הוועדה המיוחדת למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול, כנסת 19, פרוטוקול מספר 8, 2013-12-10 11:30

מוחמד ברכה: בוקר טוב וברוכים הבאים.

מוחמד ברכה: השבוע אנחנו מציינים את השבוע הבין לאומי למאבק בנגע הסמים והישיבה הזאת מוקדשת לציון שבוע זה.

מוחמד ברכה: אני מתנצל על העיכוב בפתיחת הישיבה אבל בגלל ריבוי המבקרים בכנסת היום, הרבה מהאורחים התעכבו בכניסה.

מוחמד ברכה: אני חושב שחשוב שכולם הגיעו.

מוחמד ברכה: הנושא בו אנחנו דנים היום הוא התמכרויות לא מרפאות דיפרסיה של בני נוער, על הסיבה לשימוש בסמים, התוצאה, המוצא והצעות לפתרון.

מוחמד ברכה: כאמור, הכול לציון שבוע הסמים הבין לאומי.

מוחמד ברכה: אין ספק שבשנים האחרונות אנחנו עדים להתרחבות תופעות דיפרסיה ודיכאון גם בקרב מבוגרים וגם בקרב נערים וצעירים.

מוחמד ברכה: זאת לא תופעה ישראלית אלא זאת תופעה חובקת עולם, בעיקר העולם המערבי המתקדם.

מוחמד ברכה: בעיקר מדאיגה אותנו התופעה הזאת בקרב בני נוער כאשר חלק מהם מוצא זליגה לכיוון הסמים והתמכרויות למיניהן כמוצא, דבר שאנחנו צריכים לשתף פעולה בין כל הגורמים הרלוונטיים על מנת קודם כל להכיר את החשיבה, את הנטיות, את החששות ואת הדאגות של הדור הצעיר, מצד אחד, ולנסות לא לכפות עליהם פתרונות אלא מתוך הידברות לראות מה הכיוון אליו צריך ללכת על מנת לא ליפול במלכודת שלמרבה הצער הרבה פעמים אנחנו יכולים לדעת מתי היא מתחילה אבל לעולם לא נדע מתי היא מסתיימת ולפעמים היא מסתיימת בצורה טרגית וכואבת ביותר.

מוחמד ברכה: בחלק הראשון של הישיבה היום נקיים את הדיון בשני שלבים נפרדים ואחר כך נערב את הכול ביחד.

מוחמד ברכה: נשמע את אנשי הרשות, את אנשי משרד הבריאות, את המדען הראשי של הרשות שיעירו כמה הערות בנושא.

מוחמד ברכה: כמובן נשמע את נציגי משרדי הממשלה והעוסקים השונים אבל נהיה מעוניינים מאוד לשמוע את התלמידות ואת התלמידים שנמצאים כאן, כך שנוכל להיות שותפים וקשובים לדאגותיהם ולחששותיהם בניסיון לא לחשוב במקומם אלא לנסות להתחקות אחר הדרכים כדי שלא ייפלו להתמכרות או לעצם הנגיעה באלכוהול ובסמים.

מוחמד ברכה: אני מברך את כל הנוכחים אבל תרשו לי במיוחד לברך את התלמידים שהם לא מבית ספר אחד אלא מכמה בתי ספר ברחבי הארץ.

מוחמד ברכה: מאוד חשוב לנו שהגעתם.

מוחמד ברכה: אם מישהו או מישהי מכם ירצה לדבר, בבקשה.

מוחמד ברכה: כמובן נשמע את אשר ממועצת התלמידים הארצית.

מוחמד ברכה: נתחיל עם מנכ"ל הרשות הלאומית למלחמה בנגע הסמים והאלכוהול, מר גלר.

<יאיר גלר: תודה רבה, בוקר טוב.

<יאיר גלר: גם אנחנו כמובן מברכים את הנוכחים, את כל התלמידים, התלמידות והאורחים האחרים שהגיעו היום.

<יאיר גלר: ראשית, אני רוצה לפתוח בדברי תודה.

<יאיר גלר: זה לא מובן מאליו שסוגיה שמבחינתנו כמובן היא כל כך מהותית ומשפיעה על איכות חייו של אדם צעיר בפרט, אבל כמובן על כלל מהלך החיים של אזרחי מדינת ישראל, הכנסת הקדישה לעניין ועדה מיוחדת נפרדת, ועדה למאבק בנגע הסמים, שחבר הכנסת ברכה עומד בראשה זו הקדנציה השנייה, ואני חושב שבהובלתך אנחנו דנים כאן בהרבה מאוד סוגיות גם שוטפות וגם אסטרטגיות על מנת למזער את הנזקים, למזער את הצריכה כמובן, להפחית אותה למינימום האפשרי משום שאנחנו יודעים שהשפעותיו ונזקיו של הסם, ולא משנה כרגע איזה סם – אם זה מריחואנה או הרואין, אם זה אלכוהול או אחר – כל החומרים המסכנים האלה שאנחנו צורכים והרבה פעמים כמבוגרים אנחנו גם נותנים דוגמה שלילית, דוגמה רעה, לצעירים יותר – אין ספק שהנזקים האלה, הלוואי והם היו נעלמים מן העולם אבל אנחנו יודעים שאנחנו מדברים על משהו אוטופי, על משהו וירטואלי.

<יאיר גלר: אנחנו יודעים שהימצאותם של החומרים האלה הגם שהם לא חוקיים, ודאי לגבי הסמים ולגבי האלכוהול יש כמובן את הדיפרנציאציה של גילאים, של מי מותר לו ומי אסור לו, אבל לא ניכנס כרגע לעניין הזה, אין ספק שהנושא הזה הוא חשוב, הוא מהותי ומשפיע על כל אחד ואחד מאתנו.

<יאיר גלר: אנחנו דנים על ערך שנקרא איכות חיים ובסופו של דבר באיכות החיים, במיוחד של האדם הצעיר, אנחנו יודעים עד כמה בגילאי 15 עד 25, שאלה הגילאים שהצריכה בהם היא הגבוהה ביותר, במיוחד כאשר מדובר באלכוהול, אנחנו יודעים עד כמה הנזקים האלה הם קשים.

<יאיר גלר: אנחנו מדברים על נזקים הן פיזיולוגיים והן נפשיים אבל על הנזקים הנפשיים דוקטור פאולה רושקה ממשרד הבריאות תוכל להרחיב יותר כמי שמקצועית בתחום.

<יאיר גלר: אנחנו יודעים להגיד היום בוודאות שעל פי כלל המחקרים – וכאן גם כל שוללי הרשות מהממסד הממשלתי מסכימים – יש פגיעה חמורה בהתפתחות, יש פגיעה ב-איי.

<יאיר גלר: קיו, יש פגיעה בפריון, יש פגיעות נפשיות, תאונות דרכים שקורות ולצערי גם גובות מחיר יקר מאוד של חיי אדם, לפעמים זה מסתיים במוות ולעתים בפציעות.

<יאיר גלר: אנחנו יודעים על הנזקים הכלכליים הקשים מאוד שנגרמים למדינה ואת כל אלה, במיוחד בגילאים הצעירים עד גיל 25, אנחנו מנסים לעשות הכול על מנת למנוע.

<יאיר גלר: אנחנו גם יודעים שאותה תופעה שמוכרת לכם היטב, תופעת הסטלן, כאשר מדובר באנשים צעירים, הם יוצאים ממעגל החיים הנורמטיבי.

<יאיר גלר: הם אינם לומדים, אינם עובדים ואינם מתפקדים, יש פגיעה במעגלים הן המשפחתיים והן במקומות העבודה כאשר הם כבר עובדים, וגם כאן האיש, הפרט, כמו גם המשפחה, מפסידים הפסד כבד וכמובן החברה בכלל לה ההפסד הוא עוד הרבה יותר גדול.

<יאיר גלר: אני חייב לציין שבחודשים האחרונים יש התעוררות בשיח הציבורי וערבוב מושגים בין הקנביס לצרכים רפואיים לבין הקנביס לצורכי הכיף ואנחנו לא מתעלמים כמובן מהעניין הזה של הכיף.

<יאיר גלר: אנחנו יודעים לשים על כף המאזניים את הכיף ואת ההנאות מצד אחד, ואת ההשפעות מהצד השני, ולטעמנו כמובן המשקל של הנזקים וההשפעות השליליות הוא הרבה יותר כבד.

<יאיר גלר: אותו שיח ציבורי גורם לנו נזקים רבים.

<יאיר גלר: יש מסרים על ידי בעלי עניין ובעלי דעה ואנשי ציבור שאומרים – ואמרו את זה גם חברי כנסת וגם אחרים – השתמשנו, אני לא חושב שלהתפאר על המעבר על החוק, זה המסר הנכון, ודאי שלא לבני נוער.

<יאיר גלר: אני שמח לפחות שהעניין הזה כרגע הופסק ואני מקווה גם שהוא ייעלם מן העולם משום שהשפעתם של בעלי דעה ובעלי דעה ציבורית בפרט היא מאוד מאוד משמעותית והיא גורמת לנו נזק.

<יאיר גלר: אני מניח שעל כך דוקטור יוסי הראל פיש, המדען הראשי שלנו, ירחיב.

<יאיר גלר: לגבי הקנביס לצרכים רפואיים, על כך אין חולק.

<יאיר גלר: מי שראוי, מי שזכאי ומי שצריך לקבל את הקנביס לצרכים רפואיים, אנחנו רוצים שהוא יקבל אותו.

מוחמד ברכה: אך ורק על פי חוות דעת רפואית.

<יאיר גלר: רק על פי חוות דעת רפואית ועל פי החלטות של רופאים מומחים שהוכשרו לעניין הזה ויודעים גם לקבוע את הכמויות, את המינונים ואת הסוגים.

<יאיר גלר: הנושא הזה הוא מאוד מאוד משמעותי.

<יאיר גלר: אני רוצה כאן לסיים את הפתיח ולהשאיר יותר זמן לדיון הרחב, אבל אני רוצה לסיים היכן שהתחלתי ולומר שהמאבק הוא של כולנו.

<יאיר גלר: אין יותר אנשים שיושבים על הטריבונה אלא כולנו על המגרש.

<יאיר גלר: הכנסת והשר לביטחון פנים מובילים את המאבק כמו גם שרים אחרים כמו שרת הבריאות, שר הרווחה והשירותים החברתיים ושר החינוך.

<יאיר גלר: כל הנציגים שיושבים כאן, כולנו שותפים לאותו מעגל עשייה שאומר לעשות הכול על מנת למנוע ואם כבר הגענו למצב של אדם שצריך טיפול, כמובן שהוא יקבל את הטיפול.

<יאיר גלר: אם הוא נזקק לשיקום אחרי כן, שיקבל את השיקום אבל כלל ערוצי הפעולה מבחינתנו הם מהותיים, חשובים ולכולם יש משקל מאוד מאוד משמעותי.

<יאיר גלר: אני מאחל לכולנו והלוואי שלא נזדקק לאלטרנטיבה הרעה הזאת.

<יאיר גלר: יש הרבה אלטרנטיבות אחרות של כיף, של חיים ספורטיביים וחיים תרבותיים.

<יאיר גלר: יש הרבה מאוד לבני הנוער מה לעשות כדי שלא יצטרכו את אותה השפעה שנגרמת מחומרים.

<יאיר גלר: שוב אני מודה לכנסת וליושב ראש הוועדה על הובלתו את כל המאבק הזה.

<יאיר גלר: אני יכול להגיד שלמדינת ישראל יש הרבה מאוד במה להתגאות.

<יאיר גלר: הנתונים שלנו הם בין הטובים ביותר בעולם המערבי.

<יאיר גלר: גם בנושא של האלכוהול, בעקבות התכנית שהוביל אותה השר אהרונוביץ והחקיקה שנעשתה כאן בכנסת בסיוע הוועדה הביאה לתוצאות מאוד מאוד מרשימות.

<יאיר גלר: מאז 2009 אנחנו נמצאים בירידה מתמדת של צעירים מאוד ועל כך, אם אתם זוכרים, הייתה התעוררות חברתית קולנית מאוד וצודקת מאוד החל מראש הממשלה והמשך בהרבה מאוד אנשי ציבור אחרים כמו גם הורים, כמו גם אנשי קהילה אחרים, והצלחנו להגיע להישגים יוצאים מן הכלל ואנחנו כמובן רוצים להמשיך בהישגים אלה.

<יאיר גלר: גם בנושא של צריכת סמים, במיוחד המריחואנה, אנחנו נמצאים בין המקומות הנמוכים ביותר בעולם.

<יאיר גלר: הלוואי וזה ייעלם מן העולם, אבל כאמור אנחנו לא טיפשים ויודעים את מה שמתרחש כולנו.

<יאיר גלר: אנחנו לכן מנסים להעביר לתובנות של בני הנוער, של הצעירים, את אותם נזקים על מנת שלא יצרכו לחלוטין את הסמים ולא יזדקקו להם.

<יאיר גלר: זה אולי המסר החשוב ביותר.

<יאיר גלר: אני מודה לכם.

מוחמד ברכה: אני מודה למר יאיר גלר, מנכ"ל הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול.

מוחמד ברכה: אני רוצה לספר לכם שהיום גם במליאה, ולא רק במסגרת הוועדה, הכנסת תקיים ישיבה מיוחדת לרגל השבוע הבין לאומי למלחמה בנגע הסמים.

מוחמד ברכה: במליאת הכנסת יתקיים דיון בנושא הזה.

מוחמד ברכה: בהמשך לדבריו של מר גלר, אני רוצה לומר דבר שלדעתי מלווה את עבודת הוועדה מזה שנים.

מוחמד ברכה: בתקשורת מדברים הרבה על סמים קלים וסמים קשים.

מוחמד ברכה: המושגים האלה אינם קיימים על שולחן הוועדה.

מוחמד ברכה: אנחנו לא מכירים במושג הזה שיש סמים קלים וסמים קשים.

מוחמד ברכה: מבחינתנו כל הסמים הם סמים ממכרים והשימוש בהם פסול לחלוטין.

מוחמד ברכה: לכן אני רואה בעין מאוד לא חיובית, ואפילו שלילית ביותר, את הנאמר באחת מוועדות השרים על עצם המחשבה להתיר או לא להחשיב שימוש או מסחר בסוג מסוים של סמים כעבירה.

מוחמד ברכה: זה דבר מסוכן.

מוחמד ברכה: האנשים שעוסקים בעניין יודעים על מה אני מדבר.

