראויה כי גבר לא שוקל את השיקולים שאישה שוקלת האם היא מספיק טובה, יש לה משפחה, יש לה ילדים ואיך היא תתמודד עם כל המעמסה הזאת.

<מיכל יודין: בעיני מראש נשים שמתמודדות הן נשים ראויות.

<מיכל יודין: מה שחסר זה להוציא את הבוחרים.

<מיכל יודין: כאן אני יכולה לומר חד וחלק שאני פונה לכל מי שיש לו עניין לראות שינוי בעוד חמש שנים, לפעול ולעבוד בשטח עם הבוחרים.

<מיכל יודין: הסיבה שנשים לא נבחרו לרשות, ולפחות הנתונים שיש לנו מראים זאת, הייתה עלייה של שלושים אחוזים בערך בבחירות האחרונות מול שלושים אחוזים בבחירות הקודמות – זאת אומרת, הנקודה הקריטית היא להוציא את הבוחרים להצביע ואת זה אנחנו שומעים השכם והערב, שהבוחרים לא יוצאים.

<מיכל יודין: שולה מתל אביב, פחות משלושים אחוזים מאזרחי העיר שיש להם זכות הצבעה יצאו לבחור ולאחר מכן לא מבינים מדוע ראש העיר לא מתייחס אליהם.

<מיכל יודין: כל מי שהיום כאן, ואני פונה לכל אחד ואחת מכם, אל תוותרו, גם כאלו שהתמודדו ולא נבחרו, אנחנו אתכן ואני אומרת להתחיל לעבוד היום לקראת הפעם הבאה.

<מיכל יודין: לעבוד ולשאוף לכך שיהיה לכן צוות תומך ויהיו לכם בוחרים.

<מיכל יודין: הדרך הזאת היא דרך חתחתים, היא דרך קשה אבל אל תרגישו כישלון כי גם כשהגברים מתמודדים, לא תמיד הם נבחרים בפעם הראשונה.

<מיכל יודין: זה לא כישלון.

<מיכל יודין: אתן עשיתן עבודה נפלאה, אתן פעלתן מתוך רצון לשנות ולהשפיע למען לתושבי המקום אותו אתן מייצגות.

<מיכל יודין: לא נבחרתן אבל היום אנחנו מתחילות לעבוד לקראת הפעם הבאה וכולנו שותפות אמיתיות.

עליזה לביא: שולמית גולדשטיין, ממונת בחירות לרשויות, תני לנו נתונים אמיתיים וגם כמובן יחסיים.

<שולמית גולדשטיין: בבחירות לרשויות המקומיות באוקטובר היו 191 רשויות, שלוש נשים.

<שולמית גולדשטיין: למועצה היו 2,456 חברי מועצה גברים כאשר 341 מתוכן נשים.

<שולמית גולדשטיין: אני מדברת על 2008.

<שולמית גולדשטיין: בבחירות הקודמות היו 162 רשויות, נבחרו שלוש נשים, 1988 חברי מועצה גברים ו-232 נשים.

<שולמית גולדשטיין: אנחנו רואים שבמועצה המקומית הייתה קפיצה של שלושים אחוזים.

<יפעת זמיר: אני חייבת להגיד שאחד התסכולים שלנו שקודם כל אין פילוח מגדרי.

<יפעת זמיר: משרד הפנים לא עושה פילוח מגדרי.

<יפעת זמיר: כלומר, אצלי במשרד כולן מכירות את שירלי ואת ליאת ואת רונית והן ישבו ידנית.

<יפעת זמיר: אם לא אתם העברתם לנו את המספרים, אנחנו ישבנו אחת-אחת, רשות-רשות וספרנו את הנשים, וזה מתסכל.

<ורד פאר סויד: היום שמות של גברים ונשים הם אותם שמות.

עליזה לביא: גם כאן המחוקק מתערב.

עליזה לביא: בואו נהיה קצרים ומדויקים.

עליזה לביא: גם כאן אנחנו מתערבים, בסוגיה הזאת של חלוקה ומידע באופן מגדרי אבל אנחנו לא נענים מהמשרדים השונים.

עליזה לביא: גם כאן נדרשנו לחקיקה ואנחנו מטפלים בזה גם בהיבט החוקתי.

עליזה לביא: לא יכול להיות שהתשובות האלה לא תינתנה לנו.

עליזה לביא: רשמנו את זה כבר קודם ואנחנו נטפל בזה.

עליזה לביא: חברת הכנסת יפעת קריב.

יפעת קריב: לפני שאני בכלל מתחילה לדבר, אני רוצה לבקש מדבי ביטון לעמוד.

יפעת קריב: תראו כולם את דבי ביטון ואז אני רוצה להגיד מילה.

יפעת קריב: דבי ביטון ניסתה לעשות את זה בשדרות.

יפעת קריב: אנחנו נמצאים בספיר בשדרות והיא עשתה את הבלתי יאמן כי שדרות זאת עיר גם ביטחונית צבאית, גם פטריארכלית, גם גברית ואני לא רוצה להוסיף עוד מלים על שדרות.

יפעת קריב: דבי רצה עד הסוף ולא ויתרה.

יפעת קריב: שיחקת אותה.

יפעת קריב: נכון שבסיבוב הזה לא ניצחת, אבל מה שעשית לדעתי זה להביא גאווה לכל כך הרבה נשים בשדרות.

יפעת קריב: באמת, כל הכבוד לך.

יפעת קריב: אנחנו כאן היום אתך.

<דבי ביטון: בעניין הזה אני רוצה לשים את הדגש על כך שגם ראש העירייה שנבחר, אלון דוידי, חיזר אחרי בקדחתנות כדי שאהיה מספר שתיים שלו וגם דוד בוסקילה אבל אני בעיקרון, בגלל ההתנהלות שלא אהבתי ובעיני לא הייתה כשרה, סירבתי להיכנס ולהתחבר אליהם.

<דבי ביטון: זאת אומרת, זה לא שלא יכולתי להיות היום סגנית, אבל רציתי להוביל קו של פוליטיקה חדשה, שהולכים על משהו נקי גם כשזה במחיר.

<דבי ביטון: זאת אומרת, כל המסרים היו: טוב, היא אישה, היא תתקפל, היא עוד מעט תסיר את המועמדות – זה מה שהרחוב אמר – אבל בסוף המערכה אמרתי להם: חברים, אני יודעת שאני לא אבחר, אבל תבינו שיש נחישות ויש דרך, אז זה לא יקרה עכשיו אבל זה יקרה בעוד חמש שנים.

<דבי ביטון: אגב, על זה אני מקבלת פידבקים מאוד מאוד חזקים.

עליזה לביא: אם תוכלי להתייחס לעובדה שעדיין באמת אין נתונים וגם אין פילוח מגדרי ובכלל כל הכשלים שאת למדת דרך העבודה המוניציפלית שלך.

עליזה לביא: שמענו בעבר גם על המקום של השלטון המקומי, היחס והקפאת הנתונים.

עליזה לביא: העובדה שמשרד הפנים מתעכב.

יפעת קריב: אני רוצה לומר לכל אלה שיושבות כאן בחדר, ואני חושבת שאני מכירה כמעט את כולן, לאלה שהצליחו, כל הכבוד להן וברכות.

יפעת קריב: לכל אלה שניסו ולא הצליח, אחת-אחת ליוויתי אתכן ועם כל אחת ישבתי בלילה ושאלתי כל אחת כמה קולות ומה קורה.

יפעת קריב: הרגשתי את המערכה באופן אישי כאשר כמעט כל המתמודדות היו אתי בקשר בארצי וחוויתי זאת אתכן.

יפעת קריב: אני באמת גאה בכולן.

יפעת קריב: עשינו צעד מאוד משמעותי.

יפעת קריב: ברור שהאכזבה גם חלחלה בי וכאב לי ימים אחר כך כי הציבור לא קלט, כי הציבור לא הבין, כי לא עשינו את המהפכה שהיינו ראויות לה.

יפעת קריב: באמת, עמותת כן, מיכל ויפעת, עבדתן כל כך קשה עם צוות מעולה.

יפעת קריב: עמותת פנים חדשות, מלי פולישוק וכל החבורה הנהדרת עבדו כל כך קשה ואני אומרת שמבחינתי הייתה אכזבה מאוד מאוד גדולה, לא מהתמודדות אלא משאר האזרחים, מבוחרים.

יפעת קריב: כל פעם שאני מעלה פוסט, כולל הפוסט שהעליתי אתמול, העליתי תמונה של ועדת הפנים ושאלתי מה חסר בחדר – נשים.

יפעת קריב: כל פעם אומרים לי: די עם הנשים שלך.

יפעת קריב: אני יכולה להבטיח לכן כאן שלא די, לא כלום, אני לא הולכת לוותר, אני אמשיך תכף עם פוסט מהחדר הזה ומהוועדה הזאת.

יפעת קריב: באמת, עליזה, כל הכבוד לך על העלאת הנושא הזה.

יפעת קריב: יש לנו הרבה עבודה ועליזה דיברה ולא אחזור על דבריה לגבי הצעת חוק שהועלתה השבוע ולגבי החרדים.

יפעת קריב: הדבר היחיד שעניין את הציבור לגבי הצעת החוק שלנו זאת המתקפה על החרדים שמעולם לא הייתה, ואנחנו באים להגיד למפלגות החרדיות שלא היה ולא קיים.

יפעת קריב: באנו בעד הנשים ולא באנו נגד אף אחד אבל כמובן זה מה שהתעוות.

יפעת קריב: אני רוצה לומר לכם ברמת המיקרו.

יפעת קריב: בסיפור האישי שלי.

יפעת קריב: אני באה מהוד השרון שם הייתה חברת מועצת עיר אחת מתוך 15 חברי מועצה והיום יש לנו 17 חברי מועצה מתוכם שש נשים.

יפעת קריב: הוד השרון הפכה להיות אובססיה אישית שלי.

יפעת קריב: לא הייתה רשימה בעיר שלא רצה זיגזג, לא הייתה רשימה בעיר שלא שמה נשים במקומות הריאליים ולכן נכנסו שש נשים.

יפעת קריב: שאר המפלגות נכנסו עם מנדט אחד.

יפעת קריב: זה אומר שזה אפשרי.

יפעת קריב: אם אני אקח את הוד השרון כמיקרו קוסמוס של הסיפור הזה ושל מישהי שלא ויתרה, לא ויתרה לרגע אחד, שש נשים לעומת האחת שהייתה.

יפעת קריב: מילה לגבי התוצאות.

יפעת קריב: האמירה שלי לאורך כל הדרך היא שנשים לא צריכות לפחד להיות מקצועיות.

יפעת קריב: הווה אומר מחנכות, עובדות סוציאליות, עורכות דין, כל התפקידים שאתן נושאות בחדר, שחקניות, כל תפקיד שהוא, ולהיות פוליטיקאיות.

