ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 243, 2013-12-17 11:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב.

ניסן סלומינסקי: אנחנו פותחים את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: יש לנו העברה מהישיבה הקודמת שהסבירו אותה אבל לא הצבענו עליה.

ניסן סלומינסקי: העברות מספר 347, 348 ו-349.

אלעזר שטרן: זה מה שעכשיו מדובר?

טמיר כהן: בסט שקיבלתם, זאת הפנייה האחרונה.

טמיר כהן: אלה שאריות מהישיבה הקודמת.

ניסן סלומינסקי: לא הצבענו על הפניות.

אלעזר שטרן: אנחנו מעבירים גם את תגלית ומסע?

ניסן סלומינסקי: יש לי כאן סיכום עם השר, אבל כרגע לא עמדו בו.

ניסן סלומינסקי: אני מקווה שעד סוף הישיבה זה יסוכם.

ניסן סלומינסקי: הוא צריך להעביר לי את המכתב.

ניסן סלומינסקי: נשלח אלי מכתב אבל זה לא המכתב שאני רוצה.

אלעזר שטרן: מה הבעיה במכתב?

ניסן סלומינסקי: אני אסביר לך עוד מעט.

ניסן סלומינסקי: זה לא מה שאתה רצית והוא לא חתום על ידי השר.

ניסן סלומינסקי: אני מקווה שזה יגיע כי עכשיו גם עפר מדבר אתו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

אלעזר שטרן: רגע.

אלעזר שטרן: יש לי שאלות בקשר לפניות האלה.

ניסן סלומינסקי: מה שלא עובר היום – תקוע.

ניסן סלומינסקי: לכן אני בלחץ.

אלעזר שטרן: אני אשתדל לעזור.

אלעזר שטרן: אני קודם שאלתי את רוברט.

אלעזר שטרן: הגופים האלה, החטיבה להתיישבות, יש לי שאלה לגביהם.

אלעזר שטרן: הנושא של הבקרה שלהם, ואני אשאל את אותו הדבר גם על הקרן הקיימת.

ניסן סלומינסקי: הוא אמר שיש עליהם בקרה.

אלעזר שטרן: לא.

אלעזר שטרן: הוא לא אמר.

אלעזר שטרן: הוא אמר שיש להם תקנות.

אלעזר שטרן: הוא לא אמר שיש עליהם בקרה.

רוברט אילטוב: איפה יש בקרה?

רוברט אילטוב: הם עובדים על פי החוק.

ניסן סלומינסקי: יש לי הצעה יותר טובה.

ניסן סלומינסקי: אני אזמן ישיבה נפרדת בלי קשר להעברות כספיות על הנושא של החטיבה, נלמד אותו ונבין את הכול, כמו עשינו לגבי כל מיני גופים אחרים.

ניסן סלומינסקי: נזמין אותם לישיבה נפרדת כדי להבין את כל המהלך הזה, את הבקרות ואת הכול.

אלעזר שטרן: מתי בערך?

ניסן סלומינסקי: שבוע-שבועיים.

ניסן סלומינסקי: אתה רואה שעד היום אני עושה את הדברים מהר.

אלעזר שטרן: נגיד חודש.

אלעזר שטרן: לא שבוע-שבועיים.

ניסן סלומינסקי: תוך חודש.

רוברט אילטוב: חודש מהיום יהיה דיון.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור העברות מספר 347, 348 ו-349?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב נגד – מיעוט העברות מספר 347, 348 ו-349 אושרו.

אלעזר שטרן: רביזיה.

ניסן סלומינסקי: אם הגשתם רביזיה, לא עשינו כלום.

אלעזר שטרן: רק כדי לראות מה קורה עם מסע ותגלית.

רוברט אילטוב: אם לא, אני אגיש.

חמד עמאר: כמה זמן צריך כדי לדון ברביזיה?

ניסן סלומינסקי: חצי שעה.

ניסן סלומינסקי: בשעה 11:40.

ניסן סלומינסקי: נחזור לסדר הרגיל.

טמיר כהן: מה שהיה לכם עכשיו, היה שאריות מישיבה קודמת.

טמיר כהן: אנחנו מתחילים עכשיו בחוברת הגדולה.

טמיר כהן: פנייה מספר 120.

ניסן סלומינסקי: נמצא כאן הרפרנט?

ניסן סלומינסקי: רבותי, בואו נרוץ מהר כי היום קצר.

צחי דוד: הפנייה נועדה לתקצוב שתי משרות ללשכת הרבנים הראשיים, לאור מינוי רבנים חדשים.

צחי דוד: בבדיקה שערכה הנציבות, היא החליטה להקביל את תנאי הלשכה שלהם לתנאי לשכת סגן שר ממשלתי.

צחי דוד: זה אומר תוספת של אדם אחד בלשכה לכל רב ראשי.

ניסן סלומינסקי: עד היום זה לא היה?

ניסן סלומינסקי: היה רק אחד לשניהם?

צחי דוד: הלשכה הייתה יותר קטנה.