מוחמד ברכה: אני אעלה את זה היום במליאת הכנסת ואני מבקש משרי הממשלה שאפילו לא יחשבו על התרה במובלע או במוצהר בסוג של סמים.

מוחמד ברכה: דוקטור פאולה רושקה, מנהלת המחלקה לטיפול בסמים והתמכרויות במשרד הבריאות.

<פאולה רושקה: תודה רבה על ההזמנה להצטרף לדיון החשוב הזה.

<פאולה רושקה: אני מתרגשת מאחר ונמצאים כאן כל כך הרבה תלמידים מבתי ספר שונים.

<פאולה רושקה: זאת הזדמנות מאוד חשובה לנו להעביר מסרים ברורים על הנזקים הבריאותיים והנפשיים שקשורים בשימוש בחומרים פסיכו-אקטיביים.

<פאולה רושקה: אנחנו מדברים על סמים ואנחנו מדברים על אלכוהול כשבעצם הוא סם מאוד מזיק, הוא סם חוקי ולכן הוא נגיש לכולם בקלות רבה.

<פאולה רושקה: אני רוצה קודם כל להתייחס לנושא דיכאון וסמים.

<פאולה רושקה: גיל התבגרות הוא גיל עדין במיוחד, היכן שהמוח והגוף מסיימים את התפתחותם.

<פאולה רושקה: לכן החשיפה לחומרים שונים – אלכוהול וסמים – גורמת לנזקים בהתפתחות המוח, נזקים שלצערנו ברובם בלתי הפיכים.

<פאולה רושקה: המחקר הנוירו-ביולוגי הראה לנו בשנים האחרונות שבעצם הסמים גורמים שינויים במוח – אנחנו קוראים לזה שינויים נוירו-פלסטיים – כך שבעצם כל תפקוד המוח מגיע לאיזון אחר שהוא לא האיזון הרצוי ולכן נגרמים כאן נזקים כמו למשל בנושא של זיכרון ויכולת הלמידה העתידית.

<פאולה רושקה: אנחנו יודעים שאנשים צעירים רוצים להתקדם ורוצים ללמוד, אבל בזה שהם חשופים לחומרים האלה, הם מורידים לעצמם אפשרות להצליח בעתיד בלימודים ובקריירה שלהם.

<פאולה רושקה: זה משהו מאוד חשוב וחשוב שהצעירים ידעו זאת כי זאת בחירה.

<פאולה רושקה: לקחת סם או לא לקחת, לשתות אלכוהול או לא לשתות, זאת בחירה, לפחות בתחילת הדרך.

<פאולה רושקה: לחומרים האלה יש השפעה על מצב הרוח.

<פאולה רושקה: אנחנו יודעים שבגיל ההתבגרות גם כך מצב הרוח נתון מאוד לתנודות.

<פאולה רושקה: צעירים לא פעם מתאכזבים מאוד מהר ובצורה קיצונית חושבים על התאבדות אחרי שהתאכזבו אולי מאהבה שלא הצליחה להם או מתוך שעמום וחוסר עניין במה שקורה.

<פאולה רושקה: השעמום והריקנות, גם אלה אחד הנושאים המרכזיים בגיל הזה ואנחנו יודעים שבגלל השעמום יוצאים ושותים.

<פאולה רושקה: אומרים לי צעירים: מה את רוצה שאני אעשה, שאני לא אשתה?

<פאולה רושקה: משעמם.

<פאולה רושקה: המילה משעמם היא מילה אותה אני שומעת כל הזמן.

<פאולה רושקה: בלי לשתות, אין כיף.

<פאולה רושקה: לא נהנים.

<פאולה רושקה: יוצאים, קודם כל שותים כמה שוטים ואז יכולים להתחיל ליהנות.

<פאולה רושקה: אנחנו יודעים שהשימוש באלכוהול בכמה מנות ביחד באותו אירוע, הוא מאוד מזיק.

<פאולה רושקה: הגוף לא מצליח לפרק את האלכוהול מהר ולכן הנזקים, גם לבריאות הגופנית וגם לבריאות הנפשית, עולים בצורה כזאת.

<פאולה רושקה: אנחנו היום מדברים קודם כל על מניעת הנזקים.

<פאולה רושקה: אני רוצה שתדעו שאם אתם רוצים לשתות, דעו שאתם פוגעים בעצמכם, פוגעים ביכולות העתידיות שלכם.

<פאולה רושקה: בנוסף מצב הרוח מאוד מושפע מסמים שונים, במיוחד מאלכוהול.

<פאולה רושקה: אנחנו יודעים שהרבה פעמים אנשים מאוכזבים אומרים שהם ישתו והם ישכחו את כל הטראומות ואת כל הבעיות.

<פאולה רושקה: זאת מעין בריחה אבל אנחנו יודעים שזאת אשליה.

<פאולה רושקה: האלכוהול כן משכיח זמנית את הבעיה, אבל מהר מאוד מוריד את מצב הרוח ואז הבן אדם נכנס לדיכאון ביתר קלות.

<פאולה רושקה: אנחנו יודעים שהיום במדינה יש תכנית ארצית למניעת התאבדות, וזה אחד הנושאים הקשים מאוד שאנחנו צריכים להתמודד אתו, ולצערנו אנחנו יודעים שהרבה מאוד צעירים מנסים להתערב מתוך מצבים כאלה.

<פאולה רושקה: שלא תחשבו שאם אתם שותים, מצב הרוח שלכם יהיה יותר טוב ואתם תברחו מהרצון להתאבד כי זה לא כך, הרצון בגיל הזה עולה.

<פאולה רושקה: זה עוד נושא חשוב אותו אתם צריכים להבין.

<פאולה רושקה: הדיכאון כאן כי גם החיים שלנו קשים, יש הרבה טראומות מסביב, הרבה גורמי דחק, הרבה תחרות ומצב הרוח בקלות מושפע מזה, במיוחד בגיל ההתבגרות אז אין יציבות.

<פאולה רושקה: אנחנו חייבים להיות מודעים לכך.

<פאולה רושקה: גם לגבי סמים אחרים, חוץ מהקנביס, יש לנו בזמן האחרון תופעה לה אנחנו ערים מאוד והיא השימוש בריטלין כביכול לשיפור ההצלחה בלימודים.

<פאולה רושקה: זאת תופעה שאנחנו רואים בקרב הרבה סטודנטים.

<פאולה רושקה: מי שסובל מהפרעת קשב וריכוז, מאובחן נכון והוא צריך לקבל את זה כדי להצליח בלימודים, זה בסדר גמור, אבל בזמן האחרון יש תופעה שסטודנט מוכר לשני את התרופות שלו, את הריטלין שלו.

<פאולה רושקה: באוניברסיטה, מי שרוצה להצליח יותר בלימודים, לקראת המבחן הוא לוקח ריטלין כי אז אולי הוא יקבל ציון יותר גבוה.

<פאולה רושקה: אתם צריכים להבין שהריטלין היא תרופה שקודם כל סם מסוכן, היא נמצאת בפקודת הסמים המסוכנים.

<פאולה רושקה: כל עוד שהרופא נותן אותה, הוא יודע איך הוא נותן, מה התוצאות ומה המינון שצריך לתת.

<פאולה רושקה: מי שלוקח על דעת עצמו, הוא גורם לנזקים.

<פאולה רושקה: צריך לוודא את המינון ושאותו לוקח יהיה תחת מעקב מאוד צמוד.

<פאולה רושקה: בשנים האחרונות, גם בארצות הברית, יש הצפה של שימוש בריטלין אצל המון אנשים בריאים שכביכול רוצים להיות יותר חכמים באמצעות השימוש בתרופה הזאת.

<פאולה רושקה: המחקרים לא הוכיחו שזה משפר את האינטליגנציה ואת ההספקים אלא להיפך.

<פאולה רושקה: אם מישהו בריא לוקח את זה, לפעמים זה אפילו מוריד לו תחום בכמה תחומים.

<פאולה רושקה: לכן זה גם מסר מאוד חשוב.

<פאולה רושקה: אנחנו עוד לא הספקנו מספיק להיכנס ל הזה כאנשי מקצוע אבל הגיע הזמן שנתייחס אליו.

<פאולה רושקה: אותו הדבר לגבי תרופות הרגעה שיש בארון התרופות שלנו בבית כאשר לוקחים כל מיני תרופות.

<פאולה רושקה: גם זאת תופעה שהולכת ומתרחבת ולא רק בארצות הברית אלא גם כאן.

<פאולה רושקה: אני רואה שמולנו עומדים המון אתגרים ואני חושבת שנוכל להצליח יותר אם נשתף פעולה גם עם הצעירים שיאמרו לנו שנגיע אליהם בדרך הזאת וכי המסר שאנחנו מעבירים לא ברור להם.

<פאולה רושקה: הדו שיח כאן הוא חשוב מאוד על מנת שנצליח.

<פאולה רושקה: תודה רבה.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

מוחמד ברכה: דוקטור יוסי הראל פיש הוא המדען הראשי של הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול.

מוחמד ברכה: בבקשה.

<יוסי הראל פיש: כבוד היושב ראש, אני קודם כל רוצה לברך על הכינוס הזה.

<יוסי הראל פיש: אני חושב שהעובדה שבני הנוער נמצאים כאן הוא אחד הדברים החשובים ביותר.

<יוסי הראל פיש: זאת לא פעם ראשונה שאני בכינוס של הוועדה הזאת אליו מגיעים בני נוער.

<יוסי הראל פיש: אני חושב שהמסר שאתם בני הנוער חלק לא רק מהפתרון אלא אתם חלק מהחשיבה שלנו והיכולת שלנו לחולל שינוי ואתם שותפים מלאים באותה קואליציה של שותפים שמנסה לחולל את השינוי, זה מסר שאנחנו מנסים גם לחיות אתו ולעשות אותו.

<יוסי הראל פיש: זה שאנחנו אנשי המקצוע באים עם הממצאים של המחקרים ועם הידע והתובנות, זה אף פעם לא מספיק בלי שאנחנו שומעים מכם איך אתם רואים את הדברים.

<יוסי הראל פיש: אתם בעצם עוזרים לנו – וביחד אתכם – לגבש את הפתרונות.

<יוסי הראל פיש: אני אשתדל לא לחזור על דברים שכבר נאמרו ואהיה קצר.

<יוסי הראל פיש: ברור שחלק מהסיבות שבני נוער וצעירים פונים לסמים, כוללים תפיסות לא כל כך אמיתיות או אפילו מעוותות שזה ייתן להם כיף ויאפשר להם להיראות קול בעיני החברים שלהם, יאפשר לבלות בצורה יותר נחמדה ואולי גם להרגיש היי במקום תחושה של דכדוך או דיכאון שאתם חושבים שקיים שם.

<יוסי הראל פיש: זה בין השאר גם נובע מתפיסה של מה שאנחנו קוראים מסוכנות נמוכה.

<יוסי הראל פיש: כאילו יש תפיסה שבסדר, קצת אלכוהול ומריחואנה זה לא כל כך מסוכן, אני יודע מתי לשלוט בזה ועוד תפיסות כאלה שהיום אנחנו יודעים כמה התפיסות הללו לא נכונות ומעוותות.

<יוסי הראל פיש: אני דווקא רוצה לדבר על הכיוון של הפתרונות, על אותן שלוש או ארבע נקודות מרכזיות שאני חושב שכל הזמן צריכות להיות לנגד עיני עת אנחנו פועלים את הפעילות שלנו כדי לשנות לטובה את המצב.

<יוסי הראל פיש: הדבר הראשון הוא הנושא של לחולל שינוי בתפיסת המסוכנות ואת זה אנחנו עושים אם בעזרת התכניות של משרד החינוך – ויושבת כאן קרן רוט שהיא המפקחת הארצית על תכניות המניעה של מערכת החינוך הפורמלית, יושבים כאן אנשים אחרים שעובדים בקהילה ויושבים כאן בני הנוער עצמם.

<יוסי הראל פיש: אנחנו חייבים לקבל את המידע הנכון ואת המידע האמין לגבי המסוכנות של החומרים.

<יוסי הראל פיש: גם חומר, כמו שיאיר הזכיר, האלכוהול שהוא אמנם חוקי, כאשר שותים אותו בהפרזה יש לו השפעות מסוכנות מכאן ועד הודעה חדשה, ואני אפילו לא נכנס לפירוט שלהן.

<יוסי הראל פיש: הידע לא תמיד נמצא שם והידע חייב להיות.

<יוסי הראל פיש: התפיסה של המסוכנות, במקומות שראינו שתפיסת המסוכנות יורדת, מיד השימוש עלה וכשהשימוש עלה כל התוצאות השליליות של השימוש התחילו גם הן לעלות.

<יוסי הראל פיש: הדבר השני הוא פיתוח אלטרנטיבות.

<יוסי הראל פיש: אנחנו חייבים בכל מקום, גם ברמה הארצית וגם ברמה של השלטון המקומי ובקהילות, לפתח את האלטרנטיבה גם מבחינת הזירות החברתיות בהן בני נוער וצעירים יכולים להסתובב שהן זירות שהן נקיות מסמים ואלכוהול, זירות שאפשר לעסוק בהן בפעילויות שכיף לכם לעשות ולא שאנחנו חושבים שכיף לכם לעשות.

<יוסי הראל פיש: אתם צריכים לעזור לנו לפתח את אותם מוקדים, אם זה בספורט, אם זה באומנות, אם זה במעורבות קהילתית ואם זה בכל דבר אחר שבני הנוער ירצו להיות שם כי החברים שלהם נמצאים שם וכשהם עושים את הפעילויות בזירות הללו, אז הם מרגישים קול בעיני החברים שלהם ואז הם בכלל לא צריכים לגשת למקומות הללו של צריכת חומרים.

<יוסי הראל פיש: את הבנייה של האלטרנטיבות אנחנו המבוגרים והרשויות הרלוונטיות חייבים להירתם, ולפעמים זה תלוי בתקציבים או במשאבים אחרים אבל אנחנו חייבים לשים את הדגש על בניית האלטרנטיבות הללו ולהמשיך להעצים את זה כדי שיהיה את האיזון הזה שיוריד לגמרי את הצורך ואת הרצון ללכת לחפש את ה-קולינס ואת הכיף ואת הבילוי במקומות המסוכנים.