יפעת קריב: אנחנו לא צריכות לפחד לשלב בין שני העולמות האלה.

יפעת קריב: למה גבר יכול להיות גם איש מקצוע וגם פוליטיקאי?

יפעת קריב: למה אנחנו תמיד או נשות מקצוע או פוליטיקאיות?

יפעת קריב: אני מבחינתי כעובדת סוציאלית, כמחנכת, רואה את עצמי כמישהי שמשלבת בין שני העולמות האלה וזה מה שאני הולכת לומר תמיד לנשים, שלבו, שלבו, אל תפחדי להיות גננת בגן ופוליטיקאית.

יפעת קריב: אין גננת שהיא לא פוליטיקאית, אין מורה שהיא לא פוליטיקאית כי היא הרי צריכה להסתדר עם כל ההורים.

יפעת קריב: מבחינתי אני מאוד מודה על הדיון הזה.

יפעת קריב: מכאן אנחנו ממשיכים, לומדים והולכים קדימה.

יפעת קריב: בחמש השנים הקרובות אני מתכוונת להקדיש, לא משנה היכן אני אהיה ומה אני אעשה, לנושא הזה.

יפעת קריב: חייבים ייצוג הולם לנשים בגובה של חמישים אחוזים.

יפעת קריב: החוק שלנו עבר קריאה טרומית ואנחנו נכין אותו לכל הקריאות.

יפעת קריב: אני מאוד רציתי קנס ואני עדיין חושבת שצריך לקנוס מפלגות אבל הממשלה החליטה לתגמל.

יפעת קריב: בארצי אנחנו מציעות הצעת חוק דומה שאומרת לתגמל.

יפעת קריב: מילה אחרונה, מילה אישית.

יפעת קריב: שאלתן על קריירה ואימהות.

יפעת קריב: יש לי ארבעה ילדים, שניים גדולים שכבר מסתדרים לבד ושניים קטנים.

יפעת קריב: אתמול בבוקר הסתכלתי על הקטנה שלי במיטה, היא בת שנה, ואמרתי לעצמי: בלי רגשות אשמה, את זוכרת שהבטחת לעצמך?

יפעת קריב: את עושה עוד שני ילדים אבל אין לך רגשות אשמה.

יפעת קריב: כשבחרתי לעשות עוד שני ילדים, בחרתי לגדל עוד שני ילדים כאימא קרייריסטית פוליטיקאית מקצועית בלי רגשות אשמה.

יפעת קריב: אני מסתכלת על הנחת שלהם ועל החיוך שלהם ואני אומרת: בלי רגשות אשמה ואני יוצאת לעבודה להילחם למען הדברים שאנחנו מקדמות.

יפעת קריב: זה הסוד.

יפעת קריב: פשוט אין רגשות אשמה.

יפעת קריב: תודה רבה.

עליזה לביא: תודה רבה חברת הכנסת קריב.

עליזה לביא: לי קשה.

עליזה לביא: אני סבתא ולי יש רגשות אשמה פעם שנייה.

עליזה לביא: זה לא פשוט.

עליזה לביא: אני לא נותנת את מה שקיבלתי מאימא שלי ומחמותי אלא אני נותנת דברים אחרים אבל לא את מה שקיבלתי מהן, וגם על זה צריך לדבר.

עליזה לביא: אנחנו דור של סבתות צעירות, אבל לפני כן – וגם על זה פעם נקיים דיון – אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לחברת הכנסת תמר זנדברג.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: אנחנו באמת מלוות את הנושא הזה הרבה שנים.

תמר זנדברג: אפילו יפעת ואני קראנו לעצמנו חברות מועצה מטעם עמותת כן וכאן המקום באמת לשבח אתכן על כך שביחד אתנו , עם קבוצה מאוד גדולה של פעילות ופוליטיקאיות, לקחתן – וזה דבר שהוא לא מובן מאליו בשדה של השינוי החברתי ושל ארגוני החברה האזרחית – נושא שהוא פוליטי.

תמר זנדברג: כמה פעמים הלכנו לארגונים אחרים מתחומים אחרים וגם מהתחום הזה ואמרו לנו: לא, אנחנו חברה אזרחית ואנחנו לא מתעסקים בפוליטיקה.

תמר זנדברג: אתן כארגון חברה אזרחית טבלתן את הידיים בפוליטיקה ועל כך כל הכבוד.

תמר זנדברג: אני חושבת שהנתון הזה של שלושים אחוזים הוא נתון יפה מאוד שצריך לברך עליו.

תמר זנדברג: הוא תוצאה של עבודה ארוכה במשך חמש השנים הקודמות ועל כך כל הכבוד לכולנו.

תמר זנדברג: ברשותכן, אני רוצה כמה תובנות שילוו אותנו גם כלקח כללי שאני הולכת אתו הרבה זמן וגם כלקח ספציפי מהבחירות האחרונות.

תמר זנדברג: דבר ראשון, לכמה מהדברים שנאמרו כאן.

תמר זנדברג: אני רוצה לדבר על הנשים המתמודדות, אני רוצה לדבר על הציבור המצביע ואני רוצה לדבר עלינו כאשר כאן אני כוללת את הארגונים ואת אלה שמעודדות כמנטוריות, כאקטיביסטיות מהאקדמיה, מהפוליטיקה ומהארגונים.

תמר זנדברג: קודם כל, על הנשים המתמודדות והנבחרות.

תמר זנדברג: אנחנו לא מבקשות שיבחרו אותנו בגלל המגדר שלנו אבל הסיבה שלא נבחרנו עד עכשיו הייתה בגלל המגדר שלנו.

תמר זנדברג: השאלה שצריך לשאול היא למה הגברים נבחרו בגלל המגדר שלהם.

תמר זנדברג: אנחנו כל הזמן מדברות על שיח הנשים המדהימות.

תמר זנדברג: זה שנשים מדהימות תעלינה על הגברים הבינוניים, זאת לא חכמה.

תמר זנדברג: הרעיון הוא שכל הנשים המדהימות יהיו היכן שנמצאים הגברים המדהימים והנשים הסבירות היכן שהגברים הסבירים ואז נדע שהשגנו משהו.

תמר זנדברג: זה שאת צריכה להיות סופר וומן, לצאת מגדרך היכן שלא יהיה כדי שיכירו בזה שאולי יש לך איזשהו כישרון, זה מאפיין של חוסר שוויון ולא להפך.

תמר זנדברג: זאת נקודה ראשונה.

תמר זנדברג: נקודה שנייה לגבי הציבור.

תמר זנדברג: עם כל הכבוד גם לשר הפנים ולעוזי דיין, ובאמת לכל הדברים שבאים ומסבירים לנו שנשים צריכות להצביע לנשים ולמה נשים לא מצביעות ואנחנו קוראים לציבור להצביע לנשים.

תמר זנדברג: חברות וחברים, נשים כמו גברים מצביעות ומצביעים למה שיש.

תמר זנדברג: אי אפשר להצביע למה שאין.

תמר זנדברג: כשנשים נעדרות ממקומות קבלת ההחלטות, כשאנחנו לא רואות מה שאנחנו יכולות להיות – כמו שאומר הפתגם הפמיניסטי הידוע – אז בטח ובטח לא יצביעו לנשים.

תמר זנדברג: הדרישה הבלתי הגיונית הזאת לצאת מגדרנו ולהצביע למה שאין ואיפה שאין ---

עליזה לביא: לא.

עליזה לביא: ברמה המקומית יש לך רשימה עם ויש לך רשימה בלי.

עליזה לביא: תצביעי לרשימה עם.

תמר זנדברג: נכון.

תמר זנדברג: אני פוליטיקאית.

תמר זנדברג: פוליטיקה זה המקום הראשון שלהאשים את הציבור, זאת אסטרטגיה לא מי יודע מה.

תמר זנדברג: זה המקום הראשון בו הלקוח תמיד צודק.

תמר זנדברג: אנחנו צריכים להסתכל על הציבור שלנו, מה אחוזי ההצבעה שלו ולשאול את עצמנו.

<קריאה: צריך לעבוד עם הציבור.

תמר זנדברג: בסדר גמור.

תמר זנדברג: לכן המסקנה שלי היא שאני חסידה גדולה מאוד של העדפה מתקנת, של מנגנונים להבטחת ייצוג, של עידוד באמצעות הכיס, בין אם קנס ובין אם עידוד מצד התמריץ לרשימות שישבצו בהן נשים.

תמר זנדברג: אני גאה להשתייך למפלגה היחידה בישראל שמנהיגה מנגנון שוויוני של ייצוג נשים בכל המוסדות הפנימיים שלה, לרבות הרשימה לכנסת וזה עבד.

תמר זנדברג: התוצאות מראות שזה עבד.

תמר זנדברג: אנחנו הסיעה הכי שוויונית בכנסת, רואים את זה אצלנו במועצות האזוריות ויושבות כאן נציגות שלנו כמו עדי דיאמנט מרעננה ואחרות.

תמר זנדברג: בכנסת אנחנו ארבעים אחוזים מכל חמישייה, במוניציפאלי לפחות אחת מתוך כל שלוש כי אנחנו מבינות שצריך להקים את המטריה להיכן שעובדים כי במוניציפאלי אין רשימות כל כך גדולות.

תמר זנדברג: זה עובד.

תמר זנדברג: זה מגיע למצב שבו נשים נבחרות בזכותן.

תמר זנדברג: בניגוד למה שתמיד אומרים על מנגנוני הבטחת ייצוג שהם גורמים לזה שלא תהיינה נשים כי לא יצביעו להן כי יודעים שהן ממילא יוקפצו, אנחנו, מרצ, ההוכחה שזה עובד בדיוק ההפך כי ציבור הבוחרים מצביע לנשים בפריימריס, מצביע לנשים בבחירות הפנימיות, כי יודעים שתהיינה נשים ואז רוצים להשפיע ולהחליט מי אלה שתהיינה.

תמר זנדברג: זה מנגנון שעובד, מוכיח את עצמו ולכל הדעות בהחלט מומלץ לאמץ אותו.

תמר זנדברג: משפט אחרון לגבי הלקח אותו צריך להפיק.

תמר זנדברג: אני מתחברת מאוד לדברים של יפעת.

תמר זנדברג: בנוסף לתמריצים , בנוסף לקורסים, בנוסף להכשרות ובנוסף לחוקים שאנחנו צריכות לקדם, הלקח העיקרי שלי הוא שאנחנו צריכות גם להיות יותר פוליטיקאיות ממה שאנחנו ולטבול את ידינו במשחק הפוליטי.

תמר זנדברג: יקירתי, זה שהלכת בשדרות, כל הכבוד לך שהלכת עם האמת שלך, רק שכנראה אלה שהתמודדו מולך היו יותר פוליטיקאים ואני אומרת את זה ממקום שצריך ללמוד.