צחי דוד: הנציבות אמרה שצריך להקביל אותם לסגן שר ולכן נוסף אדם נוסף לכל לשכה.

חמד עמאר: אני רוצה להעיר.

חמד עמאר: אתה יודע שרק ראש העדה הדרוזית, אין לו שום מעמד?

חמד עמאר: לכולם יש את המעמד, גם למוסלמי, גם ליהודי, גם לנוצרי דרך הכנסייה אבל רק לדרוזי אין מעמד.

חמד עמאר: אין תקציב, אין רכב, אין תנאים כלשהם.

חמד עמאר: לכן גם בנושא הזה אני מבקש שתיקחו את זה בחשבון וגם את נושא ראש העדה הדרוזית להביא דרך המשרד הרלוונטי.

אלעזר שטרן: ההסבר הזה על הרבנים לא מקובל עלי.

אלעזר שטרן: רבנות ששמה רגליים כמו לדוגמה לחוג צהר, למה אני צריך להוסיף להם כסף?

אלעזר שטרן: זה חוק שהממשלה העבירה.

אלעזר שטרן: להוסיף שם כוח אדם כשהם לא נותנים את השירות המינימלי?

אלעזר שטרן: וניסן, אתה יודע, בהקשר הזה אנחנו ראינו את הדברים יחד.

אלעזר שטרן: אני לא מבין למה צריך להוסיף להם.

אלעזר שטרן: מה קרה פתאום ברבנות?

אלעזר שטרן: אולי רק צריך להוריד דברים ולפשט אותם?

משולם נהרי: הם עוד לא התחילו את העבודה ואתה כבר מחליט לא? לא נותנים שירות?

משולם נהרי: לא עושים שום דבר?

ניסן סלומינסקי: מדובר על כך שלכל אחד מהרבנים יהיה ראש לשכה.

משולם נהרי: אתה לפעמים נסחף.

אלעזר שטרן: יכול להיות.

משולם נהרי: כאן אתה נסחף.

משולם נהרי: אלה אנשים שרוצים לעשות ורוצים לשנות.

משולם נהרי: אי אפשר לכבול את ידיהם ולזלזל בהם.

אלעזר שטרן: אני לא מזלזל, חס וחלילה.

ניסן סלומינסקי: יש שני רבנים והנציבות החליטה שמקבילים אותם לדרגה של סגן שר ולכן כל אחד צריך לקבל ראש לשכה במקום אחד משותף לשניהם.

ניסן סלומינסקי: בואו נלך לקראתם ואולי יצא מזה משהו.

ניסן סלומינסקי: יש ניצנים של דברים טובים.

משולם נהרי: אלעזר, יש לך הרבה על מה להילחם כאן.

משולם נהרי: יש כאן מיליארדים.

משולם נהרי: עזוב את השטויות האלה.

אלעזר שטרן: אלה לא שטויות.

משולם נהרי: שני תקנים כדי שיתפקדו.

אלעזר שטרן: ניסן, אני אומר לך דבר אחד.

אלעזר שטרן: אני ממשיך למרות שאני לא בטוח שנכון מה שאומר חבר הכנסת נהרי שהם רק התחילו ואתן להם כאילו להתחיל.

אלעזר שטרן: בסדר.

אלעזר שטרן: בוא נראה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 120 אושרה פה אחד.

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 239.

גיא הרמתי: הפנייה נועדה לביצוע שינויים פנימיים במשרד הקליטה בהתאם לסדרי עדיפויות של המשרד, ביניהם תקצוב מרכז מוקדי השמה בתעסוקה ומרכז לאמנים עולים, ביניהם גם תקצוב הפרויקט הלאומי האתיופי בשלושה מיליון שקלים, תקצוב פעולות לעידוד עלייה במסגרת גרעיני צבר במיליון ו-800 אלף שקלים וכן תקצוב השתתפות במשרד הביטחון בנושא פעולות הכנה לצה"ל במסגרת תכנית החומש.

גיא הרמתי: הסעיף האחרון, אין בו העברה אבל יש הכנה לקראת כך שמשרד הביטחון יוכל להעביר ישירות למשרד הקליטה.

משולם נהרי: למה יש קיצוץ בסל קליטה ראשוני?

משולם נהרי: אין עולים?

גיא הרמתי: יש פחות ממה שצפו בתחילת השנה בעת בניית התקציב.

משולם נהרי: באופן משמעותי?

גיא הרמתי: לא, לא באופן משמעותי.

גיא הרמתי: התשלומים לסל קליטה הם לפי חוק ולא לפי התקציב.

גיא הרמתי: התקציב הוא תוצאתי.

גיא הרמתי: בתחילת השנה או בעת בניית התקציב, משרד הקליטה אומד לפי מספר העולים ומאיזה מקומות הם הגיעו את התקציב הדרוש לו.

גיא הרמתי: בסוף השנה, בהתאם לביצוע בפועל יכול להיות שיש עודפים.

גיא הרמתי: כאן יש קצת עודפים ולכן הם מועברים לצורך הדברים הגמישים יותר שאותם הזכרתי.