<יוסי הראל פיש: הדבר האחרון ובזה אני רוצה לסיים את החלק שלי הוא שכולנו, כל החברה הישראלית, גם המבוגרים ובעיקר הצעירים, אנחנו חייבים להתחיל לשנות את התרבות המעוותת הזאת שפיתחנו בשנים האחרונות שכאילו בלי איזה חומר כימי אנחנו לא יכולים לעשות כיף.

<יוסי הראל פיש: אנחנו צריכים להתחיל להבין שאפשר להשפיע על הכיף במקום לחפש כיף תחת ההשפעה.

<יוסי הראל פיש: זה צריך להיות המסר העיקרי.

<יוסי הראל פיש: אנחנו המבוגרים לא צריכים בחתונות להכניס את האלכוהול לתוך רחבת הריקודים עם מבחנות כדי ליצור תחושה שאם לרגע אחד לא יהיה אלכוהול, כל הריקודים ידעכו והשמחה תדעך.

<יוסי הראל פיש: זה לא ידעך.

<יוסי הראל פיש: הצעירים, אתם יכולים להפסיק את הנוהג שלמדתם אותו מאתנו המבוגרים לפני 10-15 שנים, שלא הולכים לבלות ותוך כדי בילוי אולי שותים קצת אלכוהול או לוקחים איזה סם אלא שהיום הולכים לבלות כשמטרת הבילוי היא לשתות או למצוא את הסם.

<יוסי הראל פיש: את זה צריך לשנות.

<יוסי הראל פיש: אתם חייבים להיות שותפים אתנו בדרך הזאת כי אלה החיים של כולנו, זאת התרבות של כולנו ואם יש דבר יחיד שאני לא כל כך מסכים עם פולה ואני בטוח שהיא מסכימה אתי - זה שהחיים כאן לא קשים.

<יוסי הראל פיש: הם מורכבים.

<יוסי הראל פיש: החיים כאן הם מדהימים, הם נהדרים, והחיים בתקופת הנעורים הוא הדבר היפה ביותר והמדהים ביותר, ואפילו אני עדיין נאחז בזה ואני מרגיש את עצמי עדיין נער.

<יוסי הראל פיש: המסר הוא: תחיו את החיים האלה, תעשו את הכיפים שלכם אבל אתם תשפיעו על הכיף ואל תחפשו איזה חומר כימי שיעזור לכם להשפיע עליו.

<יוסי הראל פיש: תודה.

מוחמד ברכה: נשמע את אשר כץ ממועצת התלמידים.

מוחמד ברכה: לאחר מכן נשמע את חבר הכנסת חנא סוייד שצריך לעזוב למשימה אחרת בכנסת.

מוחמד ברכה: לאחר מכן נשמע את משרד החינוך.

<אשר כץ: שלום.

<אשר כץ: אני ממועצת התלמידים, הגוף שמייצג את כל התלמידים ובני הנוער בישראל.

מוחמד ברכה: אתה נדרש לומר את הדברים הכי חכמים.

<אשר כץ: אני אשתדל.

<אשר כץ: הצבת לי משימה.

<אשר כץ: אני דווקא רוצה להצטרף לדבריו של דוקטור יוסי ולהציג גם כבעיה וגם כפתרון את השעמום.

<אשר כץ: פעמים רבות בני הנוער מוצאים את עצמם חוזרים הביתה מבית הספר, עושים שיעורי בית ורוצים להפעיל את עצמם ולעשות משהו.

<אשר כץ: אין להם הרבה פעילויות, הם הולכים לפארק או למקום אחר ופעמים רבות כדי להכניס קצת אקשן, הם ייקחו את האלכוהול, סמים וכל מה שהזכירו כאן.

<אשר כץ: זה לוקח אותי לפתרון.

<אשר כץ: כלומר, פעמים רבות זה לא מגיע ממצוקה אלא זה מגיע פשוט משעמום, כי פשוט אין להם משהו לעשות.

<אשר כץ: זאת המשימה שלנו.

<אשר כץ: המשימה שלנו היא להגיד שנמצא להם פתרון.

<אשר כץ: בית ספר הוא לא רק בשעות בית הספר.

<אשר כץ: נעודד תנועות נוער, נעודד תרומה לקהילה, נעודד תעסוקה של בני נוער, נעודד כל מיני דברים שלא רק שהם יפיגו את הצריכה של סמים אלא יהיה להם אפקט חיובי.

<אשר כץ: כלומר, תהיה יותר תרומה לקהילה, בני הנוער ילמדו לעבוד וכולי.

<אשר כץ: אנחנו באמת צריכים להתמקד בנושא הזה של שעמום.

<אשר כץ: כמו שאמרתי, אלה בני נוער שמגיעים מבית טוב וממקום טוב והם מוצאים את עצמם במקומות האלה בלי שהם רוצים.

<אשר כץ: אם נעודד את התעסוקה, נוכל לפתור הרבה מהמקרים האלה.

<אשר כץ: דיברו כאן על דיפרסיה.

<אשר כץ: חשוב מאוד שבית הספר יעודד כך שיהיה מבוגר, שיהיה יועץ, שיהיה מישהו שבני הנוער יכולים לדבר אתו, שבני הנוער יכולים לתאר בפניו את הקשיים שלהם ואת הבעיות שלהם.

<אשר כץ: אנחנו מקווים הדברים האלה יגרמו לכך שבני הנוער ימצו את עצמם וגם יפסיקו את צריכת הסמים.

מוחמד ברכה: לפני כשנה נאמר לנו בוועדה שמי שמשפיע על בני נוער, אלה דווקא יותר בני נוער מאשר מבוגרים.

<אשר כץ: אני לגמרי מסכים אתך.

<אשר כץ: בטח המשימה שלי היא להיות עם החבר שלי כשיש לו בעיה וזה מובן מאליו, אבל לפעמים גם צריך את המבוגר.

<אשר כץ: דיברנו על זה גם במועצת נוער ארצית.

<אשר כץ: לפעמים ללכת למישהו בוגר, מישהו עם ניסיון חיים, מישהו שאתה יכול לדבר אתו, דבר שיכול לפתור את המצוקה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת דוקטור חנא סוייד.

חנא סוייד: שלום לכולם.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, חברי חבר הכנסת מוחמד ברכה.

חנא סוייד: אני רוצה להודות ולהעלות על נס את ההזמנה ואת העריכה והארגון של הכנס הזה בנוכחות כל כך הרבה אורחים מכובדים, מומחים, יועצים ובעיקר בני ובנות נוער שהם חשופים בעיקר לסכנות של סמים.

חנא סוייד: אני רוצה לציין שהדרך הטובה ביותר, היעילה והאפקטיבית ביותר להיאבק בנגע הסמים היא לא להתקרב לסמים.

חנא סוייד: הגמילה הטובה ביותר היא לא לגעת בזה כי אחרת נכנסים לסרבולים ולמעגלים מתכנסים שאי אפשר לצאת בהם או בקושי רב ובסבל רב אפשר לצאת מהם.

חנא סוייד: לכן הדרך היעילה ביותר והטובה ביותר היא לא להתקרב לא לעישון סיגריות, לא להתקרב לאלכוהול ולעוד דברים אחרים שאזכיר אותם.

חנא סוייד: כל אחד יזכור.

חנא סוייד: אם הוא נכנס לזירה הזאת, היא בעצם גורם לנזק בל ישוער לעתיד שלו, למוביליות החברתית, לאפשרות שלו להתקדם אם בלימודים, אם בתעסוקה, בכל החיים.

חנא סוייד: זה בעצם מעין גזר דין מוות או מאסר עולם שאחד גוזר על עצמו אם הוא נכנס למעגלים האלה.

חנא סוייד: לכן החשוב ביותר הוא לא להיכנס לזה.

חנא סוייד: אני יודע שלפעמים עומדים במצבים קשים, לנסות בצורה זו או אחרת, לגעת, אבל צריך לזכור תמיד להתרחק מזה כי אתה נופל בבור שקשה לך אחר כך לצאת ממנו.

חנא סוייד: אני רוצה להוסיף לזה, במיוחד לבני ובנות הנוער.

חנא סוייד: הבעיה של סמים והבעיה של נהיגה במהירות מופרזת, תשוו את שני הדברים, יש בהם סיכונים.

חנא סוייד: אין בהם יחס חד חד-ערכי שאם אתה מעשן, יהיה לך סרטן ריאות ואם אתה נוסע במהירות אתה עלול להיות מעורב בתאונת דרכים ותיהרג, אבל הסיכון לכך הוא מאוד גבוה.

חנא סוייד: לכן אני רואה הזדמנות לבקש ולפנות לבני הנוער מכל המגזרים להיזהר מאוד בנסיעה.

חנא סוייד: אי אפשר לומר אל תנהגו, תנהגו, הנהיגה היא דבר מותר ובהחלט רצוי אבל צריך לצרוך אותה בזהירות רבה.

חנא סוייד: דבר אחרון אותו אני רוצה לומר ואני מצטרף לדברי היושב ראש חבר הכנסת מוחמד ברכה הוא בעניין החשיבה המשונה לאפשר שימוש בסמים קלים.

חנא סוייד: אני חושב שבעצם זאת הזמנה פתוחה לאפשר לבנות ובני הנוער להיכנס למעגל מסוכן זה.

חנא סוייד: אני יכול לחשוב על זה רק במקרה אחד, כשזה סוף של תהליך גמילה ובפיקוח רפואי שיעזור לך לצאת ולהיגמל מסמים קשים, אבל לאפשר לבני או בנות נוער להתחיל עם ההקדמה שהיא כאילו קלה, זה ברוב המקרים יכול להביא להתמכרות מוחלטת.

חנא סוייד: לכן אני חושב שכדאי שתצא קריאה מהוועדה לוועדת השרים שלא תחשוב ולא תביא בחשבון את העניין הזה.

חנא סוייד: אני משווה גם עישון לסיגריה אלקטרונית.

חנא סוייד: סיגריה אלקטרונית יכולה לבוא בחשבון אם אתה רוצה להיגמל מעישון אבל לא שתתחיל עם סיגריה אלקטרונית כי בסופו של דבר זה יגרום לך להתרגל לניקוטין ולהתחיל לעשן.

חנא סוייד: שוב, אני מברך על הכנס הזה ומקווה מאוד שההמלצות תהיינה בכיוון החיובי.

חנא סוייד: תודה.

מוחמד ברכה: תודה חבר הכנסת סוייד.

מוחמד ברכה: גברת קרן רוט איטח ממשרד החינוך.

<קרן רוט איטח: בוקר טוב לכולם.

<קרן רוט איטח: אני מברכת את חבר הכנסת לקיים ישיבה כזאת בה משתתפים כל כך הרבה בני נוער חשובים ויקרים.

<קרן רוט איטח: זאת הזדמנות להודות לכם, בני נוער, שבחרתם להגיע לכאן יחד עם היועצים והמחנכים שהם בעצם האנשים שנמצאים בקו הראשון בעבודה ובעשייה החינוכית עם בתי הספר.

<קרן רוט איטח: נמצאים כאן ילדים שהם בעצם שותפים לעשייה בתוך בית הספר, לצוות החינוכי, בקביעה וביישום תכניות מניעה.

<קרן רוט איטח: אנחנו יודעים שהתנסויות בעישון, בשימוש בסמים ובשתייה של אלכוהול, היא חלק מהתנסויות שמאפיינות את גיל ההתבגרות.

<קרן רוט איטח: הנקודה היא שמה שיגרום לזה להפוך להתנהגות שהיא התנהגות ממכרת, זאת מידת המצוקה הנפשית שאותו בן נוער חווה.

<קרן רוט איטח: המשימה שלנו כמערכות שונות – מערכת חינוך, רווחה ובריאות – היא לזהות את אותם ילדים שנמצאים בסיכון ובמצוקה על מנת לסייע ולמנוע את המעורבות בשימוש בחומרים.

<קרן רוט איטח: אנחנו בהחלט חיים בחברה מורכבת - לא בחברה קשה אלא במציאות מורכבת – בה המסרים הם מאוד שונים, סותרים והרבה פעמים מאוד מבלבלים.

<קרן רוט איטח: לשאלתך לגבי המקום של המבוגרים בהשפעה על העמדות של בני נוער, אמר כאן אשר שלמתבגרים יש בהחלט מקום אבל מקום מאוד מאוד גדול וחשוב המקום של המבוגרים.

<קרן רוט איטח: כשאנחנו שמים את המקום של המתבגרים, אנחנו כאילו מתנערים מהאחריות שלנו בהשפעה על התפיסות של המסוכנות של הדבר הזה או מה אנחנו כדמויות חיקוי או מה אנחנו כדמויות שמהוות דוגמה, מה אנחנו מעבירים לבני הנוער.

<קרן רוט איטח: אני רוצה לחזור ולומר כאן שלבני הנוער יש תפקיד מאוד מאוד חשוב כשומרי סף, כמסייעים בגיבוש תפיסה של קידום בריאות אבל גם לנו כמבוגרים יש אמירה מאוד מאוד גדולה.

<קרן רוט איטח: בשימוש היום של מושגים כמו חומרים קלים, חומרים קשים, לגליזציה של שימוש בחומרים כמו מריחואנה, יש לנו כאן תפקיד מאוד חשוב ואנחנו צריכים להבין את התפקיד הזה ושלא נברח ממנו.

<קרן רוט איטח: אני מזמינה אותנו כוועדה, בוודאי את בני הנוער, להשמיע את הקול שלהם ולשמוע מה להם יש לומר בנושא הזה.

<קרן רוט איטח: דבר נוסף ואחרון.

<קרן רוט איטח: אנחנו היום מבינים את תפקיד בית הספר כמקום המשמש עוגן וכמקום שמאפשר חוויה חיובית וגם מצמצם את תחושת המצוקה של הילדים.

<קרן רוט איטח: לכן גם בבית הספר אנחנו עובדים על קידום הכלים, על קידום אווירה חיובית ועל המקום של הצוותים החינוכיים כמסוגלים וכעומדים כדמויות משמעותיות מול המתבגרים וככתובת לפנייה לעזרה.

<קרן רוט איטח: אני מקווה שיחד נוכל באמת לפתור את משימה המורכבת הזאת.

מוחמד ברכה: אני בכל זאת מבקש שתרחיבי בכל מה שקשור לפעילות האמיתית בשטח.

מוחמד ברכה: האם זה פרונטלי מול תלמידים, מול מחנכים?

מוחמד ברכה: האם יש הידברות, שיחות, הקשבה וטיפול נקודתי היכן שיש בעי?

<קרן רוט איטח: אנחנו עוסקים בכמה מישורים - במישור של המניעה, של החינוך, של בניית החוסן.