תמר זנדברג: זה שנציב נשים אבל הן יהיו במקומות לא ריאליים או שהן לא משחקות את אותו המשחק פוליטיקה, זה ארגז חול ובתוכו כלים, ואנחנו צריכות להיכנס לחול, לשחק בכלים, לגרוף עם המגרפה ולשחק עם הטרקטור כי אחרת אנחנו רק נעלה את מספר המתמודדות ולא את מספר הנבחרות.

תמר זנדברג: זה האתגר הבא שלנו, לתקוף ישירות את הפוליטיקה, להתעסק בפוליטיקה, ב-הארד קור של הפוליטיקה של הישוב, למפות את הזירה בצורה נכונה, להעמיד נשים מועמדות שיש להן סיכוי, שהן דמויות, להעמיד אישה שיכולה להיבחר.

תמר זנדברג: אני חושבת שזה הצעד הבא.

תמר זנדברג: משפט אחרון שאני תמיד אומרת אותו.

תמר זנדברג: חברות וחברים, משהו שמאוד קשור לשלטון המקומי ומשפיע ישירות על הנשים.

תמר זנדברג: חברת מועצה זה תפקיד בהתנדבות.

תמר זנדברג: כל עוד זה ימשיך להיות תפקיד בהתנדבות, הדבר הכי פמיניסטי לעשות זה להילחם על שכר לחברי וחברות מועצה.

תמר זנדברג: תודה רבה.

עליזה לביא: תודה רבה.

עליזה לביא: במעבר חד אל עולם שהוא פחות שוויוני, אל מהפכה שקורית ומתרחשת והרבה מאתנו לא יודעות.

עליזה לביא: אני רוצה לברך אותך רחל איבנבוים על היותך אתנו.

עליזה לביא: בבקשה.

<רחלי איבנבוים: זה שיח שמאוד רחוק מהעולם שאני חלק ממנו.

<רחלי איבנבוים: הלוואי שהיינו כאן בעשרה אחוזי ייצוג.

<רחלי איבנבוים: התייחסות ישירה אל החקיקה, שזה דבר חשוב ביותר.

<רחלי איבנבוים: מיותר לציין שחוק תגמול לא יעשה את העבודה במקרה שלנו.

<קריאה: תציגי את עצמך.

<רחלי איבנבוים: אמרתם שאני חרדית?

<רחלי איבנבוים: אני אספר קצת על עצמי.

<רחלי איבנבוים: אני מנכ"לית ארגון חברתי בשם מאיר פנים.

עליזה לביא: נציג את רחלי ואת ענבל מאלעד.

עליזה לביא: נשים חרדיות שעשו מהפכה, עושות מהפכה ותעשינה מהפכה.

עליזה לביא: קודם כל, ברוכות הבאות.

<רחלי איבנבוים: כאמור, במשך חמש השנים האחרונות אני מנכ"לית ארגון חברתי בשם מאיר פנים.

<רחלי איבנבוים: בשנה האחרונה וקצת אני פעילה חברתית בנושא של נשים חרדיות וחשוב לי גם להגיד את זה בהקשר הזה.

<רחלי איבנבוים: נושא ייצוג פוליטי של נשים חרדיות הוא קצה קרחון של מצבן של הנשים החרדיות בחברה החרדית בכלל.

<רחלי איבנבוים: הוא קצה קרחון קשה.

<רחלי איבנבוים: למה הוא קשה?

<רחלי איבנבוים: כי אנחנו רגילים לנהל שיח על מדינה יהודית ודמוקרטית והרבה מאוד מהדיונים מתבצעים על עד כמה המדינה שלנו יהודית, מותר, אסור, איפה עוברים הגבולות אבל ברור לכולם שהמדינה היא דמוקרטית – וזה נתון שאי אפשר להתווכח אתו – ואנחנו מגלים שחלק גדול מתושבי מדינת ישראל בעצם לא חיים במדינה דמוקרטית.

<רחלי איבנבוים: אני רציתי לנסות ולרוץ למועצת העיר ירושלים, חשבתי שזה נכון, דווקא בגלל השיח הפוליטי המאוד מאוד קשה שקרה בירושלים מול יחסי חרדים-חילונים.

<רחלי איבנבוים: חשבתי שנכון להביא קול אחר, קול של ביחד, קול של אחדות ואולצתי לפרוש.

<רחלי איבנבוים: אני חייבת להגיד שבחודשים האחרונים אני שומעת הרבה מאוד שאלות כמו: זה נכון שזה היה תרגיל?

<רחלי איבנבוים: נכון שלא באמת איימו עליך ורק רצית לרדת מזה?

<רחלי איבנבוים: אני רוצה לספר לכם שבאמת איימו עלי ועל משפחתי ויותר מזה, בשבת האחרונה ניגש מישהו לבעלי ואמר לו: אני רוצה להגיד כל הכבוד לרחלי שהיא אמנם תחת כל עץ רענן מדברת על זה שאיימו עליה, אבל היא לא אמרה מי, לא שאני חושב שאם היא הייתה אומרת מי היא הייתה נשארת בחיים, אבל כל הכבוד שהיא הבינה את זה לבד.

<רחלי איבנבוים: אתכם זה הצחיק, אבל זה היה באמת.

<רחלי איבנבוים: אני לא יושבת בוועדת כנסת ומספרת סתם דברים.

<רחלי איבנבוים: זה המצב בקהילה שלנו.

<רחלי איבנבוים: לכן אני חושבת שחייבים לשים דגש על חקיקה היא מחייבת ולא על חקיקה שהיא אם נחמד ואם מוצא חן.

<רחלי איבנבוים: משהו נוסף שאני רוצה להגיד לגבי דפוסי הצבעה במגזר החרדי בכלל ולאו דווקא במישור הנשי.

<רחלי איבנבוים: יש בעיה מאוד קשה.

<רחלי איבנבוים: מישהו יודע מה זה מפלגת טוב?

<רחלי איבנבוים: זאת מפלגה חרדית שונה, לכאורה בגלל מסרים אחרים, ספגה מפלה כואבת וקשה מאוד בבחירות האחרונות.

<רחלי איבנבוים: יש בכלל בעיה עם דפוסי הצבעה במגזר החרדי.

<רחלי איבנבוים: ברגע שפסקי הלכה ושיקולים דתיים נכנסים להצבעה דמוקרטית, זה מיקס לא בריא ולא טוב שאי אפשר לצאת ממנו.

<רחלי איבנבוים: צריך לעשות גם על זה שיח.

<רחלי איבנבוים: ערבבתי כאן הרבה נושאים שהם לאו דווקא נוגעים בפוליטיקה של נשים חרדיות אבל מצבנו רע מאוד יחסית אליכם, אז תחייכו קצת.

<קריאה: אנחנו מתייחסים אליכם ואלינו ביחד.

<קריאה: לכולנו ביחד.

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: מיכל מאלעד, בבקשה.

<מיכל יודין: ליזי מגני תקווה נבחרה לאחר שהאדמו"ר בגני תקווה הורה לאנשים שלו לבחור בליזי.

עליזה לביא: כן, אבל זה משהו אחר כשאדמו"ר מורה לבחור ויש שם שיתופי פעולה.

עליזה לביא: גם מרים זוכה לשיתוף פעולה של הקהילה החרדית בנתניה כי היא יודעת איך לעבוד אתם פוליטית לאורך השנים.

עליזה לביא: זאת סוגיה אחרת.

עליזה לביא: אנחנו מדברים עכשיו על עיר חרדית כמו אלעד ומיכל תחשוף בפנינו מה זה להקים מפלגה בעיר חרדית.

<מיכל צ'רנוביצקי: אני מעמותת בת מלך שמסייעת לנשים דתיות וחרדיות הסובלות מאלימות במשפחה ועושה עוד כל מיני פעילויות חברתיות.

<מיכל צ'רנוביצקי: בבחירות האחרונות הקמתי באלעד רשימת נשים בלבד, אימהות למען אלעד.

<מיכל צ'רנוביצקי: השימוש במילה אימהות היא מתוך התחשבות במגזר שבו פועלים, שנשים זאת מילה שעדיף לא להגיד אותה ולכן אמרנו אימהות.

<מיכל צ'רנוביצקי: רחלי ואני חברות בקבוצה מאוד מעניינת של נשים חרדיות מכל הארץ שרחלי מובילה אותה, כאשר עולה שם גם הנושא הזה של ייצוג ופוליטיקה בשאר מקומות ציבוריים של נשים חרדיות.

<מיכל צ'רנוביצקי: בדיונים אנחנו מקדמים את זה.

<מיכל צ'רנוביצקי: לסיפור באלעד.

<מיכל צ'רנוביצקי: אני חושבת על זה כשנה והיו דיבורים עם כמה מפלגות אחרות שאולי היה אפשר להשתלב בהן, לא ביהדות התורה ולא בש"ס, שם אין על מה לדבר, אבל יש לנו מפלגה דתית לאומית ורשימת טוב שרצה שם.

<מיכל צ'רנוביצקי: שתיהן לא רצו בעיקרון, לא כמשהו אישי נגדי, ולא הסכימו להכניס נשים לרשימה.

<מיכל צ'רנוביצקי: בסוף החלטנו לרוץ לבד חמש נשים.

<מיכל צ'רנוביצקי: היה מאוד קשה לגייס מועמדות וזה לא היה משהו מובן מאליו.

<מיכל צ'רנוביצקי: מה שהיה מעניין זה שדווקא אצלנו לא היו איומים, קיבלו את זה, לא התנגדו.

<מיכל צ'רנוביצקי: יצאנו מאוד מאוד מאוחר, ויצאנו החוצה רק כאשר הגשנו את הרשימה כדי שלא יטרפדו את היוזמה קודם לכן.

<מיכל צ'רנוביצקי: לא עברנו את אחוז החסימה ולא נכנסנו כי זה מאוד קשה בשלושה שבועות לעשות קמפיין בלי תקציב ובלי כלום.

<מיכל צ'רנוביצקי: בכל אופן, עדיין זה היה מהלך נכון לעשות ופשוט לא הייתה דרך אחרת.

<מיכל צ'רנוביצקי: זה היה או לא לרוץ או לעשות רעש ולא לרוץ או לעשות את זה בשקט ולפחות להתמודד.

<מיכל צ'רנוביצקי: באלעד היו אחוזי הצבעה מאוד גבוהים, וזה דבר מאוד מעניין.

<מיכל צ'רנוביצקי: דיברו כאן על אחוזי הצבעה נמוכים אבל במגזר החרדי באלעד, מקום ראשון בארץ במגזר היהודי, 88 אחוזי הצבעה לבחירות מוניציפליות, בלי להקים מתים מהקבר.

<מיכל צ'רנוביצקי: הייתה מערכת בחירות נקייה לגמרי ואני יודעת כי היו לנו משקיפים בכל קלפי.

<מיכל צ'רנוביצקי: הציבור קיבל את זה מאוד יפה וזה היה מעניין.