משולם נהרי: האם ידוע לך שהקטינו את ההשתתפות בתקציבים לעולים שמגיעים בימים אלה לעומת שנה קודמת?

גיא הרמתי: לא ידוע לי ואני חושב שלא הקטינו את תקציבים, בטח לא מתוך סל קליטה כי סל קליטה הוא לפי חוק לכן צריך לשנות את החוק בשביל זה.

משולם נהרי: לא סל קליטה.

משולם נהרי: אני לא מדבר על סל קליטה אלא באופן כללי לגבי כל ההשתתפויות.

גיא הרמתי: לא.

גיא הרמתי: לגבי ההשתתפויות – לא.

גיא הרמתי: לגבי המענקים, אתה מתכוון למענקי מכס?

משולם נהרי: כן.

משולם נהרי: כל הסל.

גיא הרמתי: אני לא יודע לגבי החלוקה הפנימית בתוך משרד הקליטה, אבל סך תקציב משרד הקליטה גדל וכך הפעילויות והעברות לעולים.

אלעזר שטרן: יש לי שאלה.

אלעזר שטרן: אנחנו לא העברנו לגרעיני צבר, שזה דבר מאוד חשוב?

אלעזר שטרן: ניסן או טמיר, אתם אולי זוכרים?

אלעזר שטרן: גרעיני צבר היו כאן על השולחן.

אלעזר שטרן: אני מאוד בעד הגרעינים האלה.

אלעזר שטרן: אלה גרעינים של בני ישראלים, בני מהגרים.

אלעזר שטרן: למיטב זיכרוני אנחנו העברנו למשרד התפוצות.

גיא הרמתי: ברשותך, אני אפנה את השאלה לתקציבן משרד הקליטה שנמצא כאן והוא יסביר.

אלעזר שטרן: אני חושב שהעברנו את זה לא לקליטה אלא לתפוצות.

אופיר להב: גרעיני צבר הוא פרויקט שמופעל על ידי משרד העלייה והקליטה ועל זה מדובר בפנייה הזאת.

זבולון כלפה: יחד עם תנועת הצופים.

אופיר להב: יחד עם תנועת הצופים.

אלעזר שטרן: אולי דיברנו על זה לפני שבועיים ואז זה היה כאן על השולחן.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב נגד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 239 – אושרה.

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 254 ו-255.

אופיר להב: מדובר על תשעה מיליון שקלים שעוברים למשרד הקליטה, בהתאם להחלטת ממשלה בנושא מינהל הסטודנטים.

אופיר להב: זה יישום החלטת ממשלה מיולי 2012 לפיה ה-ות"ת משתתף במימון של מלגות הקיום לסטודנטים בעיקר מאתיופיה במשרד הקליטה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב נגד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: הפניות אושרו.

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 256 ו-257.

גיא הרמתי: הפנייה נועדה להעברת מיליון ו-400 אלף שקלים ממשרד הרווחה למשרד הפנים וזאת במסגרת רפורמה שמשרד הרווחה מקדם בלשכות הרווחה ברשויות המקומיות.

גיא הרמתי: הכסף מיועד לייעוץ ארגוני ללשכות הרווחה שמבוצע דרך משרד הפנים.

משולם נהרי: משרד הרווחה בתקופה האחרונה טען שהוא במצוקה קשה ואין להם כסף ולכן נאלץ לקחת כסף מישיבות של הנושרים ולהעביר לקהילה, אבל הנה כאן אני רואה נדיבות לב ויש למשרד כסף להעביר ולעשות כל מיני פעולות.

משולם נהרי: שמונה מיליון שם, לא היה להם מהיכן לקחת והחליטו באופן שרירותי תוך סיכון המוסדות וקיום הישיבות של הנושרים, אלה שהולכים לסמים והולכים לרחוב, לקחו את הכסף משם והעבירו אותו לקהילה.

משולם נהרי: הנה יש להם כסף.

משולם נהרי: לכן אני חושב שלא כדאי להביא את זה להצבעה אלא צריך לבקש הבהרות ממשרד הרווחה ולהביא את זה להצבעה בשלב יותר מאוחר.

ניסן סלומינסקי: אני מקבל את דבריך בהבדל אחד, שאתה פנית אלי ואני פניתי אל השר ושאלתי אותו.

ניסן סלומינסקי: אמר לי השר שהוא מעביר 240 במקום 400 על פי בקשה של ראשי הערים החרדיות.

משולם נהרי: אני אראה לך מכתב.

ניסן סלומינסקי: אני אומר מה השר אמר.

ניסן סלומינסקי: ראשי הערים החרדיות אמרו שהם מבקשים שחלק מהדברים יינתן להם כדי להפעיל את זה ולא רק תקנים, והוא עשה את זה.

ניסן סלומינסקי: כלומר, הוא לא קיצץ כלום אלא פיצל את זה על פי בקשת ראשי הערים החרדיות.

ניסן סלומינסקי: זה אמור לגבי אלעד.

ניסן סלומינסקי: יש מהפך בין ראשי הערים החרדיות ומסתכלים על הדברים באופן מעט שונה מכפי שהיה קודם לכן.