<קרן רוט איטח: אני חושבת שנתונים שמדברים על הפחתה של שימוש או על מגמה של ירידה, זה בין היתר תוצאה של עבודה חינוכית בתוך מערכת החינוך.

<קרן רוט איטח: העבודה שלנו נעשית בכמה רבדים.

<קרן רוט איטח: יש לנו מב"סים בתוך בתי הספר בחינוך העל יסודי, שהם הדמויות המקצועיות שמובילות.

<קרן רוט איטח: הם המדריכים את העשייה בתוך בתי הספר.

<קרן רוט איטח: אנחנו מכשירים יועצים, מכשירים מב"סים, עובדים מול צוותי חינוך על מנת להעביר תכניות של כישורי חיים.

<קרן רוט איטח: בצד זה אנחנו מכשירים מנהיגות נוער, בעיקר בחטיבת הביניים ובשנים האחרונות גם בבתי הספר היסודיים בקרב תלמידי כיתות ה'-ו' בנושא של אלכוהול ובנושא של מניעת עישון.

<קרן רוט איטח: אנחנו משתפים מנהיגות נוער כדי שיהיו שותפים בהעברת תכניות המניעה בתוך בתי הספר.

<קרן רוט איטח: בצד זה אנחנו גם מעבירים את תכנית אופי מול פיתוח יכולות התמודדות, תכניות שמכוונות לילדים שכבר מעורבים בשימוש בסמים או מעורבים באלכוהול או בעישון ושמעוניינים לעשות שינוי.

<קרן רוט איטח: אנחנו פועלים בכמאה קבוצות.

<קרן רוט איטח: נכון, זה לא מספיק ויש לנו עוד לאן לגדול אבל כמאה קבוצות פועלות מדי שנה בבתי הספר התיכוניים והמשימה שלהם יחד עם היועצים או הפסיכולוגים או עם העובדים הסוציאליים לפתח את האופי ולפתח מיומנויות, במקום שימוש בהתנהגות בלתי רצויה, מה ניתן לעשות.

<קרן רוט איטח: בצד זה אותם ילדים בוודאי לא מתאימים לפעילות אופי ושהם מעורבים בשימוש בסמים, נמצאים בטיפול בקהילה, אצל גורמי הרווחה המקובלים והם בקשר עם בית הספר לטיפול ושילוב בחברה.

מוחמד ברכה: האם יש שיתוף פעולה מוסדר עם מועצת התלמידים?

<קרן רוט איטח: יש שיתוף פעולה.

מוחמד ברכה: שמעתי כמה פעמים, ואני חושב שזה נכון, שלפעמים אני יכול לדבר עם בני נוער אבל בסופו של דבר זה ייפתר ביניהם.

<קרן רוט איטח: אני לגמרי מסכימה אתך ולכן בשנים האחרונות יש יותר עשייה בתוך מערכת החינוך לעבודה על רצפים, זה החיבור בין החינוך הפורמלי לבלתי פורמלי.

<קרן רוט איטח: אנחנו עובדים יחד מועצות הנוער ועם תנועות הנוער על מנת לגבש מסרים בשפה משותפת.

<קרן רוט איטח: זאת עבודה שאנחנו בהחלט מבנים אותה גם ברמה הארצית ומפתחים אותה גם ברמה המקומית.

<קרן רוט איטח: אלה מהלכים אנחנו בהחלט עושים יחד עם הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול.

<קרן רוט איטח: עושים עבודה משותפת ומתוך תפיסה והבנה שחייבים את כל הרצף, גם עם מנהיגות הנוער וגם עם ההורים.

<קרן רוט איטח: הסיפור של ההורים הוא סיפור מאוד מאוד חשוב ואנחנו מנסים לשלב את העבודה עם ההורים כמה שיותר בתוך בתי הספר, החל בגיל בתי הספר היסודיים.

<קרן רוט איטח: התכנית שלנו "גדולים ולא שותים" בתוך בתי הספר היסודיים, התכנית "ביל דין" מערבת ומשתפת הורים.

<קרן רוט איטח: בתפיסה, ההבנה של המקום של המבוגרים היא מאוד מאוד דומיננטית ומאוד קורהנטית.

<קרן רוט איטח: זה ישוב מאוד חזק בתפיסת העבודה שלנו.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: אני רוצה לבקש מהתלמידים, אם מישהו רוצה לדבר.

מוחמד ברכה: אנחנו מאוד מעוניינים לשמוע אתכם.

<ליאור עמירה: שלום, אני לומדת בכיתה י"א בגימנסיה העברית בירושלים.

<ליאור עמירה: אני חושבת שהבעיה היא שאין מספיק מקומות בילוי לבני הנוער.

<ליאור עמירה: הפתרון הזה גם מבחינת הרשויות וגם המערכת החינוכית לדעתי הוא מדד מאוד חשוב בכל העניין הזה כאשר בעצם אנחנו יותר זמן בבית הספר מאשר בבית.

<ליאור עמירה: המורים שלנו רואים אותנו יותר מאשר רואים אותנו ההורים שלנו ואם כבר יש לנו אנשי חינוך שכן מבינים וכן יודעים את המשמעות של הדבר הזה, הם צריכים לטפל בזה נקודתית.

<ליאור עמירה: גם מבחינת הפתיחות בין תלמידים ליועצים, לא תמיד יש פתיחות וצריכים אותה כדי שתלמיד יוכל לגשת ליועצת או ליועץ שלו ולדבר אתו בדיוק על הדברים האלה כי זה באמת עניין של חיים או מוות.

<ליאור עמירה: ספציפית אני יודעת שבבית הספר שלי כן עושים פעילויות למניעה וכן עושים למתן אפקט הזעזוע לתלמידים וזה כן עוזר.

<ליאור עמירה: זה צריך להתקיים בכל בתי הספר ולא באופן חד פעמי אלא באופן רציף ושנתי.

מוחמד ברכה: תודה.

<אבנר שורק: תלמיד בכיתה י"ב בבית ספר קשת, ירושלים.

<אבנר שורק: אני חושב שההפרדה בין הסמים הקשים והקלים היא מאוד מאוד קריטית כי ברגע שיש בפקודת הסמים המסוכנים קנביס והרואין, אני חושב שהגבול הפסיכולוגי שכל בן אדם עובר לגבי סם כלשהו שמוצע מהחוק, והרי הקנביס לא שונה מאלכוהול, הוא לא משפיע יותר לרעה מאלכוהול, וברגע שקנביס נמצא בפקודת הסמים המסוכנים בדיוק באותו מעמד שהרואין נמצא, אדם שמשתמש בקנביס יכול להתפתות הרבה יותר בקלות להגיע לסמים אחרים.

מוחמד ברכה: אתה אומר שהאפקט הוא הפוך.

<אבנר שורק: כן, כי קנביס הוא לא מה שמתייגים אותו והוא לא סם כמו שאר הסמים.

<אבנר שורק: הוא לא יותר גרוע מאלכוהול.

<אוליאל טל: זה הוכח מחקרית.

<אוליאל טל: במקומות שם הופסקה צריכת קנביס, צריכת הסמים הקשים ירדה באופן משמעותי.

<אבנר שורק: מישהו אחר שאלה החיים של כולנו.

<אבנר שורק: אני דווקא חושב שאלה לא החיים של כולנו אלא אלה החיים של כל אחד בנפרד וכל אחד צריך לעשות את השיקולים שלו ולהחליט מה מתאים לו ומה לא מתאים לו, כל עוד זה לא דבר שיכול להיות באמת ממכר ובעל השפעה בלתי נמנעת וחוזרת על הפעם הראשונה.

<אבנר שורק: בכל זאת השימוש בקנביס לא מזיק בתדירות ובצורה שמנסים לצייר לנו אותו ואנשים שמתנסים בזה אומרים שאולי גם סמים אחרים הם לא כפי שמתארים לנו והם לא מפחידים ובעייתיים כפי שאומרים.

<אבנר שורק: זה מה שיוצר את הבעיה.

<אוליאל טל: אני מבית ספר קשת, ירושלים, כיתה י"ב.

<אוליאל טל: אחד הדברים שדיברו עליו כאן היא הסברה.

<אוליאל טל: כמי שהיה שותף והיה חלק לתכניות, גם הדרכתי בבית ספר והייתי בכל הסדנאות, אני חושב שההסברה מנותקת לחלוטין מהמציאות.

<אוליאל טל: אני חושב שבמקום מסוים היא גם כושלת.

<אוליאל טל: בסופו של דבר כשאתה בגיל יותר צעיר, מנסים כל הזמן ליצור אצלך פחד והרתעה אבל זה תלוש לחלוטין מהמציאות.

<אוליאל טל: לא מזמן הייתה כתבה בערוץ 10 בה ראש הרשות למלחמה בסמים לשעבר ---

מוחמד ברכה: למה זה תלוש מהמציאות?

מוחמד ברכה: יכול להיות שבתחילת הדרך ההשפעה היא מזערית, אבל בן אדם צריך להסתכל על עוד שנה, על עוד חמש שנים ועל עוד עשר שנים.

<אוליאל טל: בסופו של דבר אנשים שפותחים את העיניים רואים שאותה מפלצת, אותו צרכן קנביס יכול להיות באותה מידה גם איש חינוך, יכול להיות איש היי-טק ואז אתה אומר לעצמך שזה תלוש לחלוטין מהמציאות ולגמרי מגזימים.

<אוליאל טל: כאן בעצם הבעיה.

<אוליאל טל: אני חושב שהדגש ששמים על האכיפה, במקום לשים על הסברה, זאת לדעתי הטעות הגדולה.

<אוליאל טל: התקציב של המלחמה בסמים הוא כ-690 מיליון בשנה ומהו תקציב ההסברה?

מוחמד ברכה: 690 מיליון?

מוחמד ברכה: הלוואי.

<אוליאל טל: זה נתון שפורסם.

מוחמד ברכה: בתקציב הזה היה אפשר לקנות את כל הסמים בשוק ולמנוע את השימוש.

<אוליאל טל: אני חושב שתקציב ההסברה עובר את השלושה מיליון שקלים.

<אוליאל טל: כאן הבעיה העיקרית.

<אוליאל טל: מחפשים עם פינצטה את מי לעצור וזאת הבעיה העיקרית.

<אוליאל טל: אני חושב שהיו צריכים למקד את התקציבים ואת המשאבים בהסברה נכונה ובמניעה, להסביר לאנשים את המציאות כפי שהיא ולא ליצור אצלם תדמית שונה לחלוטין שבסופו של דבר כאילו אלכוהול הוא חוקי וקנביס לא.

<אוליאל טל: זה יוצר בלבול.

<אוליאל טל: אתה רואה אנשים נורמטיביים לחלוטין ואתה לא צריך ללכת לסמטאות חשוכות ולחפש אנשים שהידרדרו.

מוחמד ברכה: אנשי הרשות יגיבו בהמשך.

מוחמד ברכה: תקציב הרשות הוא שלושים מיליון שקלים לשנה.

מוחמד ברכה: עלות נזקי ההתמכרויות למדינה, אם זה ביטוח לאומי, קרוב לשלושה מיליארד שקלים.

מוחמד ברכה: לכן אנחנו מנהלים כאן מערכה להעלות את תקציב הרשות לשישים מיליון ואז לחסוך לפחות שני מיליארד שקלים.

מוחמד ברכה: הלוואי.

<מיקי אריאלי: מבחינת הסמים הקלים והקשים.

<מיקי אריאלי: אני ראש אגף אכיפה של משרד הבריאות וגם רוקח.

<מיקי אריאלי: הסמים שהם כאילו חוקיים ועכשיו אנחנו יודעים שהיום עם החוק החדש הם לא חוקיים, רק מנקודת הנזקים אנחנו בשנת 2013 טיפלנו – לפחות קיבלנו דיווחים – על שלושה ילדים מאושפזים במצב פסיכוטי קשה מאוד מהסיפור של נייס גאי.

<מיקי אריאלי: לומר על סם שהוא סם קל ושאין השפעה כלכלית וגם בריאותית?

<מיקי אריאלי: תבינו דבר אחד.

<מיקי אריאלי: הנזק הבריאותי הוא נזק כבד ביותר ואנחנו רואים את זה.

<מיקי אריאלי: אנחנו רואים את זה בחדר מיון בבית החולים הדסה.

<שירין מאסארווי: דבריה מתורגמים מערבית לעברית על ידי היושב ראש.

<שירין מאסארווי: אנחנו תלמידי כיתה ט', בית ספר נג'אח בטייבה.

<שירין מאסארווי: יש לנו פרויקט למלחמה בסמים.

<שירין מאסארווי: אנחנו מנסים לדון עם התלמידים על התוצאות שיכולות להיגרם כתוצאה מאלכוהול וסמים.

<שירין מאסארווי: השימוש בדברים האלה הוא ביטוי של חולשה, זה המסר אותו אנחנו מנסים להעביר.

מוחמד ברכה: האם אלה תלמידים מול תלמידים?

<שירין מאסארווי: כן.

<שירין מאסארווי: אנחנו דנים עם התלמידים – מדובר על כיתה ט' - שלא יעמידו את עצמם במצבים לא נעימים ושלא יסתבכו בשימוש בדברים האלה.

מוחמד ברכה: תודה.

<מולא ראג'י: מקיף ראשון לציון.

<מולא ראג'י: אחד הדברים עליהם דיברנו הוא חוסר מעורבות של ההורים.

<מולא ראג'י: ההורים צריכים להתערב קצת בחיים של הילדים שלהם, לדעת לאן הוא הולך, היכן הוא מבלה ולהיכן הוא יוצא עם חברים ולמה הוא בכלל צריך כסף.

<מולא ראג'י: הם לא יודעים מה הוא עושה עם הכסף, אם הוא קונה אלכוהול, קונה סמים או סתם משחקים למחשב.

<מולא ראג'י: הם צריכים לדבר אתו על לחץ חברתי.

<מולא ראג'י: אם הוא יוצא למסיבה, מה הוא צריך לעשות ואיך הוא יתנהג, האם הוא יכול להיכנע ללחץ, האם האו יכול לעמוד בו.

<מולא ראג'י: זה דבר מאוד חשוב.

<מולא ראג'י: ההורים צריכים להתערב.

מוחמד ברכה: זה שההורים יתערבו, זה ישפיע?

<מולא ראג'י: אני חושב שזה מאוד עוזר.