<מיכל צ'רנוביצקי: הרחוב קיבל את זה מאוד יפה והיו ממש תגובות טובות מכל המגזרים, גם ממגזרים מאוד חרדים ומאוד קיצוניים.

<מיכל צ'רנוביצקי: קיבלו יפה, גם גברים וגם נשים.

<מיכל צ'רנוביצקי: מבחינת מצביעים, אני לא יודעת מי הם, אבל יש לי תחושה שגם הרבה גברים הצביעו ואולי אפילו חצי-חצי.

<מיכל צ'רנוביצקי: לפי פילוח קלפיות, רואים שהיו אמנם קצת מצביעים אבל היו מכל המגזרים.

<קריאה: כמה אנשים הצביעו לכן?

<מיכל צ'רנוביצקי: 263 קולות.

<מיכל צ'רנוביצקי: אחוז החסימה היה 750.

<קריאה: בפעם הבאה.

<מיכל צ'רנוביצקי: נכון.

<מיכל צ'רנוביצקי: אנחנו ממשיכים בפעילות וממשיכים אותה כתנועת הורים, תנועת נשים, באלעד.

<מיכל צ'רנוביצקי: אנחנו מתחילים דבר ראשון ללמוד.

<מיכל צ'רנוביצקי: אנחנו הולכים לעבור קורס כדי ללמוד את כל הנושא המוניציפלי, תקציב, להיות מעין משמר מועצה ומזה לגבש קבוצות עבודה.

<מיכל צ'רנוביצקי: יש גרעין קשה של פעילים וזה מאוד מעניין.

<מיכל צ'רנוביצקי: אני חושבת ששני הפעילים הכי רציניים שלי הם גברים שאחד הכיר אותי קודם ואחד בכלל לא הכיר אותי אלא פשוט התלהב מהרעיון.

עליזה לביא: אחרי האירוע שהיה עם חבר הכנסת גפני וההשתלחות שלו בי בעקבות החוק שלנו בנושא המוניציפלי, אני מקבלת פניות רבות מאוד מנשים חרדיות אבל גם מגברים חרדים שחושפים בפני עד כמה גדולה המצוקה בקרב נשים חרדיות, עד כדי כך אני מכנה אותן כשפחות של המאה ה-21.

עליזה לביא: התפקיד שלנו כאן הוא כמובן גם להושיט יד ולעזור גם במישורים האחרים.

עליזה לביא: הזמנו גם נציגות ערביות ודרוזיות שהיו אמורות להגיע אבל לצערי כמעט אף אחת לא הגיעה.

עליזה לביא: הנה, הגעת.

עליזה לביא: בבקשה.

<קריאה: שלום.

<קריאה: הנושא בו אנחנו דנים היום הוא לא משהו חדש אלא כל הזמן דנים בו בוועדה לקידום מעמד האישה.

<קריאה: יש לנו קואליציית ארגונים שכוללת ארגונים יהודים וערבים כאשר אנחנו עובדים יחד עם חברת הכנסת עליזה, יפעת קריב ודב חנין במטרה לקדם את הצעת החוק שלנו לגבי שריון נשים.

<קריאה: המצב בחברה הערבית הוא מאוד שונה מהמצב בחברה היהודית.

<קריאה: דפוסי ההצבעה גם בחברה הערבית הם ממש שונים כי הם ממש משפחתיים וחמולתיים.

<קריאה: מה שקרה בבחירות האחרונות הוא שמספר הנשים שהתמודדו בבחירות עלה והגיע לכדי פי שניים.

<קריאה: מספר המתמודדות הגיע ל-300 כאשר 125 היו עד המקום החמישי, דבר שקודם כלל לא היה.

<קריאה: יש הרבה שנים שהיו מעוניינות להתמודד בבחירות אבל היו הרבה הטרדות כמו: יקבלו גט, יגורשו מהבית.

<קריאה: את הדברים האלה שמענו מהנשים עצמן.

<קריאה: ידענו שהן רוצות לרוץ בבחירות, אבל היה להן מאוד קשה.

<קריאה: השנה ראינו ממש באופן גורף שהמפלגות הערביות לא רצו בבחירות באופן ישיר אלא דרך המשפחתיות והחמולתיות.

<קריאה: זה משהו שהשפיע גם על הנשים שהן מהחמולה וגם על המפלגות עצמן.

<קריאה: הרבה שנים שאנחנו מכירות, שהן ממש במפלגות, רצו לבחירות ברשימות עצמאיות.

<קריאה: למשל, חברת הכנסת חנין זועבי רצה בנצרת לראשות העיר והיא עשתה זאת ברשימה עצמאית ולא דרך בל"ד.

<קריאה: מה עם זאת שנבחרה בסכנין?

<קריאה: היא מחד"ש.

<קריאה: היא הראשונה בכל הארץ שהייתה בראש הרשימה.

<קריאה: יש 14 נשים שהגיעו למועצות המקומיות.

<קריאה: בלוד, בחיפה, ארבעה בנצרת, בזמר, שזה כפר במשולש.

<קריאה: הייתה שם ועדה קרואה.

<קריאה: כן.

<קריאה: כבר 12 שנים הייתה שם ועדה קרואה.

<קריאה: שלחתי לכם נייר עמדה בו יש את כל הנתונים.

<קריאה: אם אנחנו רוצים לשנות חוק או לשנות כל כלי ואמצעי פוליטי דרך הכנסת, זה ישפיע על כל הנשים בארץ ולא רק על הנשים הערביות.

<קריאה: זה צריך לחזק את העמדה שלנו.

<קריאה: הצעת החוק היא התחלה וצריך לתמוך בה.

<קריאה: 44 חברי כנסת תמכו בהצעה ועשרים היו היוזמים.

עליזה לביא: 44 בעד ו-13 נגד.

עליזה לביא: אלה היו החרדים.

<קריאה: העבודה שלנו עכשיו צריכה להיות ממש מלוכדת כדי להעביר את הצעת החוק הזאת.

<קריאה: נכון שהבחירות ממש מאחורינו אבל יש לנו עוד חמש שנים לעבוד וצריך להכין נשים חזקות שיהיו בבחירות הבאות.

<קריאה: לא צריך להמתין עד הבחירות ואז פתאום רואים שאין נשים.

<קריאה: אומרים שאנחנו כן רוצים נשים שיהיו ברשימה, אבל אין נשים, אבל זה לא נכון.

<קריאה: צריך לעבוד ממש קשה בחמש השנים הבאות.

<קריאה: אם אתם רוצים איזשהו מידע על החברה הערבית, אני אשמח לתת אותו.

<קריאה: תודה רבה.

עליזה לביא: כל הכבוד לך.

עליזה לביא: תודה רבה.

עליזה לביא: מלי פולישוק, יושבת ראש איגוד נבחרות הציבור ברשויות המקומיות.

עליזה לביא: חברת הכנסת לשעבר.

עליזה לביא: כשאת שומעת את השיח הזה, משהו השתנה?

<מלי פולישוק: כן.

<מלי פולישוק: יש דברים שהשתנו ולטובה.

<מלי פולישוק: אני תמיד משתדלת להסתכל על הדברים החיוביים.

<מלי פולישוק: הדיונים אם מגיע לנו או לא מגיע לנו, זה כבר בכלל מהמאה הקודמת אם כי יש אוכלוסיות שעדיין נמצאות שם, אבל כחברה, ככלל, ברור לכולנו שמגיע לנו ועל זה אני כבר מדלגת הלאה.

<מלי פולישוק: אם יש נשים שמועמדות, הבחירות האלה הוכיחו לנו שאכן לא מסובך כל כך ואפשר למצוא נשים ראויות מאוד שמוכנות לקפוץ למים הסוערים ולהתמודד, והיו באמת הרבה מאוד וזה בהחלט גם בזכות העבודה של עמותת כן.

<מלי פולישוק: אנחנו באיגוד שלנו, של אלו שכבר נבחרו, של חברות מועצה מכהנות וכאלה שבדימוס, כאלה שהיו חברות מועצה, אנחנו באות ואומרות שנלך צעד אחד קדימה.

<מלי פולישוק: אנחנו רוצות לשמש מודל לחיקוי לשמש דוגמה אישית למי שרוצה באמת לקפוץ למים האלה, למי שנאבקת ועדיין לא הצליחה או למי שבכלל עדיין נמצאת במקום אחר ולא העזה או לא חשבה בכלל שהיא צריכה להיות שם.

<מלי פולישוק: הדוגמה האישית, לעניות דעתי, המנהיגות המקומית הזאת, היא המפתח להצלחה.

<מלי פולישוק: כך אני רואה את זה.

<מלי פולישוק: במשפט אספר סיפור אישי.

<מלי פולישוק: אני פעילה פוליטית, נכנסתי ל-שינוי עת הייתי בת עשרים ומשהו, וזה היה מזמן, ואחרי כמה שנים נמאס לי ונשברתי, בגלל ילדים – יש לי ארבעה ילדים ועוד כמה תארים – ואז יעל גרמן נבחרה לראשת עיריית הרצליה, לפני כ-15 שנים.

<מלי פולישוק: פתאום הרגשתי כוחות חדשים אצלי ואפילו כתבתי לה את זה.

<מלי פולישוק: אמרתי שאם היא יכולה, גם אני יכולה ואני ממשיכה.

<מלי פולישוק: בשבילי זאת הייתה זריקת עידוד מדהימה והנה, אתם רואים שהצלחתי להחזיק מעמד ובקדנציה הקודמת הייתי חברת מועצת העיר ברעננה, הייתי סגנית ראש העיר, ובבחירות האלה החלטתי שאני לא מתמודדת.

<מלי פולישוק: אני מאוד מאמינה – וזאת הדעה שלנו באיגוד ויושבות כאן חברות ההנהלה, עדי, סימה, אביבה שבטח גם הן תרצנה לדבר, אם ייתנו להן – שלתת כלים, חוץ מהדוגמה האישית עצמה של איך את מתנהלת, לבנות את המנהיגות הנשית המקומית, זה דבר מאוד מאוד חיוני.

<מלי פולישוק: העזרה ההדדית, וזה מה שאנחנו מנסות לעשות באיגוד, חשובה.

<מלי פולישוק: אם אני מגישה הצעה טובה בעיריית רעננה, בין אם זו שאילתה, הצעה לסדר או פרויקט חדשני, אני גאה ושמחה אם החברה שלי בנהריה מעתיקה זאת.

<מלי פולישוק: היא לא מתחרה בי – בואו נודה על האמת, אנחנו לא כל כך רוצות מתחרות – או חברתי מהרצליה או מקריית שמונה.

<מלי פולישוק: יש לנו כאן אפשרות לא להמציא את הגלגל כל אחת לבד אלא לעזור אחת לשנייה ולכן אנחנו גם שולחות ניוזלטר כל שבועיים ומציעות הצעות, כאשר הכול בחינם והכול בהתנדבות.