משולם נהרי: אני אפתיע אותך.

משולם נהרי: בעקבות דבריך שוב פניתי אליו, פניתי לראשי רשויות וקיבלתי מהם מכתב שאומר שזה לא נכון, שהם ביקשו שזה לא יהיה על חשבון דברים אחרים.

משולם נהרי: בדוח שמידט יש תקציב לקהילה, אז תן גם לרשויות.

ניסן סלומינסקי: מה הם ביקשו?

משולם נהרי: הם ביקשו ממנו שכמו שיש תקציב לדוח שמידט בקהילה, תן גם לרשויות האלה, כי למה אתה מפלה בין רשות לרשות?

ניסן סלומינסקי: יש לך מכתב?

משולם נהרי: כן.

משולם נהרי: אני יכול להעביר לך את המכתב.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, אני דיברתי עם השר.

משולם נהרי: אני אראה לך את המכתב.

ניסן סלומינסקי: אני לא מציע שנעכב את זה.

ניסן סלומינסקי: אלה מיליון שקלים שהם לתועלת כולם.

משולם נהרי: אסור לנו לפגוע בילדים האלה שהמדינה ביקשה להקים את המוסדות האלה ולהציל אותם.

משולם נהרי: עכשיו זה הולך לפגוע במוסדות האלה כי הם לא יוכלו להתקיים.

משולם נהרי: אתה לא יכול לקצץ בתקנה 40 אחוזים בבסיס.

משולם נהרי: אתה לוקח כסף בסיסי, תקנה שיש בה כסף בבסיס ואתה הולך ועושה מצוות ומעשים טובים.

משולם נהרי: עם כל הכבוד, אתה לא יכול לעשות דבר כזה.

ניסן סלומינסקי: נאמן למה שביקשת, עשיתי.

ניסן סלומינסקי: הלכתי לשר.

משולם נהרי: השר דיבר עם המנכ"ל והוא הבטיח לשבת ולדבר על הנושא, אבל עד שישב בוא נעכב את הנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אני מכיר את השר.

ניסן סלומינסקי: בפעם הקודמת היה עניין כזה, עניין דומה, הוא מיוזמתו טיפל בלי קשר למה שהצבענו ולא היינו צריכים להפעיל עליו לחצים.

ניסן סלומינסקי: הוא חם לנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: אם הוא אמר לך שהוא ישב ויטפל, הוא ישב ויטפל.

משולם נהרי: בנוכחותי הוא ביקש מהמנכ"ל.

ניסן סלומינסקי: הוא אכן יעשה את זה.

משולם נהרי: לכן בוא נמתין.

ניסן סלומינסקי: אני לא מציע שנעצור.

ניסן סלומינסקי: עוד מעט יהיו לנו העברות של 149 מיליון שקלים לרווחה ושם זה קצת יותר לוחץ.

משולם נהרי: אתה שוכח שהמוסדות הללו בקושי מתקיימים היום.

ניסן סלומינסקי: לא, אני לא שוכח.

משולם נהרי: זה מעכב את המכרז.

משולם נהרי: זה מעכב את הכול.

ניסן סלומינסקי: השר אמר לי מה שאמר.

ניסן סלומינסקי: אם אתה אומר שהוא נתן הוראה לבדוק את זה, הניסיון הקודם שלנו אתו היה שהוא בדק ומשך.

משולם נהרי: אז בוא נחכה שבוע.

משולם נהרי: מה קרה?

ניסן סלומינסקי: נחכה למה?

משולם נהרי: בוא נראה, או שמחזירים את הכסף הזה.

ניסן סלומינסקי: ואם הוא יחליט לא, אז מה?

משולם נהרי: אז ודאי שנתנגד.

משולם נהרי: נעשה את כל המאמצים.

משולם נהרי: נילחם.

ניסן סלומינסקי: אני לא חושב שאנחנו נילחם.

משולם נהרי: בינתיים אני מבקש לחכות.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נעביר את זה ואני אגיש רביזיה שאני לא אעלה אותה להצבעה היום.

משולם נהרי: לא.

ניסן סלומינסקי: למה לא?

משולם נהרי: ניסן, חכה.

משולם נהרי: חיכית עם דברים אחרים ואתה יכול לחכות גם כאן.

ניסן סלומינסקי: אתה תופס משהו שהוא לא בעניין.

ניסן סלומינסקי: יהיו לנו העברות אמיתיות ולא משהו שהוא לטובת הרווחה.

משולם נהרי: אתה יודע מה זה התלמידים האלה.

משולם נהרי: אל תיתן את ידך לדבר כזה.

משולם נהרי: זה משהו שרירותי ואני לא רוצה להתבטא בצורה יותר חריפה.

משולם נהרי: לא עושים דבר כזה, במיוחד כאשר מדברים על נוער נושר, מדברים על נוער שהוא חסר אונים, שצריך להציל אותו, שאנחנו יושבים כל היום ומדברים רק על הנושא הזה.

משולם נהרי: אי אפשר לפגוע בהם, אי אפשר להכות אותם.