<מולא ראג'י: אם הם ידעו מה הילדים עושים והיכן הם מבלים, הם ידעו איך נראים החיים של הילדים שלהם.

מוחמד ברכה: זאת לא תהיה התערבות בוטה בחיים של הילד וזה דווקא יעצבן אותו עוד יותר?

מוחמד ברכה: אני מכיר את זה מהבן הקטן שלי.

<מולא ראג'י: אולי כן, אבל זה יעזור להם כי הם ידעו איך הילדים שלהם מתנהגים, הם ידעו אם הם שותים, אם הם מעשנים.

<מולא ראג'י: אני חושב שאם זה יעזור לפתור את הבעיה, אז כן, ההתנהגות הבוטה הזאת שווה את זה.

<מולא ראג'י: בתכנית העמיתים אנחנו מקבלים הכשרה שזה בהתחלה סמינר ואחד התפקידים שלנו הוא להיות חוליה מקשרת בין התלמידים לבין היועצים והמבוגרים שעוזרים.

<מולא ראג'י: הרבה תלמידים חושבים שאם הם מדברים עם יועצים, איכשהו זה יגיע להורים והם פוחדים שההורים ידעו על כך ויכעסו או משהו.

<מולא ראג'י: אחד התפקידים שלנו הוא לדבר אתם ולהראות שיש מישהו שיהיה אתם, שיכול לעזור להם ושזאת לא סיבה מספיק טובה לעשן ולשתות.

מוחמד ברכה: מאוד חשוב מה שאמרת.

מוחמד ברכה: תודה.

<רקפת בן גיא: אני סגנית מנהלת השירות לטיפול בהתמכרויות במשרד הרווחה.

<רקפת בן גיא: אני מברכת על השיח הזה.

<רקפת בן גיא: אני חושבת שאנחנו חיים בעידן שהנוער יודע יותר מאשר אנחנו יודעים ואנחנו צריכים להקשיב לנוער ולתרגם את הדברים לעשייה.

<רקפת בן גיא: אלינו מגיע הנוער שכבר יודע שיש לו בעיה והוא כבר הסתבך בנושא ההתמכרויות.

<רקפת בן גיא: אני חושבת שלהביא את הדיון לסמים קלים או סמים קשים, זה שיח שמרחיק אותנו מהדיון האמיתי.

<רקפת בן גיא: אני רוצה לספר לכם קצת מה קורה במוסדות שלנו לטיפול בנוער ובאיזה נוער אנחנו פוגשים.

<רקפת בן גיא: אני רוצה לשבור כאן סטריאוטיפים.

<רקפת בן גיא: היום במוסדות שלנו לטיפול בנוער, אין מכורים לסמים קשים.

<רקפת בן גיא: אין מושג כזה כבר.

<רקפת בן גיא: מגיע אלינו נוער שמכור לסמי פיצוציה.

<רקפת בן גיא: דרך אגב, להתמכר אפשר להתמכר לכל.

<רקפת בן גיא: חבל שאנחנו נדבר על שיח של מתמכר לסמים קשים.

<רקפת בן גיא: מתמכרים לכל.

<רקפת בן גיא: מתמכרים גם לנייס גאי.

<רקפת בן גיא: אתם יודעים שבני נוער יכולים לומר שעכשיו הם עושים ביניהם תחרות, הימורים, על מי ירד ראשון מהאוטובוס ברגל ימין או ברגל שמאל ומזה מתפתחות מחלות קשות מאוד.

<רקפת בן גיא: אנחנו מוצאים את עצמנו עם בני נוער מכורים לאינטרנט, אנחנו מוצאים את עצמנו עם בני נוער מכורים לאלכוהול והאנשים האלה מגיעים לטיפול במצבים קשים מאוד.

<רקפת בן גיא: בארצות הברית ההתמכרות הנפוצה ביותר היום היא בכלל לסמי מרשם.

<רקפת בן גיא: זאת אומרת שמחרתיים כל ילד שנמצא בבית עם אימא שלו והיא מקבלת איזה שהם כדורים, הוא יכול להתמכר להם.

<רקפת בן גיא: להבריח את השיח לשיח של האם סמים קלים או אם סמים קשים, צריך יותר לחזור לסוגיה שעלתה כאן והיא עלתה כאן יפה על השאלה האישיותית - מי נמצא בסכנה להתמכרות, מה יכול להביא נער להתמכרות.

<רקפת בן גיא: דובר כאן רבות, ואני רוצה לחדד כאן עוד משהו ולהתחבר למה שאמרה פאולה, שנהיה מאוד זהירים בדברינו.

<רקפת בן גיא: אחד הדברים שאנחנו רואים באופן מאוד חזק אצל בני הנוער הוא הנושא של סלף מדיקיישן.

<רקפת בן גיא: מה שנקרא ריפוי אישי.

<רקפת בן גיא: דווקא בגלל שעלתה כאן סוגיית הריטלין ודווקא בגלל שיושבים כאן בני נוער, חשוב לי מאוד להעלות את זה.

<רקפת בן גיא: אנחנו רואים בני נוער שדווקא בגלל שלא טופלו מגיל צעיר בסוגיית הפרעת קשב והריכוז או כל ליקויי הלמידה, אנחנו מוצאים אותם אחר כך במערכות שלנו צורכים סמים ומתמכרים לכל מה שבא ליד.

<רקפת בן גיא: לכן חשוב לי להדגיש את זה דווקא בפורום הזה.

<רקפת בן גיא: כן, מי שצריך ריטלין, שלא יפסיק בגיל ההתבגרות לקחת ריטלין.

<רקפת בן גיא: זה משהו של חינוך וזה משהו שאנחנו רואים אותו אחר כך במסגרות שלנו.

<רקפת בן גיא: רואים בני נוער שבגיל מסוים הפסיקו לקחת ריטלין דווקא בגלל שזה לא קול ואיך אני איראה בעיני אחרים אבל הם כן היו צריכים להמשיך לקחת את הריטלין.

<רקפת בן גיא: לכן חשוב לי מאוד לתת את ההדגשה הזאת.

<רקפת בן גיא: לפעמים אני אומרת שהנוער של הרווחה, צריך להתקנא בו כי מישהו כבר מדבר אתו.

<רקפת בן גיא: הוא כבר הגיע למקום שאיזשהו מבוגר אחראי מטפל בו.

<רקפת בן גיא: כשקורה משהו, המשפחה מתגייסת ואני לפעמים אומרת שהלוואי וכל נער היה יכול לקבל מה שמקבל נער ברווחה.

<רקפת בן גיא: צריך מאוד לשים את ההבחנה הזאת ושלא נסיט את הדיון לסמים קשים או לסמים קלים.

<רקפת בן גיא: אפשר להתמכר לכל.

<רקפת בן גיא: כולנו בסכנה.

<רקפת בן גיא: אנחנו בחברה מתמכרת.

<רקפת בן גיא: בני הנוער, בגלל שהם כל כך חשופים ובגלל שהכול היום מותר, אני חושבת שאנחנו חייבים לשים את ההדגשים על העניין הזה ושהשיח לא יהיה קל או קשה.

<רקפת בן גיא: אפשר היום להתמכר לכל ואנחנו רואים זאת במסגרות שלנו.

<רקפת בן גיא: אני דווקא באה אחרי שאני רואה את אלה שהיו במודעות.

<רקפת בן גיא: אנחנו מתמכרים לכל.

<רקפת בן גיא: זאת חברה ממכרת ומתמכרת וחשוב מאוד שאנחנו נקשיב לבני הנוער ושבני הנוער גם יספרו לנו כי הם מספרים לנו, לצערי, רק בסוף, כשהם כבר שם.

<ניר אורן: אני מנהל מרכז לטיפול בנוער "רטורנו", שמיועד בעיקר למגזר הדתי והחרדי.

<ניר אורן: אני רוצה להמשיך את הדברים החשובים של רקפת ולהוסיף עוד כותרת.

<ניר אורן: בסופו של דבר התעורר ויכוח אם הסם הוא טוב או רע.

<ניר אורן: אם אנחנו מדברים על מזור עצמי, על המקום הזה שהנוער משתמש בסמים ואנחנו רואים את זה אצלנו מאוד בולט בנוער שמגיע, נוער הקצה שמגיע לטיפול בהתמכרויות, אנחנו רואים שרובם משתמשים בזה כדי למצור מזור לבעיות קודמות שהיו להם.

<ניר אורן: אם נער מצא מזור שבשבילו הוא היום הדבר הכי טוב ואני אומר לו שזה רע, אני כבר בקונפליקט אתו.

<ניר אורן: אני לא עוזר לו כי הפתרון שאני נותן לו הוא פתרון ארוך טווח, איטי, כואב והוא לא עומד מול הפתרון המיידי שיש לו.

<ניר אורן: הפתרון שאני מציע לו עובר דרך סבל נפשי בעיקר וגם פיזי לפעמים.

<ניר אורן: האנשים שמגיעים אלינו, כולם משתמשים בגראס, בחשיש, בסמי פיצוציות ובאלכוהול.

<ניר אורן: זה הנוער שמגיע לטיפול קצה, לטיפול ארוך טווח שבא לשנות אותו ורוב העבודה היא לא על הסם אלא רוב העבודה היא על המצוקות האישיות שהביאו אותו לפתרון.

<ניר אורן: אם אנחנו מסתכלים על הסם כפתרון, יש לנו דיאלוג יותר טוב גם אתך, גם עם חבר'ה מקשת שמייצגים כאן.

<אוליאל טל: אני מסכים אתך.

<אוליאל טל: מנקודת הנחה כזאת אני מגיע, שהבעיה היא על מה שמים את המוקד.

<אוליאל טל: שוב, הבעיה היא לא הסם כי הסם הוא הסימפטום.

<אוליאל טל: לכן אני חושב שצריך למקד את כל המשאבים על האכיפה.

<אוליאל טל: אני חושב שהבעיה היא זאת שיש היעדר מסגרות לבני נוער.

<אוליאל טל: אנשים מסיימים ללמוד ואין להם מה לעשות.

<אוליאל טל: אין השקעה בספורט, אין השקעה בתרבות ואין השקעה באומנות.

<אוליאל טל: הסם הוא לא הבעיה.

<אוליאל טל: אם נשקיע מיליוני שקלים בחיפוש אנשים שמעשנים פה ומעשנים שם, זאת לא הבעיה אלא הבעיה היא בהיעדר המסגרת.

<מירי כירבי: אני מפקחת בחסות הנוער, משרד הרווחה.

<מירי כירבי: רציתי להוסיף לגבי המפגש עם אוכלוסיות שמגיעות לחסות הנוער ולמסגרות בקהילות נוער או במסגרות שמטפלות בבני נוער נפגעי סמים ואלכוהול כפי שאנחנו קוראים להם.

<מירי כירבי: אנחנו רואים את המגמה של הגילאים הצעירים היום.

<מירי כירבי: בשנתיים-שלוש האחרונות אנחנו רואים גילאי 13-13 וחצי, נערים וגם נערות.

<מירי כירבי: יש נערות בגילאים הרבה יותר צעירים.

<מירי כירבי: אנחנו מדברים על קצה רצף.

<מירי כירבי: זאת אומרת, אוכלוסיות פגועות מאוד שמגיעות ואנחנו רואים את המגמה הגילאית שהיא די מפתיעה.

<מירי כירבי: כאן בחדר אנחנו שומעים ונפגשים עם נערות ונערים בני 15, 18, אבל אנחנו במסגרות שלנו רואים את המגמה של הנערות והנערים הצעירים מאוד והם במצבים מאוד קשים ומורכבים.

<מירי כירבי: זה מעורר שאלות כי אם זה קורה כל כך מוקדם והם בגיל כזה בקצה הרצף, על איזה גילאים אנחנו מדברים?

<מירי כירבי: זאת סוגיה שאנחנו היום מאוד עם שאלות רבות סביבה.

<יאיר גלר: כמה דברים על מנת לחדד מעט את הדיון כאן.

<יאיר גלר: השיח הציבורי שאתה כיוונת אליו, אנחנו שמחים עליו משום שאנחנו, לא רק ברשות אלא כל השותפים, איננו נוהגים בהפחדה ואיננו נוהגים בנזיפות.

<יאיר גלר: אני חושב שכל הקמפיינים שלנו, כל מערכי ההסברה וכל המערכות החינוכיות שעובדות היום מול בני הנוער, עובדות חד משמעי אל התובנות שלכם על מנת שתבינו את הנזקים ואתם תפנימו אותם משום שכבר לא מדובר על ערכי פרט או ערכי חברה ודברים כאלה אלא כאן מדובר בנזק אישי שעלול לגרום נזק כבד מאוד גם לסובבים אותך.

<יאיר גלר: את זה בכל הכבוד אני חושב שהוא גם תפקיד המדינה למנוע, כמו שהיא שמה רמזור אדום ברחובות וכמו שהיא עושה הרבה מאוד פעולות אחרות.

<יאיר גלר: אנחנו לא אוהבים את האכיפה.

<יאיר גלר: הרצון שלנו – ואנחנו עושים כל מאמץ בכל הגיבויים האפשריים – למנוע מגע של אדם צעיר מול שופט ואנחנו לא מגיעים לשם.

<יאיר גלר: מישהו הזכיר כאן את המילה מעצרים.

<יאיר גלר: אין מעצרים.

<יאיר גלר: יש פתיחת תיקים רישום פלילי משום שזה גורם הרתעה, משום שאנחנו מאמינים שעדיין לא הגענו למסקנה הזאת שאפשר להתיר את הסמים ואנחנו עדיין חושבים שמדובר במשהו רע.

<יאיר גלר: אגב, אלכוהול, אם היום היינו נתקלים בו בפעם הראשונה, הוא היה נכנס לפקודת הסמים.

<יאיר גלר: אלכוהול הוא סם, הוא מוגדר כסם בכל העולם המערבי אלא שאנחנו לא דון קישוטים.

<יאיר גלר: זה חלק מהתרבות, זה חלק מההוויה ואין לנו שום כוונה להתעמת מול חומר שאין לנו שום סיכוי לנצח אותו.

<יאיר גלר: על כן אנחנו מנסים לבוא לתובנות ולמזער את הנזקים.

<יאיר גלר: אנחנו עובדים על הרבה מאוד הסברה ולא אכיפה.

<יאיר גלר: הנתונים שצוינו, הנתונים הכלכליים, הם אינם הנתונים הנכונים.

<יאיר גלר: אלה אמירות פופוליסטיות של כל מיני מכוני מחקר כאלה ואחרים שמנסים לזרוק באוויר.