<מלי פולישוק: יש לתת כלים לנבחרת, וכאן חברות הכנסת חייבות לעזור לנו כי אנחנו לבד.

<מלי פולישוק: זאת אומרת, אנחנו כאיגוד עשינו מה שאנחנו יכולות בלי שיש לנו כספים אלא עם הידע שלנו, אבל נבחרת ציבור היא לבד.

<מלי פולישוק: אם היא שייכת למפלגה כלשהי, נניח מרצ, יש פורום מוניציפלי, יש קצת עזרה הדדית ויש קצת עם מי לדבר, אבל רובן הן לבד, ואפילו במפלגות מסורתיות אחרות.

<מלי פולישוק: מה זה לבד?

<מלי פולישוק: הן לא יודעות אפילו מה צריך לעשות.

<מלי פולישוק: הן לא יודעות את הכללים, הן לא יודעות מה הכלים בפניהן, לפעמים הן לא יודעות את החוק.

<מלי פולישוק: מה זאת רשות מקומית?

<מלי פולישוק: צריך לדעת חינוך, צריך לדעת רווחה, צריך לדעת תכנון ובנייה, צריך לדעת מכרזים, צריך לדעת תקציב ולדעת לקרוא דוחות כספיים.

<מלי פולישוק: כל כך הרבה נושאים מקצועיים.

<מלי פולישוק: עשינו מאמצים אדירים והצלחנו להכניס רגל – ושולה אגמי ממרכז השלטון המקומי שהייתה גם חברת מועצת העיר עזרה לנו מאוד – והצלחנו להקים צוות היגוי במרכז השלטון המקומי.

<מלי פולישוק: אנחנו עדיין רחוקים שנות אור מהמקום בו אנחנו רוצים להיות, אבל לפחות הצלחנו להקים איזשהו צוות.

<מלי פולישוק: אנחנו יושבים ביחד וחושבים ומתחיל משהו כדי לעזור לנו.

<מלי פולישוק: עד היום מרכז השלטון המקומי הוא מרכז של ראשי ערים.

<מלי פולישוק: ראשי הערים לא כל כך אוהבים חברות מועצה או חברי מועצה כי עבורם הם מהווים נטל, טרחה ואפילו מפריעים.

<מלי פולישוק: הדמוקרטיה המקומית היא לא באמת קיימת בהרבה מאוד מקומות.

<מלי פולישוק: לכן כאן הכנסת צריכה לעזור לנו ולכן הגשנו הצעת חוק שמאפשרת לתת גמול לחברי מועצה.

<קריאה: חברי דירקטוריון.

<מלי פולישוק: כן, כמו חברה לתועלת הציבור.

<מלי פולישוק: בחוק הישראלי יש חברה לתועלת הציבור ושם כתוב בדיוק כמה כסף מקבל דירקטור.

<מלי פולישוק: העתקתי את זה משם לכאן.

<מלי פולישוק: יש תקדים.

<מלי פולישוק: אם כן, זה גמול, אלה כלים, אלה כנסים מקצועיים.

<מלי פולישוק: בדיוק אתמול בישיבה דיברנו על איזה כנסים, סיוע מקצועי והשתלמויות מקצועיות אנחנו יכולים לתת לנבחרות.

<מלי פולישוק: נשים במיוחד צריכות את זה כי כל אחת כאן בחדר הזה יודעת שמעלים נושא מקצועי, לגבר מיד יש דעה והוא יודע ואישה אומרת שהיא צריכה ללמוד את הנושא.

<מלי פולישוק: אנחנו באמת רוצות ללמוד.

<קריאה: זה לא שהיא יודעת פחות ממנו.

<מלי פולישוק: ברוב המקרים היא יודעת יותר ממנו.

עליזה לביא: אני עוצרת אותך כי נותרה לנו רבע שעה עד לסיום הישיבה ויש לי רשימה של עשרים נשים שמבקשות להתייחס.

עליזה לביא: הסוגיה שאת מדברת עליה, ואני כל הזמן חושבת איך אנחנו ממשיכות הלאה, ויכול להיות שאכן כדאי להקים פורום רחב בשיתוף פעולה בין חברות הכנסת - פורום חוצה מפלגות וקווים – והנבחרות.

עליזה לביא: יכול להיות שבאמת אנחנו צריכות לעשות זאת.

עליזה לביא: זה שאנחנו בכנסת ישראל, ואני לא מסתירה כלום, גם אנחנו נתקלות יום יום ושעה שעה, אם זה בעיתונאי בכיר שאומר לי שאת הוועדה למעמד האישה הוא לא סופר כשהוא מדבר על ועדות הכנסת.

עליזה לביא: הוא אפילו לא יודע שהוועדה היא ועדה סטטוטורית ואני צריכה לבוא ולהילחם על הוועדה.

עליזה לביא: אמרתי לו שאני היום יושבת ראש הוועדה ואני אעביר בפעם הבאה שמישהי אחרת תחליף אותי ועדה חזקה מאוד כי ועדה חזקה יכולה להיות רק שטח.

עליזה לביא: כשעיתונאי בכיר מדבר על ועדה כזאת בצורה כזאת, זאת לא בעיה של עליזה לביא אלא זאת בעיה שלנו.

עליזה לביא: אחרי שהוצאתי הזמנות ליום שלישי הבא, ל-26 בחודש – כולם מוזמנים – ליום האלימות נגד נשים, ותמיד הוועדה למעמד האישה קיימה אירוע בכנסת ישראל כולל במליאה, אבל אנחנו נאלצות להעביר את האירוע שלנו כי יושב ראש הכנסת, אחרי שהוצאתי הזמנות וקיבלנו את כל האישורים, אסר עלי להזמין אסירות, נשים שיש להן זכות בחירה, נשים ששירות בתי הסוהר אישר להן להיות בכנסת, נשים שהן בסבב חופשות, נשים ששירות בתי הסוהר אומר שאין לו בעיה שהן יהיו בכנסת ישראל.

עליזה לביא: אחרי שיצאו ההזמנות קיבלתי הוראה לא להזמין אסירות לכנסת ישראל ואני היום – ואני מזמינה את כולכן כי אנחנו צריכים אתכן שם – מקיימת את הכנס הזה במתקן של שירות בתי הסוהר ברמלה.

עליזה לביא: למה הוועדה למעמד האישה צריכה לקיים את הכנס שלה ברמלה?

עליזה לביא: אני לא אוותר על הכנס הזה.

עליזה לביא: יש שם הצגה של אסירות.

עליזה לביא: אנחנו פעילות בנושא ויודעים שרוב הנשים מגיעות לכלא בגלל כל המצוקות עליהן דיברנו ועוד נדבר עליהן.

<קריאה: זה לא רק זה.

<קריאה: אנחנו ועדה סטוטורית שכמעט לא מקבלת חקיקה בוועדה.

עליזה לביא: נכון.

עליזה לביא: אנחנו נלחמים ונלחמות לקבל חקיקה ועוד ועוד סוגיות.

עליזה לביא: כלומר, יושבת כאן ורד שאומרת לי שהיא באה לשמוע – והיא מקדמת את הממונות והיא מנסה בכל כוחותיה – אבל במקום לומר לי שיש בשורה לגבי קידום הממונות, לוקחים לך עוד ועוד.

עליזה לביא: כך זה לא צריך להיות.

עליזה לביא: אני בעצם אומרת – ואומרת את זה לימור לבנת – שאם אני והחברות שלי לא היינו פונות לראש הממשלה על כך שאין אישה בוועדת פרי, הוועדה שלא הוקמה לפני ארבעים שנים ולא לפני מאה שנים אלא ועדת פרי 2013 שדנה בעתיד צבא ישראל, בעתיד הנשים בצבא – לא הייתה אישה.

<קריאה: זה בניגוד לחוק.

עליזה לביא: חוק או לא חוק.

עליזה לביא: הייתה כאן פעילות ותוך שלושה ימים החוק שונה.

עליזה לביא: לימוד לבנת צורפה לוועדה.

עליזה לביא: אני אומרת שאנחנו שומרות הסף וכל הזמן אסור לנו להירדם בשמירה.

עליזה לביא: זה מה שאני אומרת לבנות הצעירות גם בקורסים באקדמיה ובכלל.

עליזה לביא: יש תחושה שהדברים כבר נעשו ואפשר להמשיך הלאה, אבל לא.

עליזה לביא: כלומר, ההבנה הזאת היא בעצם לוקחת צעדים אחורה כי לא רק שלא התקדמנו מספיק אלא לא הצלחנו לקבע את השינוי הזה.

<מלי פולישוק: אני מבקשת שנוריד את הכפפות, שנשים חקיקה בלי מלים יפות.

<מלי פולישוק: אנחנו דורשים חקיקה שוויונית - כמו שעשו בצרפת – במיוחד בשלטון המקומי.

<מלי פולישוק: אני יכולה לתת לך רשימה של חוקים.

<מלי פולישוק: החוק שאני העברתי, עת הייתי חברת כנסת, היה שבכל ועדה מקצועית של הממשלה יהיה ייצוג לשני המינים ולכן הלכו בזמנו לבג"צ לפני שנה-שנתיים ולכן היום את יכולה לדרוש.

<מלי פולישוק: לכן החקיקה היא חשובה ביותר.

<מלי פולישוק: אם נעשה חקיקה ובמקביל נבנה מנהיגות מקומית שיש לה כלים ואפשרות, השילוב הזה של שני אלה ינצח.

<מלי פולישוק: תודה.

עליזה לביא: תודה.

<קריאה: זה מגוחך שב-2013 עדיין מדברים על העדפה מתקנת.

<קריאה: זה נשמע נורא.

עליזה לביא: גם כאן יש לי בשורה.

עליזה לביא: אנחנו משנים את שם הוועדה לקידום מעמד האישה.

עליזה לביא: נקבל בקרוב את האישור לכך אבל זה בתהליך.

עליזה לביא: עשינו סבב, בדקנו מה קורה בפרלמנטים בעולם ונשנה את שם הוועדה ושמה יהיה הוועדה לשוויון מגדרי.

עליזה לביא: לצורך כך יהיה אירוע אבל אנחנו מחכים לאישור הכתוב.

עליזה לביא: היושב ראש תומך וזה בתהליך.

עליזה לביא: אני מקווה מאוד שבקרוב כך יהיה.

עליזה לביא: שולה, השלטון המקומי.

<שולה אגמי: אני רוצה לברך.

<שולה אגמי: אני חושבת שיש לנו חברות כנסת נהדרות ומקסימות שמובילות מהלך מדהים.

<שולה אגמי: כנציגת מרכז השלטון המקומי אני רוצה לברך את שלמה בוחבוט שנתן לנו להרים כמה פרויקטים לטובת המטרה כאשר יש לנו את המדרשה עם עמותת כן בה אנחנו פועלים.

<שולה אגמי: זאת הייתה הצלחה נהדרת.