משולם נהרי: זה מה שחסר למשרד הרווחה?

ניסן סלומינסקי: אני אגיש רביזיה.

משולם נהרי: אני אגיש רביזיה ואל תביא את זה להצבעה.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אם אתה תגיש רביזיה, אז לא עשינו כלום.

ניסן סלומינסקי: אני אגיש רביזיה ונשתכנע.

ניסן סלומינסקי: אני לא אסיר אותה לפני שאני אדבר אתך.

משולם נהרי: אני אגיש רביזיה.

משולם נהרי: תן לי להגיש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: אני אצטרך להפיל אותה.

משולם נהרי: אתה תמשוך אותה אחרי כן ותסגור אתם.

ניסן סלומינסקי: אני מבטיח לך שאני לא אמשוך.

ניסן סלומינסקי: אני לא אוותר על הרביזיה לפני שאני אדבר אתך.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים על פניות מספר 256 ו257.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: רגע, סליחה, אני לא יכול להצביע בעד.

משולם נהרי: הצבעת כבר.

משולם נהרי: אני מבקש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אני עוד פעם עושה הצבעה, כי עוד לא גמרתי את ההצבעה.

רוברט אילטוב: התקנון מאפשר להגיש רביזיה גם אם הצבעת בעד.

ניסן סלומינסקי: לא משנה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נצביע שוב.

ניסן סלומינסקי: מי בעד.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב

ניסן סלומינסקי: נמנע – 1 פניות מספר 256 ו-257 אושרו.

ניסן סלומינסקי: אני נמנע ואני מגיש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: אני לא אסיר אותה לפני שאני אדבר אתך.

ניסן סלומינסקי: מי הרפרנט שהציג את הפנייה?

גיא הרמתי: אני.

ניסן סלומינסקי: אתה תעביר ללשכת השר שזה אושר אבל יש רביזיה בהקשר למה שהשר לשעבר דיבר אתו ובהקשר לשיחה שלי אתו.

ניסן סלומינסקי: תחזרו אלי עם תשובה.

רוברט אילטוב: שאלת הבהרה.

רוברט אילטוב: כל פעם אומרים שאם הצבעת בעד, אתה לא יכול להגיש רביזיה.

רוברט אילטוב: לדעתי, על פי התקנון, אפשר להגיש רביזיה ואני לא מבין למה הנוהל הזה נכנס כשהתקנון מאפשר.

רוברט אילטוב: אם בן אדם הצביע בעד הרביזיה והוא חושב שיש צורך לדון עליה מחדש, יש לו את האפשרות.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נעשה בדיקה עם היועץ המשפטי.

ניסן סלומינסקי: זה היה כדי למנוע ספק.

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 292 עד 294, 296, 297.

דורון סמיש: הפנייה הזאת היא פנייה שמגיעה בכל סוף שנה, עת אנחנו מאזנים את כל הסעיפים בתקציב המדינה.

דורון סמיש: שני הסעיפים העיקריים בפנייה זאת היא של משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר.

דורון סמיש: רוב הכספים שמועברים בפנייה הזאת מיועדים להתאים את תקנות השכר בהתאם לביצוע בפועל.

דורון סמיש: מה שקורה זה ששכר משולם לעובדים, לא משנה אם תוקצב במדויק או תוקצב בחסר או תוקצב בעודף.

דורון סמיש: בהתאם לזה בסוף השנה אנחנו מסיטים מתקנות השכר השונות על מנת להתאים אותן לביצוע כדי שספר התקציב ישקף את העלויות המדויקות.

דורון סמיש: בנוסף לכך הפנייה מבצעת שינויים בתקציבי הקניות.

דורון סמיש: בעיקר מדובר על 46 מיליון שקלים לתשלום בהתאם לפסק בורר בנוגע למערכת סחר חוץ ברשות המסים.

דורון סמיש: מדובר על שלושים מיליון שקלים לתשלום מס הכנסה שלילי ברשות המסים בהתאם לביצוע בפועל.

דורון סמיש: ב-12 וחצי מיליון לתשלום פסק דין באפוטרופוס לנכסי נפקדים.

דורון סמיש: בעשרה מיליון שקלים לצורך הקמת המסלקה הפנסיונית באגף שוק ההון שמאפשרת העברת מידע בין גופי שוק ההון השונים.

דורון סמיש: עשרים מיליון שקלים לתשלום רישיונות מחשוב של רשות המסים, שע"ם.

ניסן סלומינסקי: כבר העברנו כמה העברות כאלה.

ניסן סלומינסקי: יש עוד כמה העברות כאלה של עדכוני שכר?

דורון סמיש: כן.

דורון סמיש: יהיו בהמשך היום.

ניסן סלומינסקי: אתם עוברים ממשרד למשרד?

דורון סמיש: כן.

דורון סמיש: הסיב שכאן יש שני משרדים היא בגלל שבמשרד אחד היה עודף ובמשרד שני היה חוסר.

דורון סמיש: לכן העברנו ממשרד למשרד.

ניסן סלומינסקי: יש שאלות?