<יאיר גלר: באותה כתבה עליה דיברת, על ה-690 מיליון שקלים, הוא דיבר על 1.6 מיליארד בכותרת.

<יאיר גלר: מה זה המיליארד?

<יאיר גלר: אם המדינה הייתה מתירה סמים, אפשר היה למסות את הסמים הנמכרים כך שזה הפסד אלטרנטיבי של מיליארד שקלים.

<יאיר גלר: כלכלה חדשה, אני מודה, פנטסטית.

<יאיר גלר: אפשר גם למסות בעשרה מיליארד שקלים ולמה רק במיליארד?

<יאיר גלר: אפשר לומר שכתוצאה מהלגליזציה שלא מתקיימת אנחנו מפסידים 10.6 מיליארד שקלים.

<יאיר גלר: קשקוש ולא אומר מעבר לזה.

מוחמד ברכה: נשלם שלושים מיליארד שקלים לשיקום.

<יאיר גלר: נכון.

<יאיר גלר: אני אומר שוב שהמסר שלנו הוא מסר חינוכי, הוא מסר חברתי, הוא מסר שתבינו.

<יאיר גלר: אין כאן מסר של אכיפה.

<יאיר גלר: אני רוצה להגיד לך שמדינת ישראל אינה רודפת את המשתמשים.

<יאיר גלר: כל הסיפורים האלה על המעצרים ועל בתי הסוהר, הבל הבלים.

<יאיר גלר: אנחנו מכירים את הסטטיסטיקות, אנחנו מכירים את הנתונים.

<יאיר גלר: המדינה קודם כל דואגת לטיפול, קודם כל דואגת לשיקום, יש קבוצות אופי בבתי ספר, יש עמותות כמו אל-סם, יש כל כך הרבה מערכי טיפול ואפשר גם לפנות ליועצים.

<יאיר גלר: אני יודע שזה לא קל, זה לא פשוט, אם לא תמיד מאמינים לכל המבוגרים, לא תמיד המגע בינינו הוא כזה שאני אאמין לך וכולי.

<יאיר גלר: אנחנו מכירים את העניין ושאל היושב ראש לגבי הנושא של נער מול נער.

<יאיר גלר: למי אתה מאמין יותר, זה קונפליקט מאוד מאוד בעייתי אבל המסר הוא מסר חינוכי.

<יאיר גלר: לא תמצא שום קמפיין, להבדיל מסיגריות שם כותבים שזה הורג וכולי.

<יאיר גלר: מריחואנה לא הורגת אלא אם כן אתה מקבל סרטן כתוצאה מהעישון ודברים כאלה.

<יאיר גלר: אתה מתמכר, אתה עלול להגיע להרואין, עלול אני אומר כי אני לא מכיר אף אחד שהתחיל בהזרקות.

<יאיר גלר: אני יודע שמי שהתחיל במריחואנה דילג לאורך הרצף עד שהוא הגיע לאן שהוא הגיע.

<יאיר גלר: אף אחד לא מתחיל לקחת מזרק יום אחד ולתקוע בוורידים שלו.

<יאיר גלר: זה לא עובד כך.

<יאיר גלר: כאן התפקיד של המדינה - ואולי כאן יש איזושהי מחלוקת על הערכים - ואני חושב שזה כן התפקיד של המדינה למנוע, להסביר לך בכל דרך אפשרית, לעבוד בכל ערוצי הפעולה האפשריים על מנת לשכנע אותך שלא תצרוך את החומר הזה לטובתך ולטובת כולנו.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת דוקטור עפו אגבאריה.

עפו אגבאריה: אתה כבר הדגשת שאני דוקטור.

עפו אגבאריה: אכן אני רופא ואני מאמין בטיפול מניעתי ולא רק בטיפול במה שקיים.

עפו אגבאריה: קודם כל, אני מברך את יוזמי הדיון.

עפו אגבאריה: אני חושב שהיוזמה היא מאוד מבורכת.

עפו אגבאריה: אני מברך את התלמידים ואת הנוער שהגיעו מכל קצוות הארץ.

עפו אגבאריה: אהלן וסהלן.

עפו אגבאריה: תהיו מבורכים.

עפו אגבאריה: אני חושב שהנוער הוא היעד שלנו, הייעוד שלנו והעתיד שלנו.

עפו אגבאריה: אם אנחנו נשקיע בהם, אולי אנחנו נוכל להרוויח.

עפו אגבאריה: אני חושב שיש כמה סוגיות אליהן אנחנו צריכים להתייחס.

עפו אגבאריה: קודם כל, אנחנו שמענו כמעט מכל הדוברים הצעירים שיש מילה אחת שאולי כולם התאחדו סביבה והיא השעמום.

עפו אגבאריה: אכן, זה השעמום.

עפו אגבאריה: האלטרנטיבה לשעמום.

עפו אגבאריה: אני יודע שלמשל במרכז יש אפשרות לתלמידים ללכת לבלות, יש מועדונים אבל בפריפריה זה לא קיים והפריפריה לא כל כך רחוקה מהמרכז אלא הפריפריה יכולה להיות גם ירושלים.

עפו אגבאריה: שמענו מבחורה אחת שדיברה על המצב בירושלים וכך גם בטייבה שנמצאת 15 קילומטרים מכפר סבא.

עפו אגבאריה: אני מדבר גם על הפריפריה בצפון.

עפו אגבאריה: לאנשים האלה שם באמת אין איזה שהן תכניות אחרי הלימודים הפורמליים.

עפו אגבאריה: מצד אחד אנחנו אומרים שבתל אביב יש להם לאן ללכת אבל אם הם הולכים, הם הולכים למועדונים ובמועדונים יכולים לגרות אותם להתנסות בסמים כלשהם.

עפו אגבאריה: יש פתגם האומר שהדוגמה הרעה מדבקת.

עפו אגבאריה: היכן שיש דוגמה רעה, הם יכולים להידבק ממנה אבל זה לא יכול להיות נכון לגבי אותם צעירים בפריפריה שלהם אין את הדוגמה הרעה אבל יש להם את השעמום.

עפו אגבאריה: לגבי השעמום יש פתגם שאומר שבגלל חוסר מעש, אתה לומד כל מיני דברים.

מוחמד ברכה: בטלה מלמדת סריגה.

עפו אגבאריה: לכן, מי הכתובת אליה צריך לפנות?

עפו אגבאריה: אנחנו יודעים שאם רק לפני שבוע יצאה סטטיסטיקה ממשרד הבריאות שיש פי שניים התאבדויות מאשר מוות עקב תאונות דרכים.

עפו אגבאריה: בתאונות דרכים יש כ-300 קורבנות בשנה, כאשר אחוז הצעירים ביניהם הוא גבוה יחסית למספרם באוכלוסייה, ויש מעל 500 התאבדויות כאשר אחוז הצעירים ביניהם הוא גבוה מאוד וזה קורה בגלל דיכאון והדיכאון הוא דבר מאוד מאוד מחריד.

עפו אגבאריה: מבחינה רפואית כאשר הבן אדם נכנס לדיכאון, אתה לא יודע באיזה שלב הוא עובר את נקודת האל חזור ואז הוא יכול לפגוע בנפשו.

עפו אגבאריה: הוא לא צריך רק לפגוע בנפשו מבחינה גופנית וללכת להתאבד, אלא הוא יכול לחפש את המוצא הזה של הסמים.

עפו אגבאריה: אני מסכים עם אלה שאומרים שאולי לא כל הסמים הם באותה קטגוריה, זה נכון, אבל בדרך כלל זה מתחיל בדברים קטנים.

עפו אגבאריה: אנחנו עדים לסם שלא כולם מכירים אותו והוא לא מוגדר כסם, ואני מתכוון לסם המזגנים שהוא הגז של המזגנים.

עפו אגבאריה: גז המזגנים, יש בחור צעיר שעכשיו מטופל.

עפו אגבאריה: בחור צעיר שנפל מקומת הגג אחרי שהוא שאף את הגז הזה ועכשיו אין אפילו מסגרת שתטפל בו.

עפו אגבאריה: הוא נמצא בבית חולים גריאטרי.

עפו אגבאריה: זה דבר מחריד.

עפו אגבאריה: אני לא רוצה לגזול מזמן המתווכחים האחרים אבל לדעתי המניעה היא דבר גדול מאוד ואנחנו אכן צריכים לתת לצעירים האלה, לבני הנוער, תעסוקה אחרת.

עפו אגבאריה: אני זוכר את תנועות הנוער שהיו לפני הרבה שנים, אם משמאל ואם מימין.

עפו אגבאריה: היו באמת תנועות נוער גדולות אבל היום אין תנועות נוער.

עפו אגבאריה: תנועת הנוער היא רק או במועדונים או בפיצוציות וזה חבל.

עפו אגבאריה: יש מתנ"סים והמתנ"סים לא נותנים את התשובה הנכונה לתעסוקה של הצעירים האלה, לכן צריך למצוא את הדרכים להעסקת הצעירים אחרי התכנית הפורמלית של משרד החינוך.

עפו אגבאריה: זאת לא הערובה היחידה - כמובן יש עוד הרבה דברים - אבל אחד הדברים היסודיים שצריך לעשות, לתת להם אלטרנטיבה שתוציא אותם מהשעמום.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: אנחנו נשאף לסיים לא אחרי 1:15, זאת אומרת, עוד עשרים דקות מקסימום.

<שון ליקוב: אני מעמותת על"ם.

<שון ליקוב: אנחנו בין היתר יוצאים לרחובות בשעות הלילה כדי לשמוע מה לנערים יש לומר ולדבר אתם על מה שמעניין אותם בחיים שלהם.

<שון ליקוב: זה מה שבעצם התבקשתי להביא לכאן ואלה דברים שאני שומע כשאני שואל את הנערים למה אתם מעשנים, למה הנערים מעשנים ומה אפשר לעשות אחרת.

<שון ליקוב: יש לי כן דבר אחד שאני מרגיש מחויב לומר אותו והוא אולי יותר דעה שלי למרות שאני מניח שזה יותר יתקבל.

<שון ליקוב: בשיח עם בני הנוער צריך להיות הרבה פחות דיבור אל בני הנוער והרבה יותר הקשבה לבני הנוער.

<שון ליקוב: כשהם באים והם רוצים לדבר על לגליזציה, על נושא אחר, שווה להיכנס אתם לתוך השיח הזה כדי להבין מה באמת יושב שם מתחת לזה.

<שון ליקוב: הרבה מהפעמים – ואם אנחנו מסתכלים על כותרת הדיון, התמכרות במקום דיפרסיה וכל המחלות הנפשיות של הדור הזה, ואגב, יש חלק מהם שבאמת חושבים שהם דור חולה לגמרי – בסופו של דבר אנחנו מגיעים לכך שחסר להם אדם אליו הם מסוגלים לבוא ולהתייעץ אתו בלי פחד שהם ייעצרו בגלל הדברים שהם יאמרו, בלי פחד שישפטו אותם ושיסכנו אותם, אדם שיכול באמת לשבת ולשמוע אותם.

<שון ליקוב: אז מגלים שיש להם הרבה יותר מה להגיד.

<שון ליקוב: כשאני שואל נער למה הוא משתמש בסמים, בדרך כלל התשובה הראשונה היא שזה כיף.

<שון ליקוב: זה כיף, זה נעים, זה עושה לי טוב, זאת דרך הרבה יותר נעימה להעביר את הערב.

<שון ליקוב: כששואלים אותם למה נערים לוקחים סמים, הם מדלגים על השלב של הכיף והם ישר מתחילים לדבר אתי על כמה קשה להיות נער בארץ, על הלחצים מבית הספר, על הלחצים מההורים, על הלחצים החברתיים, יש את כל הלחץ שהם תופסים כמציאות ומה שהחברה הבוגרת שהם תופסים מהטלוויזיה ואין להם שמץ של מוזג איך הם אמורים ליישב את כל הדברים האלה, ומזה הם מנסים להרפות.

<שון ליקוב: אני לא רוצה להגיד לברוח כי לחלקם זו בריחה ולחלקם זה לא, אבל במקום לשבת ולדאוג, יותר קל להם ליהנות עם החברים כך.

<שון ליקוב: מעט מאוד מהם עושים זאת מתוך מרדנות.

<שון ליקוב: מתחילים וממשיכים בגלל שאמרו לי שאסור.

<שון ליקוב: גם זה דבר קיים.

<שון ליקוב: יש גם הרבה מהנערים – ואני מדבר כרגע על החבר'ה לפני שהם מגיעים לרווחה – שמרגישים שהעולם המבוגר כבר ויתר להם וויתר עליהם.

<שון ליקוב: בבית ספר הם שורדים, לפעמים גם מצליחים, אבל לא מנסים לבדוק מה באמת קורה בפנים.

<שון ליקוב: אלה חבר'ה שהרבה פעמים יעברו מהשימוש החד פעמי לשימוש היותר קבוע.

<שון ליקוב: דיברו כאן על השעמום.

<שון ליקוב: גם כאן אנחנו צריכים לנהל שיח עם הנוער ולשמוע אותו ולתת לו להוביל.

<שון ליקוב: הרבה פעמים כשנערים אומרים משעמם לי, התשובה היא: כשאני הייתי ילד לא היה לנו אינטרנט, לא הייתה לנו טלוויזיה, לא יכולנו להסתובב ברחובות, מה זאת אומרת משעמם לכם?

<שון ליקוב: כשאומרים קשה לנו, הרבה פעמים אנחנו באים עם הסיפורים של למה זה לא קשה להם.

<שון ליקוב: גם לזה צריך לתת את הדעת והרבה יותר להפעיל את בני הנוער.

<שון ליקוב: זה טוב שמועצת התלמידים מעורבת, זה טוב מאוד שילדי הרווחה מעורבים, אבל יש קבוצה מאוד גדולה של בני נוער שהם לא שם ולא שם ואין להם מקום להשמיע את קולם.

<שון ליקוב: אני אסתפק בדברים אלו כי אני מעדיף שהנערים עצמם ידברו.

<עירית ורונין: אני ממרכז השלטון המקומי.

<עירית ורונין: אני רוצה לברך את כל מי שהגיע לכאן.

<עירית ורונין: אכן מדובר בדיון מאוד חשוב.

<עירית ורונין: ככל שאני שומעת יותר, המסקנה המתבקשת היא שהתופעה היא בסופו של דבר נוגעת לכל בית ובית, בין אם זה בצורה ישירה, בין אם זה בצורה עקיפה.