<שולה אגמי: אני חייבת לציין שזאת הייתה אחת ההצלחות הטובות שקידמו נשים ונתנו להן במה גם לומר את מה שהן חושבות ואיך לעודד אותן בלי לפחד לקום ולשים את עצמן בכל מקום.

<שולה אגמי: הייתי שומעת נשים שהיו אומרות לו: את חושבת שאני מסוגלת?

<שולה אגמי: ואני אומרת: למה לא?

<שולה אגמי: אם את נמצאת כאן, את כבר מסוגלת, את כבר לקחת על עצמך משהו.

<שולה אגמי: אני יכולה לתת דוגמה אישית שלי.

<שולה אגמי: קמתי יום אחד ואמרתי שאני רוצה להיות חברת מועצה וצחקו עלי.

<שולה אגמי: אמרו לי שהרשימה של רון חולדאי סגורה.

<שולה אגמי: עשיתי לעצמי יחסי ציבור ואמרתי שאני שם.

<שולה אגמי: אמרו לי שאין סיכוי.

<שולה אגמי: שמתי לעצמי מטרה ואמרתי שאף אחת לא יותר טובה ממני, הוא הזיז את כולם ושם אותי במקום שלישי אצלו.

<שולה אגמי: שלוש קדנציות.

<שולה אגמי: אחרי 15 שנים אמרתי שיש מקום לאחרות ואני רוצה לקדם נשים בתוך המסגרת של השלטון המקומי.

<שולה אגמי: בצהרים ישבתי עם רון ובלילה כתבתי מכתב ובו נאמר שבמשך 15 שנים תרמתי את עצמי ואני רוצה לקדם אחרות.

<שולה אגמי: מיציתי את מה שעשיתי ואני חושבת שעבדנו מאוד מאוד יפה שם ועשינו דברים יפים, אבל יש מקום לנשים אחרות ואני אתמוך רק בנשים.

<שולה אגמי: עשיתי את זה בתל אביב רק לגבי נשים ולא מעניין אותי באיזו סיעה הן היו.

<שולה אגמי: החלטתי שאני תומכת בכולן.

<שולה אגמי: רק בנשים.

<קריאה: אני באופן אישי יכולה להגיד שזה נכון.

<שולה אגמי: הייתי באה לכל אירוע של יפעת והחלטתי ששם אני נמצאת.

<שולה אגמי: הקמנו פורום של נבחרות ציבור אצלנו ואנחנו מעודדות נשים.

<שולה אגמי: עשיתי דבר מכוער, הכנסתי גבר אחד כדי שלא יאמרו למה לא הכנסנו אותו.

<שולה אגמי: אמרנו שבפורום הזה אנחנו מנסים לתת כלים, לפעול ולראות איך באמת אנחנו מקדמות נשים.

<שולה אגמי: אני מורידה את הכובע, שאפו, כי לקום במקום כזה ולהתמודד ולנצח, כל הכבוד.

<שולה אגמי: אני רוצה להודות לכן.

<שולה אגמי: אני תמיד אומרת את זה וחוזרת ואומרת שבקדנציה הזאת, בוועדה למעמד האישה, יש שינוי בכנסת.

<חדוה שקד: שלום.

<חדוה שקד: שמי חדוה שקד ואני תושבת מיתר בנגב.

<חדוה שקד: התמודדתי בבחירות האחרונות בישוב שלי, קדנציה ראשונה, לראשות המועצה.

<חדוה שקד: זכיתי במנדט אחד אחרי מלחמה מאוד מאוד קשה, גם במגזר הדתי בישוב שהיה מאוד מאוד לוחץ וקשה והרבנים לא ממש נתנו את האישור.

<חדוה שקד: יש נשים שלא תומכות בנשים ואף אחד לא יכול להגיד לי משהו אחר.

<חדוה שקד: אני אומרת לכם שנשים שהן בוועדה למעמד האישה ובמקומות אחרים ושגרות בישוב, לא תמכו בי אלא להפך, הלכו נגדי וניסו לחפש נגדי כל מיני דברים וזה דבר מעציב.

<חדוה שקד: נשים לא בחרו בי מתוך קנאה ולא מתוך כך שאני ראויה או לא ראויה.

<חדוה שקד: אני כן יכולה לומר שגברים כן ראו בי איזושהי גאווה גם בתהליך שעשיתי.

<חדוה שקד: מי שליווה אותי בבחירות האלה הייתה מפלגת יש עתיד שנתנה לי תמיכה מלאה.

<חדוה שקד: הרצנו קמפיין מדהים ברמה הכי גבוהה אבל צרות עין, קנאה, התבטאה.

<חדוה שקד: נשים, אנחנו חייבות לעשות את המהפך הזה קודם כל בבית שלנו.

<חדוה שקד: אנחנו הבעיה של עצמנו.

<חדוה שקד: יש לנו בעיות נוספות, אבל קודם כל נפתור את הבעיות בבית שלנו כי צריך לשנות את הראייה.

<חדוה שקד: בהזדמנות זו אני מודה לעמותת כן, לשולה, למפלגת יש עתיד.

<נורית אבנר: שלום לכן, צהרים טובים.

<נורית אבנר: שמי נורית אבנר, הייתי סגנית ראש העיר רמת השרון בשנים 2003 עד 2008 ובחמש השנים האחרונות – הוציאו אותי שעתיים לפני הגשת הרשימות למשרד הפנים – לא התמודדתי אבל ניצלתי את הזמן כדי להפיק אירוע התרמה לעמותות ברחבי הארץ.

<נורית אבנר: התמודדתי עכשיו לראשות העיר של רמת השרון וכמו שאתם יודעים, ברמת השרון יש כרגע ראש עיר שהודח על ידי בג"ץ.

<נורית אבנר: הוא כרגע הוציא את עצמו לחופשה.

<נורית אבנר: יש פה כרגע בעיה של נבצרות, חופשה, השעיות.

<נורית אבנר: יש כאן עסק מאוד מאוד מורכב.

<נורית אבנר: בג"ץ אמר לנו שישיבת המועצה הבאה שמתקיימת ב-25 בחודש תהיה חגיגית, ישביעו אותנו ומיד אחרי כן אנחנו הולכים לישיבת הדחה.

<נורית אבנר: אנחנו שישה חברי מועצה באופוזיציה מול תשעה.

<נורית אבנר: גם מרצ אתנו באופוזיציה.

<נורית אבנר: אני הצלחתי להכניס את מספר שתיים שלי.

<נורית אבנר: אני א-פוליטית ולא שייכת לאף מפלגה.

<נורית אבנר: אין לי שום שיוך מפלגתי.

<נורית אבנר: התמודדתי לבד.

<נורית אבנר: בחצי השנה האחרונה ישנתי חמש שעות בלילה וקיבלתי תמיכה מאוד גדולה מהבית.

<נורית אבנר: אני רוצה לומר לכל מי שיושב כאן שאין תמיכה כמו התמיכה שמקבלים מהבעל, מהילדים, מהחברים הקרובים ומתושבים בישוב.

<נורית אבנר: נמצאת כאן הדוברת שלי שעשתה עבודה מדהימה ושאפו לה.

<נורית אבנר: תפקיד מאוד מאוד חשוב.

<נורית אבנר: אני מסכימה עם דברים רבים שנאמרו על ידי החברות כאן.

<נורית אבנר: אני בקשר מצוין עם עמותת כן.

<נורית אבנר: אני חושבת שיפעת ומיכל עשו עבודה נהדרת וצריך לחזק אתכם.

<נורית אבנר: אני בעמותה עולמית שנקראת ליין אוף ג'ודה – אריה יהודה – ואנחנו תומכות בהעצמת נשים ובפרויקטים.

<נורית אבנר: יושבת כאן יפעת ויודעת שבהוד השרון תרמנו כסף כדי שיעבירו את הקורס של מנהיגות נשים.

<קריאה: חלק מהבוגרות הן חברות מועצת עיר.

<נורית אבנר: נכון.

<נורית אבנר: אני הכנסתי נשים אצלי ברשימה כי זה היה מאוד מאוד חשוב ומשמעותי.

<נורית אבנר: אני חושבת שאתן בעמותת כן עושות עבודה נהדרת.

<נורית אבנר: תמשיכו ותעשו יותר קורסים כי זה מוכיח את עצמו.

<נורית אבנר: הנושא של חינוך מבית.

<נורית אבנר: דיברו כאן על הקטע של רגשות אשמה.

<נורית אבנר: כשהתמודדתי הייתה לי ילדה בת שבע ואני רוצה לומר לכם שהיא ליוותה אותי בחצי השנה האחרונה והייתה היועצת האישית שלי והייתה צמודה אלי.

<נורית אבנר: הילדה הזאת יום אחד תהיה ראש ממשלה.

<נורית אבנר: אני אומרת לכם שלא צריך להרגיש רגשי אשמה.

<נורית אבנר: הילדים צריכים לראות אותנו ואנחנו מהוות את הדוגמה האישית לילדים שלנו.

<נורית אבנר: כשהבן שלי מביא את השקית עם הבגדים הביתה, והוא בן שלושים והוא ילד מדהים, הוא עורך דין, הוא אומר: אימא, את יודעת למי לתת את זה.

<נורית אבנר: אני עוד לא סיימתי את ההתמודדות שלי.

<נורית אבנר: אנחנו הולכים להדיח את ראש העיר ואם בג"ץ יעשה את מה שהוא אמר לנו לעשות, והוא הנחה אותנו, אני כנראה לא אקבל את הרוב במועצה וזה ילך לבג"ץ.

<נורית אבנר: במקרה הזה אני אשמח מאוד לקבל את העידוד ואת העזרה שלכן כמתמודדת לראשות העיר.

<נורית אבנר: אני לא אוותר אלא אלחם.

<נורית אבנר: אני רצה למרחקים ארוכים וזה החינוך שגם קיבלתי בבית.

<נורית אבנר: כולנו רצות למרחקים ארוכים ולא נוותר.

<נורית אבנר: אני רוצה לומר עוד דבר אחד שהוא מבחינה חוקית לגבי הנושא של התקשורת.

<נורית אבנר: רבותיי, תקשורת זה דבר מאוד מאוד חשוב.

<נורית אבנר: אני באופן אישי מרגישה שהתקשורת לא מספיק שיתפה פעולה אתי.

<נורית אבנר: היא שיתפה פעולה עם ראש עיר כוחני שיודע להפעיל אותה.

<נורית אבנר: יש לי הרבה דברים לומר בפאנל שיתקיים.

עליזה לביא: הרמה המוניציפלית במדינת ישראל, לא דומה מקרה אחד למקרה שני.

עליזה לביא: כדי להצליח צריך לזהות ולהבין.

עליזה לביא: לכן היה חשוב לי גם לצפות בסרט שראינו דרך המצגת.