ניסן סלומינסקי: אין.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור פניות מספר 292 עד 294, 296, 297?

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב נגד – מיעוט פניות מספר 292 עד 294, 296, 297 אושרו.

ניסן סלומינסקי: הפניות אושרו.

ניסן סלומינסקי: הגיעה תשובה מהייעוץ המשפטי ואכן רוברט צודק.

ניסן סלומינסקי: גם אם מישהו מצביע בעד, הוא רשאי להגיש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 299 ו-300.

אלעזר שטרן: נדמה לי שהפנייה הזאת הגיעה רק אתמול.

טמיר כהן: יש חוברת שנייה שהגיעה אתמול.

טמיר כהן: זה לא הגיע אתמול.

טמיר כהן: כל הפניות האלה, זאת החוברת שחולקה ביום רביעי.

גיא הרמתי: הפנייה נועדה להעביר 4.2 מיליון שקלים ממשרד החינוך למוסד לביטוח לאומי לצורך השתתפות בפרויקט של בניית מרכז לטיפול בילדים עם צרכים מיוחדים בירושלים.

גיא הרמתי: המרכז הזה הוא מרכז חינוכי והפרויקט הוא פרויקט משותף במימונו בין המוסד לביטוח לאומי לבין משרד החינוך.

גיא הרמתי: המוסד והמשרד משתתפים ביחד במימון הקמת בית ספר לחינוך מיוחד בירושלים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד פניות מספר 299 ו-300 – אושרו.

ניסן סלומינסקי: הפניות אושרו פה אחד.

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 309.

ניסן סלומינסקי: ניצולי השואה.

גיא הרמתי: הפנייה נועדה להוספת ארבעה תקני כוח אדם לרשות לזכויות ניצולי השואה על מנת לשפר את השירות.

גיא הרמתי: העובדים צריכים לעבוד במחלקות השונות בהתאם לעומס הקיים במחלקות ובכך להקל.

ניסן סלומינסקי: מי המשרד שנותן את הכסף.

גיא הרמתי: זאת תוספת ממשרד האוצר לרשות לזכויות ניצולי השואה שהיא חלק ממשרד האוצר נכון להיום.

גיא הרמתי: מדובר בארבעה עובדים נוספים על מנת לשפר את השירות שניתן לניצולים.

עליזה לביא: מי ביקש את הבקשה הזאת?

גיא הרמתי: הרשות.

עליזה לביא: אחרי כל הביקורת שהייתה על כוח האדם שם על המשכורות.

גיא הרמתי: הביקורת שהייתה בתקשורת על המשכורות לא נוגעת לרשות שעובדיה הם עובדי מדינה אלא לארגון חיצוני.

עליזה לביא: יש שני ארגונים?

עליזה לביא: אחד של המדינה ואחד חיצוני?

גיא הרמתי: לא.

גיא הרמתי: יש רשות שהיא חלק ממשרד האוצר.

גיא הרמתי: היא לא ארגון.

גיא הרמתי: יש את הקרן לרווחת ניצולי השואה שזה נושא שונה לגמרי.

עליזה לביא: זה לא לקרן.

גיא הרמתי: לא.

גיא הרמתי: זה לא לקרן.

גיא הרמתי: זה לרשות עצמה, עובדי מדינה, עוד ארבעה פקידים.

עליזה לביא: אפילו בתקן.

עליזה לביא: למי הם שייכים?

גיא הרמתי: הארבעה שאנחנו מבקשים להוסיף כאן שייכים לרשות לזכויות ניצולי השואה שהיא של משרד האוצר, עובדי מדינה.

עליזה לביא: תודה על ההבהרה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר פנייה 309?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד פנייה מספר 309 אושרה.

ניסן סלומינסקי: הפנייה אושרה פה אחד.

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 301.

ניר אמסל: הפנייה נועדה לתגבור תקציב ההרשאה להתחייב של רשות המסים, של שירותי עיבוד ממוכנים שהם שירותי המחשוב של רשות המסים, ב-26 מיליוני שקלים עבור מספר פרויקטים ארוכי טווח בתחום המחשוב של רשות המסים.

ניסן סלומינסקי: אתה יכול לתת מעט פירוט כדי שאני אבין?

ניר אמסל: כן.

ניר אמסל: יש מספר פרויקטים.

ניר אמסל: לדוגמה, פרויקט DRP שזה פרויקט התאוששות מאסון.

ניר אמסל: פרויקט VDI שזה וירטואל דסק טופ אינפרסטרקצ'ר.

ניר אמסל: על המהות של הפרויקטים עצמם, נמצאים אתי כאן נציגים משע"מ שיכולים להסביר קצת יותר בפירוט על הפרויקטים עצמם.

ניר אמסל: כמובן יש את פרויקט ה-BI, ביזנס אינטלג'נס.

ברוך הינברגר: אני סגן מנהל שע"מ לתוכנה וטכנולוגיות.

ברוך הינברגר: מדובר כאן על פרויקטים כדי גם לשמור על השרידות של רשות המסים בזמן אסון.