<עירית ורונין: צריך באמת לפעול למיגור התופעה.

<עירית ורונין: כמרכז שלטון מקומי אנחנו נשמח לפעול בכל דרך לעידוד הרשויות המקומיות למיגור התופעה או לסיוע למציאת פתרונות אלטרנטיביים.

מוחמד ברכה: איך הקשר שלכם עם השלטון המקומי?

<קרן רוט איטח: יש קשר.

<קרן רוט איטח: יושבים בוועדות מקומיות.

<עירית ורונין: יש קשר מצוין.

<קרן רוט איטח: בסופו של דבר משרד החינוך פועל ברשויות מקומיות ועובד יחד עם מתאמים בתוך הרשויות המקומיות.

<קרן רוט איטח: הדברים מאוד מסונכרנים.

<קרן רוט איטח: אלה לא דברים מנותקים.

<עירית ורונין: כמו שאמרתי, מרכז השלטון המקומי ישמח לתת סיוע בכל מה שקשור למיגור התופעה ועידוד הרשויות לטיפול בנושא.

<יובל אלמוג: אני ממקיף ראשון לציון.

<יובל אלמוג: הייתי רוצה לדבר על המקום בו הנוער חשוף ביותר, שזה כל המדיה, האינטרנט, הטלוויזיה.

<יובל אלמוג: זה בעצם מה שאנחנו עושים לרוב כאשר משעמם לנו.

<יובל אלמוג: דווקא שם אני חושבת שאפשר להביא את כל תשדירי ההימנעות ואולי גם את אלה שכן שותים אלכוהול.

<יובל אלמוג: אפשר למשל לעשות תשדיר הסברה ב-יו טיוב, כמו הפרסומות שיש לפני ששומעים שיר או רואים סרטון שרוצים לצפות בו.

מוחמד ברכה: אבל אחרי שלוש שניות אתם עושים סקייפ.

<יובל אלמוג: דווקא לא.

<יובל אלמוג: אם יש פרסומות שהן מספיק מעניינות ומספיק מושכות את העין, אנחנו נשארים ומסתכלים.

<יובל אלמוג: אם כן, תשדיר הסברה ב-יו טיוב שאומר איך להשתמש באלכוהול, איך לשתות נכון, למשל לאכול לפני ששותים, לדעת את המינון הנכון ואת הגבולות שהגוף יכול להכיל.

<יובל אלמוג: אני חושבת שזה ישפר את השימוש ויותר יפנה את חדרי המיון במקרים כאלה ביום שישי בערב.

<קים סלבינסקי: אני ממקיף ח' ראשון לציון.

<קים סלבינסקי: , כיתה י'.

<קים סלבינסקי: אמרת לחולל שינויים בנוגע לסכנות, ואני חושבת שאין כל כך הרבה מודעות מה לעשות במצב שאתה נמצא עכשיו.

<קים סלבינסקי: לדוגמה, אתה רואה מישהו שעכשיו מקיא, יוצא לו קצף או כל מצב אחר ובני הנוער לא יודעים מה לעשות במצב הזה.

<קים סלבינסקי: אני לדוגמה, רק אחרי שחוויתי מצב דומה אצל חברה שלי, לא ידעתי שאדם שמקיא צריך להשכיב אותו על צידו ולא לתת לו לשכב על הגב כי הוא יכול להיחנק מהקיא שלו.

<קים סלבינסקי: רוב בני הנוער פוחדים מתגובת המבוגרים ולרוב הם מסתירים את הנער.

<קים סלבינסקי: אם אני לא טועה היה סיפור לפיו הייתה מסיבה בבית וילד אחד לא הרגיש טוב, החביאו אותו במקלחת וחשבו שהוא נרדם אבל הוא לא התעורר אלא נשאר צמח.

<קים סלבינסקי: אין מודעות לגבי הדברים האלה.

<קים סלבינסקי: כולם אומרים שאסור אבל רוב בני הנוער אוהבים לעשות את ההפך ואף אחד לא יודע מה לעשות במצב האמיתי.

<קים סלבינסקי: אני חושבת שזה מתקשר לנקודת המבט של המבוגרים שהם עדיין לא עשו את הסוויצ' הזה שאנחנו נמצאים בדור חדש.

<קים סלבינסקי: הרי פעם לרוב המבוגרים היו אומרים שטיפת יין היא סם והיא מסוכנת אבל עכשיו תאמרי את זה לילד, הוא יצחק עליך והוא יגיד לך שאת מדברת שטויות.

<קים סלבינסקי: אם כן, זה מאוד תלוי בנקודת מבט ואיך מסבירים את זה לילדים.

<קים סלבינסקי: כמו שנאמר כאן, אם בני הנוער ידעו על כך, אולי זה יפנה את חדרי המיון ביום שישי בערב.

מוחמד ברכה: אנחנו נשמע עוד תלמיד ואחר כך את נציג המשטרה.

<עובאדי חאג' יחיא: מדבר בשפה הערבית (דבריו מתורגמים לעברית על ידי היושב ראש).

<עובאדי חאג' יחיא: אני ראש מועצת התלמידים בבית הספר התיכון בטייבה.

<עובאדי חאג' יחיא: חשוב לנו שיהיו פעילויות ותכניות ברורות על מנת להגביר את המודעות של התלמידים לסכנות של עישון, של הסמים ושל האלכוהול.

<עובאדי חאג' יחיא: יש כאלה שלוקחים דוגמה רעה מהמבוגרים וכשהם צורכים אלכוהול הם חושבים את עצמם למבוגרים יותר.

<עובאדי חאג' יחיא: לכן חשובות מסגרות תרבותיות של המדינה, של משרד החינוך, דרכן אפשר להגביר מודעות.

<עובאדי חאג' יחיא: אני מבקש מכל האחראים במדינה שיעזרו דווקא לציבור הערבי, לאוכלוסייה הערבית, שם המחסור הוא גדול.

<עובאדי חאג' יחיא: בקרב הציבור הערבי, יותר מאשר בקרב הציבור היהודי, יש תופעות של אלכוהול ושל סמים ועישון.

<עובאדי חאג' יחיא: תודה.

<יובל מרדכי: אני מבית ספר קשת בירושלים.

<יובל מרדכי: כיתה י"ב.

<יובל מרדכי: רציתי קודם כל לומר שאני חושב שכל העיסוק במציאת תעסוקה לנוער, הוא ממש חשוב.

<יובל מרדכי: בהתייחס למה שנאמר, אני רוצה לומר שהסמים הקלים כביכול מדרדרים לדברים יותר קשים.

<יובל מרדכי: אני חושב שזה קצת בעייתי להתייחס לזה בצורה כזאת.

<יובל מרדכי: אני חושב שזה מאוד שולי.

<יובל מרדכי: בגובה העיניים אני חושב שמספר האנשים שמדרדרים מסמים קלים כביכול לסמים יותר קשים, הוא מאוד שולי ביחסי לאנשים שמדרדרים ממשככי כאבים למיניהם - וכל מיני דברים שחברות התרופות שולטות בהם – לסמים.

<יובל מרדכי: אני חושב שזה לא העניין.

<שרון בר: אני מראשון לציון, מקיף ח', כיתה י'.

<שרון בר: אני חושבת שאתם לא מתרכזים בדבר החשוב ביותר שהוא בעצם מאיפה האלכוהול מגיע לילדים ולמה לא עושים משהו בקשר לפיצוציות והמקומות שם מוכרים אלכוהול לילדים צעירים.

<שרון בר: אני כנערה שיש לי המון חברים ששותים, חצי מהחברים שלי שותים ומעשנים ולוקחים סמים, אני שואלת אותם מאיפה הם משיגים אלכוהול והם אומרים שזה מגיע מהפיצוצייה ההיא או מתחנת הדלק ההיא.

<שרון בר: למה אף אחד לא עושה משהו בקשר לזה?

<שרון בר: אם אני הייתי יודעת שתחנת דלק מוכרת אלכוהול לקטינים, ישר הייתי מתקשרת למשטרה כי אני יודעת שיש חוק לפיו אפשר לסגור את תחנת הדלק.

<שרון בר: אני באמת חושבת שכולם יותר מתעסקים בהשפעת האלכוהול אבל לא מתייחסים איך הוא מגיע לילדים.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: רב פקד אבי הדי.

<אבי הדי: אני ראש חוליית בילוש של נוער במחלקת הנוער במטה הארצי.

<אבי הדי: אני אתחיל דווקא בדברים שאמרה מישהי ממקיף ח' בראשון לציון.

<אבי הדי: גם אני מראשון לציון.

<אבי הדי: יש למעשה עשרות פעילויות, אם לא מאות, אכיפה שאנחנו כן עושים כנגד עסקים רבים בארץ.

<אבי הדי: אני לא אפרט כרגע את צורת האכיפה ושיטות הפעולה, אבל אנחנו סגרנו מאות עסקים בתקופה האחרונה, עסקים שמכרו אלכוהול לקטינים.

מוחמד ברכה: בעקבות החקיקה.

<אבי הדי: כן.

<אבי הדי: בעקבות החקיקה.

<אבי הדי: כך גם בעקבות החקיקה החדשה בנושא סמי הפיצוציות שנותנת לנו סמכות לסגור כל עסק שיש בו ממכר כזה או אחר או הפצה.

<אבי הדי: לגבי הנושא הזה יש פעילויות רבות שכן נעשות.

<אבי הדי: לגבי הליך האכיפה עצמו והמטרות.

<אבי הדי: קודם שמעתי שאוכפי החוק מחפשים את מי לעצור ואת מי להביא וכדומה.

<אבי הדי: יש שם קונספט ממנו צריך לצאת מעט וטיפה לצאת מהקופסה ולראות את המעגל הרחב יותר.

<אבי הדי: מטרת האכיפה, לפחות של מחלקת הנוער, היא לא בהכרח הענישה בסופו של דבר.

<אבי הדי: אף אחד מאתנו לא מנסה או לא מגלה מיוזמתו את החברים שלו שכן משתמשים, שכן צורכים אלכוהול או צורכים סמים בצורה מופרזת או בצורה מינורית כזו או אחרת.

<אבי הדי: אם אחד מהחבר'ה הצעירים שיושבים כאן יבוא ויאמר לי שהוא בעצמו יודע על נער זה או זה שמעשן או שצורך אלכוהול בכמויות מופרזות עד כדי אובדן הכרה ויבקש שאטפל בו ושאקח אותו, אני חושב שזה יהיה די תלוש מהמציאות שמישהו ירים כאן את היד שלו וייתן את השם של החבר שלו.

<אבי הדי: יחד עם זאת, המשימה שלנו קשה כפליים.

<אבי הדי: אני צריך להוציא אנשים לשטח על מנת לגלות את אותם נערים ובסופו של דבר, מכיוון שאני אוכף חוק ואני פועל על פי חוק, אם יש סעיף שכתוצאה מפעילות של אותו אדם הוא עבר על החוק, אני מחויב לפתוח לו איזשהו תיק.

<אבי הדי: התיק בהתחלה הוא תיק שלמעשה מהווה אזהרה כזאת או אחרת והפרטים שלו מועברים לגורם טיפולי אחר שאמור לקחת את המושכות ולהמשיך את הליך הטיפול כדי להוציא את אותו קטין מתוך המעגל ההרסני, שלטעם כולנו כאן הוא נכנס אליו.

<אבי הדי: אני חושב שגם בני הנוער שיושבים כאן רואים את אותו מעגל הרסני בדיוק באותה מידה.

<אבי הדי: זאת אומרת, אף אחד כאן לא תמים דעים שאם נער, חבר כזה או אחר יגיע למצב שהוא הופך להיות נרקומן גמור, זה דבר טוב.

<אבי הדי: כולם ליד השולחן מסכימים שזה דבר שהוא לא טוב.

<אבי הדי: נושא האכיפה בא על מנת לחשוף תופעות מסוימות, אנשים מסוימים, על מנת שאנחנו נוכל להכניס אותו לתוך גורמי הטיפול על מנת להוציא אותו מתוך אותו מעגל אליו הוא נכנס.

<אבי הדי: אנחנו לא מחפשים אף אחד אלא ההפך הוא הנכון, אנחנו מאוד מאוד נשמח שאנחנו נהיה מחוסרי עבודה ואף אחד לא ישתמש ואף אחד לא יצרוך אלכוהול.

<אבי הדי: אני שמח מאוד שיש כאן מעורבות באמת גדולה של בני הנוער ויש כאן קווי מחשבה וחשיבה כאלה ואחרים.

<אבי הדי: אנחנו מסתובבים בתוך בתי הספר ובדרך כלל מגיעים שוטרים לבתי הספר שבאים להרצות.

<אבי הדי: אם יש רעיון כזה או אחר להסברה או משהו כזה, אנחנו בהחלט השגרירים אליהם אתם יכולים לפנות ואנחנו נשמח להעלות את זה הלאה על מנת לפתח את זה ולקחת את זה צעד אחד קדימה.

מוחמד ברכה: האם זה נכון לומר שהתופעה של שימוש בקרב בני נוער פחתה או עלתה בעקבות החקיקה בעניין הפיצוציות?

<אבי הדי: אנחנו יודעים שזה כך כתוצאה מהאכיפה על שטח.

<אבי הדי: אתן לכם דוגמה.

<אבי הדי: לפני כשלושה שבועות הסתובבתי בפעילות כזו או אחרת שנעשתה בצפון ואני יכול לומר ששקית נייס גיא שעלתה בעבר בפיצוצייה כחמישים שקלים, כבר לא נמכרת בפיצוצייה אלא היא נמכרת במחשכים ומחיר שקית כזאת הרקיע שחקים ומגיע בין 150 ל-200 שקלים ומדובר באותה שקית ובאותה כמות זאת אומרת, יש לחץ והאכיפה כן נותנת את אותותיה.

<אבי הדי: אנחנו גם יודעים שמבחינת ההסברה, יש השפעה כזו או אחרת על קטינים למרות שקשה מאוד למדוד הסברה.

<אבי הדי: יש דוגמאות של קטינים, של אנשים שמגיעים לטיפול פסיכיאטרי כזה או אחר בעקבות צריכת החומרים האלה, ויש מקרים כאלה, בהחלט נותן את ההשפעה שלו על דעת קהל ועל דעת בני נוער בעניין הזה של שימוש בחומרים מסוימים.

<אבי הדי: לאכיפה יש השפעה בשטח.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: אני לא יכול לסרב לתלמידות ולתלמידים, על אף שעברנו את הזמן.