עליזה לביא: קודם כל, המודעות, ההבנה, הראייה אבל לא המקרה שלך ברמת השרון - ואני אשמח מאוד לשמוע את הניתוח שלך – דומה למקרה של עפרה במגדל העמק, בשדרות, במיתר.

<נורית אבנר: היו שלושה ראשי ערים שהתמודדו ובג"ץ הדיח אותם.

<נורית אבנר: המלך הולך עירום.

<נורית אבנר: איפה התושבים?

<נורית אבנר: אתמול בכלכליסט היו שני עמודים.

עליזה לביא: דרך המשפט הזה שלך יש לנו בעיה מאוד מאוד גדולה בהבנת החברה הישראלית, במתח שבין הרשות השופטת לרשות המבצעת לרמה הקהילתית.

עליזה לביא: זה דיון לפאנל בכנס שדרות הבא.

עליזה לביא: במקום שלנו ובזווית המגדרית ובמשקפיים המגדריות שאנחנו מרכיבות ורוצות להתבונן דרכן, אנחנו צריכות להבין שכדי להצליח אנחנו צריכים ללמוד לקרוא את המפה הישראלית.

עליזה לביא: כדי לחזק נשים, נכון שיש דברים משותפים וכלים משותפים, אבל לא דומה העזרה שרחלי והחברות שלה צריכות לעזרה לה זקוקות נשים שנמצאות בישובים שהפילוח התושבי שלהם הוא אחר והוא שונה.

עליזה לביא: יש אזורים מסורתיים יותר, יש אזורים בפריפריה שכדי להצליח צריך להכיר את הסוגיות ואת המצוקות.

עליזה לביא: כשאני מקשיבה לך כאן – ויש כאן נשים שיש להן ניסיון רב, אסתר ואחרות וכמובן עמותת כן ועמותת פנים חדשות ועוד עמותות – צריך לזהות את השטח וללמוד מהטעויות ומהדברים שנאמרו כאן.

עליזה לביא: אני מאוד מאוד רוצה לתת אפשרות לכמה מתמודדות שבאות מהאזורים השונים בחברה הישראלית לספר לנו על הזווית הקהילתית האזורית המוניציפלית כדי לתת לנו את ההבנות.

<ענת קנפו: אני התמודדתי בפעם השנייה לראשות המועצה בהר אדר.

<ענת קנפו: רציתי לדבר על איזשהו מכנה משותף כי הישוב שלנו הוא מאוד מאוד איכותי, מצב סוציו אקונומי תשע ומה שקרה אצלנו בישוב היה מאוד מאוד לא מתאים למרקם של האוכלוסייה אבל זאת דמוקרטיה.

<ענת קנפו: אני חושבת שאנחנו כנשים לא נמצאות בתוך המשחק הפוליטי.

<ענת קנפו: אני מדברת יותר על ה-הארד קור של העשייה הפוליטית.

<ענת קנפו: הפוליטיקה הישנה מתנהלת בצורה מאוד מאוד כוחנית, לא חוקית, המתמודדים הגברים שנמצאים היום בשליטה גם בתוך הישובים עצמם מתחת לפני השטח וגם בתוך המועצות ובתוך מוקדי הכוח הברורים יותר, נקרא להם כך, השליטה שלהם היא בלתי מעורערת ואי אפשר לפרק אותה.

<ענת קנפו: הצלחתי להוריד ראש מועצה מכהן אחרי חמש שנות אופוזיציה קשות אבל המסע שהתנהל מולי היה מסע של הסתה, של הכפשות, של האזנות סתר, של סחיטה באיומים, של דברים שמתחילת הקמפיין נמצאים כביכול בידי המשטרה אבל שום דבר לא נעשה.

<ענת קנפו: אצלנו זיהו את זה כסיכול ממוקד, כך אמרו לי.

<ענת קנפו: נבחרנו במקום מאוד גבוה עם ארבעה מנדטים אבל הם הודיעו שעד שהם לא יורידו אותי, הם לא יפסיקו.

<ענת קנפו: עשו את זה בשיתוף פעולה שלושה מועמדים.

<ענת קנפו: אני שואלת את עצמי לגבי המשחק הפוליטי.

<ענת קנפו: אנחנו מדברות על שיתוף הקהילה, על פוליטיקה חדשה, על חינוך ועל דברים שהם יפים מאוד לשלב השני עת אנחנו נכנסות, אבל כדי להיכנס אנחנו צריכות להבין מה עובד כרגע ועוד יותר, מה לא עובד.

<ענת קנפו: הנושא הזה של תמיכה של נשים בנשים, אנחנו שמענו נשים קרייריסטיות רציניות מאוד - והכנסנו שני מנדטים - ואני חושבת שבעקבות זה שהיינו קבוצה עם יותר נשים מועמדות מאשר ברשימות אחרות, בסופו של דבר כן נכנסנו.

<ענת קנפו: כדוגמה אישית, נכנסו ארבע נשים מתוך סך הכול תשעה למועצה וזה השפיע על כל הרשימות, אבל עדיין נשים קרייריסטיות רציניות באות - יש לנו את מנכ"לית אינטל ועוד מנכ"ליות של ארגונים עסקיים מאוד רציניים - ואמרו לנו שהן חושבות שהן רוצות גבר במועצה.

<ענת קנפו: נשים קרייריסטיות.

<ענת קנפו: זאת אומרת שהעניין של המודעות למגדר הנשי, עדיין לא עובד.

עליזה לביא: סוגיה לא פשוטה.

<שירלי עודד דורן: שלום.

<שירלי עודד דורן: שמי שירלי עודד דורן, אני בת 38, רצתי ברשימת יש עתיד בעיר חדרה וראש העיר אתו רצתי נבחר.

<שירלי עודד דורן: מיד אחרי הבחירות כל מה שהובטח לי לפני, לא קוים.

<שירלי עודד דורן: ניסו למדר אותי.

<שירלי עודד דורן: בשבועיים האחרונים הפגישות והשיחות היחידות שאני מקבלת הן מעסקנים שמנסים להראות לי את כוחם, מנסים לקרב אותי לפוליטיקה הישנה ומנסים לשמר את המחויבות לבעלי הכוח.

<שירלי עודד דורן: אני מתלבטת אם להישאר - עד ה-26 לחודש, אז יתקיים טקס ההשבעה – בקואליציה בלי לעשות כלום או ללכת לאופוזיציה וליצור שינוי.

יפעת קריב: אני יכולה לומר לכם לגבי שירלי שלפחות אני מבטיחה שבליווי האישי שלי היא תישאר חברת מועצה.

יפעת קריב: לא משנה מי ולא משנה מה, חמש שנים את לא תהיי שם לבד אלא אנחנו נהיה אתך.

עליזה לביא: אנחנו עוד לא שם.

עליזה לביא: אנחנו עוד לא במקום הזה.

עליזה לביא: ביקשתי משירלי שתשתף אותנו משום שהמצוקה לא נגמרת.

עליזה לביא: כלומר, שירלי בעצם מספר שתיים של ראש העיר וחשוב לנו כאן, בטח בחדר הזה, שיהיה ידע, דעת וניסיון.

עליזה לביא: אם דיברנו על מודל אישי ועם דיברנו על מישהי בעלת ניסיון, כן לכוון את שירלי וכן לייעץ לבד.

עליזה לביא: היא לבד.

עליזה לביא: כרגע היא לבד ולא משנה אם זאת מפלגה כזאת או אחרת.

עליזה לביא: אנחנו מדברים ברמה המוניציפלית.

עליזה לביא: זה אתגר שמונח לפתחנו לסייע לשירלי.

<קריאה: מנטוריות.

עליזה לביא: מנטוריות, וזה חסר.

עליזה לביא: זה לא עניין מפלגתי.

עליזה לביא: שירלי, יש לך כאן הרבה מאוד חברות.

עליזה לביא: את לא יכולה לצאת מהחדר הזה היום בלי לקבל כאן מנטורית.

<שירלי עודד דורן: אני אשמח.

<שירלי עודד דורן: אני מוכנה להיעזר בך.

<שירלי עודד דורן: היה לי כיף להכיר כל אחת וכל אחת שדיברה כאן, הרגשתי שמתמלא חלל ואני לא לבד בעולם הזה.

<שירלי עודד דורן: אני אמשיך לעשות.

<יעלה מקליס: אני דווקא רוצה לדבר על החברה משדרות.

<יעלה מקליס: העובדה שהיא לא נכנסה לקואליציה ושמרה על האמונה שלה ועל הנאמנות שלה ליושר, זה מה שמאפיין אותה כאישה.

<יעלה מקליס: זה בדיוק מה שהיה לי בקדנציה הקודמת.

<יעלה מקליס: אני הייתי עם הסיעה הכי גדולה במועצה, אני הייתי הכי מחוזרת על ידי ראש העיר אבל אני החלטתי כי האמת הפנימית שלי, הדרך שלי וההתנהלות שלי לא מתאימה לשבת עם בן אדם כזה בקואליציה.

<יעלה מקליס: לכן ישבתי חמש שנים במדבר של האופוזיציה ושם למדתי.

<יעלה מקליס: אני באמת מתחברת לזה שצריך לחזק אותה כי באמת הרגשתי במידה מסוימת יתומה למרות שמשרד הפנים בתחילת הקדנציה הבטיח לנו הבטחות.

<יעלה מקליס: זה המקום לעזור וזה המקום לסייע.

<יעלה מקליס: אני עורכת דין ואני קצת מכירה ומסתדרת, אבל בכל זאת יש מקום לעזור.

<יעלה מקליס: היושרה שלה הוא דבר שמאוד מאפיין ומייחד את הנשים, ואני באופן אישי מתחברת לזה.

<יעלה מקליס: אני יכולה להגיד שזה תרם לי לבחירה וגרם לי להיות שונה מאחרים כי אני לא הצטרפתי ולא הייתי חלק ממה שמחובר לראש העיר הקודם.

<יעלה מקליס: אם אנחנו באמת עושים ריצ'רצ', העלאת אחוז החסימה הוא עוד נושא שצריך לקדם אותו.

<יעלה מקליס: אם האישה היא מספר שתיים, לא כמו אצלי שאני מספר אחד, ונכנס רק אחד מכל סיעה, בפועל לא עשינו כלום.

<יעלה מקליס: תודה רבה.

עליזה לביא: נמצאת אתנו טל שניידר שכדאי מאוד שכולם יעקבו אחרי הבלוג המאוד מאוד חשוב שלה.

עליזה לביא: את אמרת שיש לך סיפור אבל את גם יכולה לספר על דברים קשים שנאמרו נגד התקשורת.

<טל שניידר: מישהי אמרה שגם גננות יכולות להיות חברות מועצה.

<טל שניידר: תוך כדי הסיקור שעשינו – אני עיתונאית עצמאית – הגיע אלי סיפור מחדרה על נשות הליכוד שהראשונה בהן היא גננת.

<טל שניידר: היא פעילת ליכוד מקומית והיא התעצבנה על כך שסיעת הליכוד הקימה רשימה בלי אף אישה עד מקום שש.