ברוך הינברגר: הפרויקטים האלה אמורים לשפר גם את הביצועים ברשות המסים בנושא של איתור תיקים שיש בהם כסף שבהם כדאי להשקיע עבודה ולהוציא כסף מאותם נישומים – פרויקט ה-BI.

ברוך הינברגר: פרויקט ה-DRP הוא כדי לשמור על שרידות המערכות במקרה של אסון, גם אסון של אירוע טבע, גם אסון ביטחוני של ירי טילים ודברים כאלה.

ברוך הינברגר: הפרויקט השלישי בו מדובר הוא פרויקט VDI, פרויקט של וירטואל דסק טופ אינפרסטרקצ'ר שאמור להוזיל את העלויות של החלפת ציוד מסופים, מחשבים במערכת.

ברוך הינברגר: זאת אומרת, הדסק טופ יהיה בשרתים בשע"מ - במקום בתחנת העבודה – שיאפשרו לעבוד מרחוק וכך לא צריך להחליף כל פעם את תחנות העבודה.

זבולון כלפה: למשל, נזקי עמוד ענן לחקלאים.

זבולון כלפה: מאז עמוד ענן עברו לפחות איזה חודשיים ועד היום יש לא מעט אנשים – שום דבר.

זבולון כלפה: נזקי סופה של 1992 של חקלאים, אנחנו כבר ב-2013.

זבולון כלפה: אני לא מבין למה צריך עוד השקעה במיכון כי ממילא אתם לא נותנים את הכסף ולכן למה צריך?

ניר אמסל: אדוני חבר הכנסת, אתה מערבב בין שירותי העיבוד הממוכנים לבין מס רכוש.

ניר אמסל: דרך אגב, בהמשך יש פנייה עבור התקצוב הזה של מס רכוש, עבור נזקי עמוד ענן בין היתר.

ניר אמסל: אין כל קשר לשירותי העיבוד הממוכנים.

ניר אמסל: זה לא קשור בכלל לשירותי העיבוד הממוכנים.

זבולון כלפה: לפי התיאור שהוא נתן קודם, הוא הסביר שחלק מהעניין הוא כדי לשפר שירות.

ניר אמסל: השירות, נכון.

זבולון כלפה: אני אומר לך שבפועל, מבחינת התוצאה, זה לא נראה.

ניר אמסל: שיפור השירות שהוא מדבר עליו הוא שירות השיפור הישיר של רשות המסים מול הנישומים ומול העוסקים במס הכנסה ובמע"מ.

ניר אמסל: אין כל קשר למס רכוש כאן.

ניר אמסל: השירות במס רכוש, דרך אגב, ניתן פיצוי ואתה תראה את זה בפנייה נוספת בהמשך.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים על פנייה 310.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: זבולון, אתה לא רוצה שנעביר?

זבולון כלפה: מצדי, עדיף לא להעביר.

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שעוד מעט יהיה לך משהו ישיר של מס רכוש.

זבולון כלפה: גם שם.

ניסן סלומינסקי: קח אחד ולא שניים.

זבולון כלפה: מה שתחליט.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: את זה נעביר.

חמד עמאר: לא, להפך.

ניסן סלומינסקי: יש אחר כך מס רכוש ועל זה בדיוק הוא מדבר.

חמד עמאר: לא על נזקי החקלאים.

ניסן סלומינסקי: זה לא קשור.

מעין נשר: חבר הכנסת קלפא, יש נזקים שמס רכוש כבר העביר לחקלאים.

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נגיע ואז תסבירי.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב נגד – מיעוט פנייה מספר 310 אושרה.

ניסן סלומינסקי: הפנייה אושרה.

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 311.

מעין נשר: הפנייה נועדה לעשות שינויים פנימיים בתקציב התמיכות של משרד החקלאות.

מעין נשר: השינויים נועדו בעיקרם להעביר שישה מיליון שקלים לתקצב מכרז למדריכים חקלאיים פרטיים.

מיכל בירן: מה זה מדריכים חקלאיים פרטיים?

מעין נשר: אני אסביר בסוף.

מעין נשר: עוד 18 מיליון ו-225 אלפי שקלים לפיצויים בגין נזקי אסון טבע בהתאם לחוק נפגעי אסון טבע עבור האירועים שהתרחשו בחורף הקודם, אני מניחה שכולנו עוד זוכרים אותם.

מעין נשר: יש כאן – בזכות השאלה של חבר הכנסת שטרן – נשמט מההסבר – שלושה מיליון ו-900 אלף שקלים בהרשאה להתחייב למינהלת ההשקעות בחקלאות.

ניסן סלומינסקי: את אומרת שכאן אנחנו מעבירים כסף על נזקים שהיו לפני שנה.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, על הנזקים שיש השנה, שיחליטו שכן צריך לשלם, זה ייקח עוד שנה עד שישלמו?

ניסן סלומינסקי: זאת המשמעות?

מעין נשר: זה קצת פחות משנה.

מעין נשר: הנזקים שיש לחקלאות מתחלקים לכל מיני סוגים.