מוחמד ברכה: נמשיך עד 1:30.

<רותם בוחבוט: מקיף ח', ראשון לציון.

<רותם בוחבוט: שמעתי כאן כמה דיבורים על תנועות נוער ואמרו שאין להן כבר כוח.

<רותם בוחבוט: האמת היא שזה ממש לא נכון.

<רותם בוחבוט: אני אישית כן בתנועת נוער וזה כן מחנך לאחריות.

<רותם בוחבוט: עצם זה שבתנועת נוער אומרים לך שאם אתה מעשן או שאם אתה שותה, אתה מחוץ לתנועה.

<רותם בוחבוט: לאט לאט תנועת הנוער הופכת למעין משפחה שלך ואתה כן יכול להיות פתוח עם האנשים שם ולדבר אתם.

<רותם בוחבוט: אני כן חושבת שצריך לעודד ללכת לתנועות נוער כי שם יותר פתוח וניתן לדבר שם על הכול.

<יוסי הראל פיש: הוקסמתי היום.

<יוסי הראל פיש: אני חייב לומר לכם זאת.

<יוסי הראל פיש: את הקולגות שלי אנשי המקצוע אני שומע מדי פעם עת אנחנו נפגשים אבל כל פעם שיש לי הזדמנות לשמוע את החבר'ה הצעירים מדברים ולשמוע את ההגיגים והמחשבות שלכם והרעיונות שלכם, זה תמיד מוסיף לנו הרבה חומר למחשבה ואני באמת רוצה להודות לכם.

<יוסי הראל פיש: אני בטוח שאני מדבר בשם הרבה מהמבוגרים שנמצאים כאן בחדר.

<יוסי הראל פיש: הוקסמתי גם מהחבר'ה של בית ספר קשת.

<יוסי הראל פיש: אני מאוד אוהב את ההתגייסות שלכם ואת החשיבה, אבל אני הייתי מציע שני דברים.

<יוסי הראל פיש: ראשית, להיות מאוד זהיר בשימוש במושג הזה של הוכח מחקרית.

<יוסי הראל פיש: מה שנאמר תחת הכותרת הוכח מחקרית, בהרבה מקרים, וגם הפעם, הוא לא כל כך נכון.

<יוסי הראל פיש: כדי לאזן אני רק אומר שני דברים לדוגמה.

<יוסי הראל פיש: באותם מקומות בעולם – והם לא הרבה.

<יוסי הראל פיש: יש ארבע מדינות בלבד בעולם שם הקנביס הוא לגלי – בהם הייתה לגליזציה של קנביס, שיעורי הצריכה עלו בצורה מטורפת כמו בקולורדו.

<קריאה: לגליזציה יש רק באורוגוואי.

<יוסי הראל פיש: לא.

<יוסי הראל פיש: בארבע מקומות יש לגליזציה לקנביס לשימוש לא רפואי, לא לצרכים רפואיים.

<יוסי הראל פיש: ארבע מדינות ואורוגוואי היא אחת מארבעת המדינות האלה.

<יוסי הראל פיש: באורוגוואי זה עוד לא עבר את החוק, אגב, אבל זה לא משנה.

<יוסי הראל פיש: זאת לא הנקודה.

<יוסי הראל פיש: הנקודה שאני מנסה לומר והיא הנקודה החשובה, ואני מקווה שאתם קשובים, שבאותם מקומות שם זה כן הפך לחוקי, קרו שני דברים: הצריכה עלתה בצורה מאוד מאוד משמעותית בעיקר אצל הנוער ושיעורי הפשיעה שקשורה לסמים גם כן עלתה בצורה מאוד דרמטית, עד כדי כך שהיום כבר שלוש-ארבע שנים ממשלת הולנד מתלבטת איך להחזיר בחזרה את החוק למה שהיה קודם והם מנסים בכל מיני דרכים לעשות את זה אבל יש להם בעיה רצינית.

<יוסי הראל פיש: דבר שני.

<יוסי הראל פיש: יש כל כך הרבה עדויות על הנזק של הקנביס - אתם הזכרתם את הנושא של הקנביס והמריחואנה – ואני מציע לא לשכוח את זה.

<יוסי הראל פיש: למשל, הוכח מחקרית בצורה חד משמעית שילדים שמתחילים לצרוך את הקנביס מתחת לגיל 17, הקבוצה הזאת נרשמת עם בין שש לשבע נקודות אי.

<יוסי הראל פיש: קיו יותר נמוך מילדים בגיל שלהם שלא צורכים קנביס וגם אלה מחקרים שנמצאים.

<יוסי הראל פיש: כשעושים הוכחה מדעית, תהיו זהירים.

<יוסי הראל פיש: מה שכן, וזה אולי המסר הכי חשוב ובזה אני רוצה לסיים, אני מאוד הייתי שמח אם דווקא הסיפא של דבריך וזה שאתה התחלת לדבר על כך שבאמת צריך לתמוך במקומות בילוי ובאלטרנטיבות, שאת המנהיגות שלכם הכול כך מקסימה והכול כך מדבקת תשקיעו אותה לא בניסיון להבין האם יש הבדל בין סם כזה או אחר והאם כדאי לחשוב על לגליזציה אלא באמת להשקיע בווקטור הזה של להציב את המקומות בהם נוער יכול ללכת ולעסוק בפעילויות שכיף לכם לעסוק בהן ושזה יהיה חופשי מהדברים הללו.

<יוסי הראל פיש: אני אסגור רק במשפט שאמרתי קודם.

<יוסי הראל פיש: אתם לא צריכים את הסמים הכימיים האלה כדי לעשות את הכיף ולהרגיש מקובלים בחברה ולצמוח ולהתקדם בחיים.

<יוסי הראל פיש: אפשר לעשות את זה בדרך הרבה הרבה יותר נכונה ובטוחה.

מוחמד ברכה: תודה.

<פאולה רושקה: גם אני רוצה להודות לכל התלמידים.

<פאולה רושקה: למדתי הרבה מכם.

<פאולה רושקה: אנחנו באמת לא כל כך עסקנו בלימוד הסכנות כשיש נער או נערה שנכנסו למצב שאנחנו קוראים לו הרעלת אלכוהול, הרעלת סמים, ואני באמת לוקחת את זה לעצמנו ובמשרד הבריאות ננסה לפעול כדי שברשתות המדיה יהיה הסבר לכך.

<פאולה רושקה: אני מודה לכם על ההזדמנות הזאת.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: בקצרה.

אחמד טיבי: אני רק רוצה לברך את הוועדה, את העומד בראשה חברי חבר הכנסת מוחמד ברכה על קיום הדיון החשוב הזה לציון שבוע הסמים הבין לאומי.

אחמד טיבי: גם ההשתתפות של תלמידים היא הדבר המעניין והמרתק בדיון הזה וההפריה ההדדית שהייתה בכל מה שאמרתם.

אחמד טיבי: אני מתחבר למה שאמרה התלמידה האחרונה מראשון, רותם, שדיברה על תנועות הנוער.

אחמד טיבי: אני מחזק את דבריך לגבי החשיבות של תנועות הנוער שמהוות מגן או כלי חשוב כדי למנוע הדרדרות או פנייה לאפיק לא נכון של שימוש בסמים.

אחמד טיבי: חשיבות המשטרה היא שאם עברנו את הגבול, אם הנוער עבר את הגבול ושם תפקיד המשטרה גם במניעה וגם בטיפול.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לך אדוני היושב ראש ולכולם על קיום הדיון הזה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

<קריאה: בהצלחה בשבת.

מוחמד ברכה: למה?

אחמד טיבי: משחק בית"ר וסכנין.

מוחמד ברכה: על אף הנטיות הספורטיביות שלי שהן לא לטובת בית"ר ירושלים, אני חושב שמה שפורסם היום על אלי טביב ומה שעושים לו, אני חושב שזה דבר שאי אפשר לקבל אותו והוא ראוי לכל גינוי, גם במסגרת הוועדה הזאת שמדברת אל נוער ואל צעירים.

מוחמד ברכה: אדם שבא כדי לנהל קבוצת כדורגל, לא ראוי שיקבל איומים כולל איומים פיזיים על חייו.

מוחמד ברכה: זה היה מחוץ לקונטקסט, על אף שאני מסכים לתוצאה המיוחלת שהיית רוצה לראות.

<יאיר גלר: שלושה משפטים.

<יאיר גלר: אני מאוד שמח על השיח הזה.

<יאיר גלר: אנחנו נוהגים לקיים את השיח הזה עם הצעירים כי מזה אנחנו לומדים בדיוק גם את הלכי הרוח וגם מה משפיע ואיך אנחנו יכולים לעשות את הדברים טוב יותר.

<יאיר גלר: מילה אחת למשטרת ישראל.

<יאיר גלר: אני חושב שמגיעה לה ברכה ותודה על הנושא של סמי הפיצוציות.

<יאיר גלר: היא עמדה במשימה הזאת.

<יאיר גלר: זאת הייתה אחת מהרעות החולות ביותר בשנתיים האחרונות והמשטרה יחד עם כלל השותפים עשתה כאן באמת מעשה נפלא וסמי הפיצוציות כמעט ונעלמו, במכירה פרונטלית ודאי, ואני מקווה מאוד שגם המכירה באינטרנט ובטלפון תיעלם.

<יאיר גלר: צריך לעבוד כאן בחכמה.

<יאיר גלר: זה מאוד מעשה לא פשוט ואני יודע שאתה כיושב ראש מוביל כרגע את הדיונים בעניין הזה.

<יאיר גלר: בסופו של דבר אנחנו רוצים רק דבר אחד ואני חושב שהמטרה היא משותפת והיא ליצור בסוף אזרח בריא, מועיל, שיש לו איכות חיים גבוהה.

<יאיר גלר: את זה אנחנו עושים ואנחנו עושים את זה באמונה שלמה ומתוך שליחות.

<יאיר גלר: כלל הגורמים שעוסקים בזה, אני חושב שצריך לברך אותם ולהודות להם כולל כמובן גם לצעירים כפי שכבר צוין, למנהיגות שהם מגלים ובואו נגלה את זה לכיוונים הנכונים, להרבה מניעה.

<יאיר גלר: בסופו של דבר נהיה חברה הרבה יותר טובה.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: אני רוצה להגיד כמה מילות סיכום קצרות.

מוחמד ברכה: מי שמלווה את הפעילות של הוועדה יודע שהגישה שלנו, לצד הצורך בהרתעה וענישה וכל המושגים האלה, מתמקדת בשני מישורים.

מוחמד ברכה: המישור הראשון הוא מניעת המגע הראשוני בין הצעיר, בין האדם, בין האזרח לבין הסם, והמישור השני, מניעת המגע בין המדינה לבין הסם, זאת אומרת, המאבק בהברחות.

מוחמד ברכה: אם אנחנו נצליח בשני הדברים האלה, אני חושב שעשינו יותר משמונים אחוזים מכפי שצריך לעשות.

מוחמד ברכה: לכן אני מתחבר לדבריהם של הרבה התלמידים, גם אלה שהיה נשמע מעין טון של סלחנות או של קבלה.

מוחמד ברכה: גם הם אמרו שלא צריך לטפל בעצם השימוש אלא בסיבות שקדמו לשימוש.

מוחמד ברכה: כלומר, למה הגענו לזה.

מוחמד ברכה: לכן הטיפול הוא גם של הרשות, הוא גם של משרד החינוך, הוא גם של רשויות הרווחה, הוא גם של השלטון המקומי.

מוחמד ברכה: להבדיל מתחומים אחרים שוועדות הכנסת עוסקות בהם – ואני אומר את זה לטובת התלמידים שנוכחים כאן – ועדות אחרות עובדות מול משרד ממשלתי מסוים.

מוחמד ברכה: ועדת העבודה והבריאות עובדת מול משרד העבודה או מול משרד הבריאות, ועדת החוץ והביטחון עובדת מול משרד הביטחון ומשרד החוץ, ועדת הכלכלה עובדת מול משרד האוצר ומשרד הכלכלה וכולי.

מוחמד ברכה: הוועדה הזאת, בגלל תחום הפעילות שלה, היא בעצם עובדת מול כל המשרדים, גם החינוך, גם הבריאות, גם הרווחה, גם המשרד לביטחון פנים וכל המשרדים הנוספים.

מוחמד ברכה: זאת ההזדמנות לברך את הרשות על העובדה שנמצאת בתוך המשרד לביטחון פנים ואני חושב שעל אף המחלוקת הפוליטית שלי גם עם יושב ראש הרשות – לא עם המנכ"ל – צבי הנדל, וגם עם השר, אני חושב שבעניין הזה, בעניין של המלחמה בנגע הסמים, אין כאן מחנות, אין כאן קואליציה ואופוזיציה ואין כאן מגזרים אלא זאת מערכה שמאחדת את כל הקשת הפוליטית והחברתית גם בכנסת וגם מחוץ לכנסת.

מוחמד ברכה: אני באמת רוצה להעלות על נס את כל מה שנעשה.

מוחמד ברכה: נכון, אף פעם זה לא מספיק כי עדיין התופעה קיימת, אבל אנחנו מתקדמים.

מוחמד ברכה: הלכנו למשל בכיוון של כמעט חיסול התופעה, כפי שאמר יאיר, של פיצוציות וכולי, אבל אנחנו גם רואים שיש דרכים עוקפות ומקומות אחרים להפצת הסמים.

מוחמד ברכה: לא דרך הפיצוציות אלא יש דרכים אחרות ואנחנו צריכים להיערך לדבר הזה.

מוחמד ברכה: אני מאוד מאוד שמח על השתתפות התלמידים בדיון שלנו וכמובן על השתתפות כל הגורמים מסביב לשולחן.

מוחמד ברכה: אני מאוד מבקש, אם אתם שליחים של בתי הספר שלכם או של מערכת החינוך כולה דרך מועצת התלמידים הארצית, כפי שאמר יוסי בהתחלה - והוא המידע האמין - לשמוע מבעלי העניין מה הם חושבים ואיך הם רואים את הדברים.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה חשוב פי אלף מכל מיני מחקרים אליטיסטיים שלא מקשיבים ישירות לחברינו הצעירים.

מוחמד ברכה: זאת משימה שמוטלת על כולנו ואנחנו לא נגיד לצעירים איך לחשוב, אבל שיגידו לנו הם איך אנחנו נוכל לעזור.

מוחמד ברכה: תודה רבה לכם.