<טל שניידר: הגיע אלי המכתב שהיא כתבה, יש לי אותו כאן, בו היא כתבה לראש הממשלה שהיא הולכת לקרוא לכל הנשים בחדרה לא להצביע ולא ללכת לבחירות כי הסניף המקומי סגר רשימה בה רק גברים.

<טל שניידר: התקשרתי אליה והיא הייתה בגן עם שלושים ילדים צורחים ברקע ואני מראיינת אותה.

<טל שניידר: הכנתי כתבה שהתפרסמה בסלונה ובבלוג שלי ותנחשו מה?

<טל שניידר: שום דבר וכלום.

<טל שניידר: אני מסתכלת על המשחק הפוליטי בעיניים של עיתונאית.

<טל שניידר: יש את מפלגת יש עתיד שנכנסה כבר לכנסת עם מודעות בתחום הפמיניסטי, יש את מרצ שמנהלת כבר שנים את הנושא הזה של הפמיניזם ויש את שאר העולם, מפלגות חרדיות, מפלגות ערביות והליכוד.

<טל שניידר: מבחינת הליכוד, שזו המפלגה הגדולה ביותר, אין כאן אף חבר כנסת מהליכוד, זה לא מזיז להם וזה לא מעניין אותם.

<טל שניידר: אני עברתי על הרשימות של הליכוד למועצות המקומיות – אין נשים בשום מקום.

<קריאה: ברעננה יש שתי נשים בראש הרשימה.

<טל שניידר: שנים אני משוחחת על זה גם עם ציפי חוטובלי.

<טל שניידר: זה הרי סיפור פוליטי ולא רק סיפור של העצמה נשית האחת של השנייה.

<טל שניידר: זה סיפור פוליטי של הגברים, איך שהם מנהלים את העניינים.

<טל שניידר: יש כיסים כבדים מאוד – אני לא רוצה להגיד שוביניזם, אני לא רוצה להאשים אותם כי לחלקם יש כוונות טובות – שצריך לפרק אותם.

<טל שניידר: הליכוד הוא כיס ענק שצריך לפרק אותו וסליחה, צריך לתת להם בראש כל הזמן כי הם פשוט מתעלמים מהנושא הזה ועושים זאת באופן עקבי.

<טל שניידר: שר הפנים הגיע לוועדה ונתן כותרת מאוד יפה ואני כעיתונאית רצתי אתה במשך שבועות ארוכים, אבל מה, בין הדיבורים לבין המעשים – יש לכם שתי רשימות בירושלים של הליכוד, האחת משה ליאון והאחת ברקת, שתי רשימות שמזוהות עם הליכוד ובאף אחת מהן אין אף אישה.

<טל שניידר: יותר מזה, במסיבת העיתונאים שהוא קיים שבוע לפני הבחירות, הלכו כתבים – אני לא ידעתי שיש מסיבת עיתונאים אבל הכתבים, גברים, חברים שלי – וסימסו לי שעה לפני מסיבת העיתונאים מה לשאול את שר הפנים.

<טל שניידר: תגידי לנו בנושא הפמיניסטי מה לשאול.

<טל שניידר: שלא תחשבו, העיתונאים לפי דעתי היו מאוד מאוד עם מודעות לסיפור הזה והמודעות היא מודעות אמיתית ולא מודעות של התנשאות.

<טל שניידר: מסמס לי חבר עיתונאי ושואל מה לשאול.

<טל שניידר: אני אומרת לו תוך כדי שישאל את שר הפנים למה אין בירושלים אישה.

<טל שניידר: הוא חבר ליכוד, הוא ממליץ אבל לא מיישמים הלכה למעשה.

<טל שניידר: כמובן שהוא שאל אותו ושר הפנים אמר שהוא לא רוצה להתייחס לרשימות ספציפיות אבל באופן כללי הוא חוזר על אותה אמירה.

<טל שניידר: זה מהשפה ולחוץ.

<טל שניידר: כל עוד אין העדפה מתקנת בחקיקה, זה לא יהיה.

<טל שניידר: בהקשר של הרשויות המקומיות, זה לא נאמר כאן, הסיפור של היעדר הגבלת כהונה.

<טל שניידר: זה תוקע פנים חדשות.

<טל שניידר: אני לא מצליחה להבין למה עשר שנים ברשות המקומות לא מספיקות לראש עיר.

יפעת קריב: חבר הכנסת שמעון סולומון הגיש הצעה בנושא.

<טל שניידר: התיקון שהובלתם לגבי השליש הוא תיקון מאוד מאוד חשוב אבל השאלה אם הוא יצליח לעבור מעבר לקריאה הטרומית.

<אביבה מנצור: אני מסכימה עם טל.

<אביבה מנצור: הנושא של הגבלת כהונת ראש מועצה, מבחינתנו זה נושא מאוד מרכזי.

<אביבה מנצור: כשאת מדברת על 15 שנים של כהונה, אני 15 שנים חברת מועצה אזורית דרום השרון – כוכב יאיר, צור יגאל שם תמכתם בשימי – ואני אומרת לכם שאם את יכולה 15 שנים, אם ראש מועצה יכול לכהן שלושים שנים, גם אנחנו יכולות להיות שלושים שנים.

<אביבה מנצור: זה לא פשוט להיאבק על המקום.

<אביבה מנצור: זה לא מספיק להיבחר.

<אביבה מנצור: ממש לא.

<אביבה מנצור: לחברי מועצה אין סמכויות בכלל.

<אביבה מנצור: כל עוד לא יתוקן החוק ולא תהיה חקיקה למתן סמכויות לחברי מועצה, ובמקרה זה אלה גם נשים וגם גברים, דבר שהוא מחויב המציאות כי נשים נמצאות בתוך מערכת – ואני נמצאת שנים רבות במערכת הזאת – ייצרית קשה וכוחנית.

<אביבה מנצור: נשים עוזבות את המועצה.

<אביבה מנצור: הנה אחת שעזבה.

<אביבה מנצור: על זה צריך לחשוב.

<אביבה מנצור: זה לא מספיק להיבחר.

<אביבה מנצור: אם אין להם מה לעשות והם בגדר גלמים ודחלילים, אין להם מה לעשות במועצה.

<אביבה מנצור: הן נשים והן משתפות יותר בדרכי הניהול שלהן וביכולת שלהן פי שתיים מאשר גברים שנמצאים, לפחות כך אצלנו במועצה, עם כל הכבוד להם.

<אביבה מנצור: הנושא הנוסף הוא הנושא הכלכלי.

<אביבה מנצור: אם אתה לא מחובר למפלגה, יש כאן בעיה לגיוס כספים ואי אפשר להתעלם מהנושא הזה.

<אביבה מנצור: זה דבר מורכב וקשה.

<אביבה מנצור: אני יושבת ומקשיבה לדברים.

<אביבה מנצור: אני פעילת נשים הרבה מאוד שנים, גם בשדולת הנשים, בעמותת כן וגם בהנהלת איגוד נבחרות ציבור ואני פונה עכשיו גם אל הגברים שיושבים כאן.

<אביבה מנצור: אם אנחנו לא נגייס לטובתנו גם את הגברים, אנחנו נמשיך להתבוסס בתוך עצמנו.

<אביבה מנצור: אני אומרת לכם שיש גברים שהיו אתי, אלופי משנה ואנשים ראויים וטובים והם מאמינים בנשים.

<אביבה מנצור: אני חושבת שהגיע הזמן לרתום לטובתנו את הגברים.

<אביבה מנצור: יושבים כאן גברים שלחלקם יש בנות או יהיו להם בנות ויש להם אינטרס לגדל שנים עצמאיות גם בביתם.

עליזה לביא: אני חייבת לסיים.

עליזה לביא: קיבלתי בקשה לכך.

עליזה לביא: היינו צריכות לסיים לפני רבע שעה.

עליזה לביא: אני חושבת שבראש ובראשונה אנחנו חייבות לשמר את האנרגיה שיש בחדר הזה.

עליזה לביא: אסור לה לכבות בחמש השנים הקרובות.

עליזה לביא: זה אומר סנכרון של כל המערכות, גם כמובן של ארגונים חוץ פרלמנטריים שעובדים ופועלים.

עליזה לביא: יש לנו כאן גם נציגות במשרד הפנים.

עליזה לביא: שר הפנים היום הוא מאוד מיינדד לעניין.

עליזה לביא: תמר ואני יכולות להיות חלוקות אידיאולוגית, אבל הרבה מאוד מהנושאים שלנו הם משותפים.

עליזה לביא: אני חושבת שיש בבית הזה 27 חברות כנסת שבהרבה מאוד מהנושאים משתפות פעולה ומבינות, ולמדו מההיסטוריה שאי שיתוף פעולה, גם בתקופות שלכן, לוקח אותנו אחורה.

עליזה לביא: אנחנו בולעות את הצפרדע ומשתפות פעולה יחד כדי לקדם את הנושאים, כל אחד עם השרים שלה, עם המפלגה שלה, עם אנשי השטח שלה ועם הארגונים שהיא יותר קרובה אליהם.

עליזה לביא: בחקיקה אנחנו נפעל ונעשה.

עליזה לביא: אנחנו כבר עושים.

עליזה לביא: אין לנו זמן לדווח כאן על כל החקיקה שנעשית, גם של חברי כנסת.

עליזה לביא: חבר הכנסת שמעון סולומון ואילן גילאון מובילים הצעה לקצר או להגביל את משך הכהונה ויש כאן עוד הצעות.

עליזה לביא: אבל אנחנו צריכים אתכן בהצעות חוק וביוזמות.

עליזה לביא: שירלי כדוגמה, היא לא יכולה לצאת מכאן לבד.

עליזה לביא: היא לא יכולה לצאת מכאן לבד.

עליזה לביא: הפורום שלכן בסנכרון עם עוד ארגונים ועוד פורומים צריך להיות.

עליזה לביא: אנחנו כאן בשבילכן.

עליזה לביא: אם אני רוצה לסכם את הישיבה הזאת, אנחנו נגביר את החקיקה ובכל דרך אנחנו כמובן נפעל בעניין הזה, אבל הפורום הזה חייב להיות נוכח גם בישיבות הוועדה למעמד האישה הרלוונטיות.

עליזה לביא: תבואו, תהיו חלק, תגישו ניירות עמדה, תציעו להציע שיתופי פעולה קואליציה-אופוזיציה.

עליזה לביא: זה חוצה מפלגות.

עליזה לביא: ככל שניטיב להבין את זה ולשים את מה שמפריד בינינו – כי יש מחלוקות אידיאולוגיות ויש שינויים פוליטיים – שנבין שיש בינינו ברית אחת כדי לקדם את הנושא הזה ואת כל ההשלכות שנובעות ממנו, רק כך נצליח.

עליזה לביא: תודה רבה לכולכם על המאמץ ועל ההגעה.