מעין נשר: יש נזק שנגרם ליבול עצמו, למשל הירקות קופאים בלילה ועל זה לחקלאי יש ביטוח והמדינה משלמת לסבסוד של הפרמיות מאה מיליון שקלים בשנה.

זבולון כלפה: 140 מיליון.

מעין נשר: בסדר.

מעין נשר: חבר הכנסת בהחלט מדייק.

מעין נשר: זה משהו שהוא מקבל דרך תביעה של חברת הביטוח באופן מיידי.

מעין נשר: החקלאים כבר קיבלו בחורף שעבר, שבוע-שבועיים אחרי שנגרם להם הנזק, הם תבעו את הביטוח וקיבלו את הכסף.

מעין נשר: נזקים מסוג נוסף זה נזק לתשתית החקלאית.

מעין נשר: גם זה נמצא בפוליסת ביטוח, תלוי איזה סוג של תשתית.

מעין נשר: אם זה מה שנקרא ההדליות או מערכת ההשקיה, גם זה מבוטח והוא יכול לתבוע את הביטוח ולקבל יחסית מהר.

מעין נשר: מה שאנחנו משלמים מכוח החוק זה נזקים לקרקע חקלאית, לבאר, ליובל ניקוז וכאלה, שזה משהו שלוקח זמן לשלם אותו גם כי למדינה לוקח יותר זמן לשלם ולכן העדפנו להעביר הכול למודל ביטוחי, וגם כי לוקח זמן לאמוד את הנזקים.

מעין נשר: צריך לשלוח שמאים ולאמוד נזק של קרקע, זה משהו שלוקח זמן.

מעין נשר: צריך לאסוף את כל התביעות ואז לקבל החלטת ממשלה – מה שקרה בשבוע שעבר בקבינט החברתי כלכלי עומד לקבל תוקף של החלטת ממשלה – על זה שהמדינה מחליטה לתת כסף לפצות ואז אנחנו מגיעים אליכם עם הפנייה.

מעין נשר: מדריכים חקלאיים פרטיים.

מעין נשר: המדינה מתקצבת תגבור למדריכים החקלאיים הקיימים שהם עובדי מדינה באמצעות מדריכים חקלאיים פרטיים.

מיכל בירן: למה?

מיכל בירן: עובדי קבלן.

מעין נשר: הלוואי עלי התנאים שיש להם.

מעין נשר: אחלה משכורות.

מעין נשר: זה בצורה שהיא יותר גמישה כך שלחקלאים יהיה יותר קל להשתמש בהם וגם למשרד יהיה יותר קל לנהל את השעות, מה שהיום אנחנו יכולים לעשות באופן חלקי עם עובדי המדינה.

מיכל בירן: זה ממש לא סביר.

מיכל בירן: אחרי ההתחייבויות גם של משרד האוצר להתחיל לצמצם את ההעסקה של עובדי קבלן, את באה ואת אומרת לנו שמשהו שעד עכשיו היה בעיקר בהעסקה ישירה של מדריכים חקלאיים, עכשיו מכניסים עובדי קבלן?

מיכל בירן: את לא היית רוצה להיות עובדת קבלן ולא הלוואי התנאים שלהם.

מעין נשר: אני לא אומרת שזה במקום.

מעין נשר: לא באנו אליכם ואמרנו שאנחנו מפחיתים עשרים תקנים מיחידת ההדרכה החקלאית במשרד החקלאות ובמקומם מתקצבים מדריכים פרטיים.

מעין נשר: זה לא במקום אלא זה בנוסף ואלה לא עובדי קבלן אלא הם נכנסים כאן על סוג של חוזה מומחים.

מעין נשר: אם את תראי את המכרז, אני יכולה לשלוח לך אותו, צריך להיות להם ניסיון די רב בהדרכה חקלאית.

מעין נשר: הם מקבלים משכורות מאוד יפות והם עובדים פר שעות.

מיכל בירן: ניסן, אפשר להביא את האנשים האלה ולשאול אם הם בסדר שהם עובדי קבלן?

מיכל בירן: זה ממש נשמע לי לא סביר וזה גם בניגוד להתחייבויות המדינה לצמצם את התופעה הזאת.

ניסן סלומינסקי: ברגע שאת עובדת עם יועצים מקצועיים, אלה לא עובדי קבלן.

מיכל בירן: זה לא נשמע לי כמו יועצים מקצועיים.

מיכל בירן: יש הרבה אנשים שעושים את זה בתוך המסגרת של המשרד.

מיכל בירן: שוב, לפחות המינימום, בוא נחכה עם זה עד שבוע הבא, נביא נציגים של היועצים האלה ונשאל אם זה בסדר שהם עובדי קבלן.

מעין נשר: אין נציגים ליועצים האלה.

מעין נשר: הם עוד לא יודעים שהם הולכים להיות יועצים.

חמד עמאר: אנחנו מדברים על יועצים חיצוניים.

חמד עמאר: יועץ חיצוני מקבל משכורת פי שלוש מעובד מדינה.

מיכל בירן: בואו נראה את המכרז.

חמד עמאר: הוא נכנס עם חוזה ומקבל פי שלוש מעובד המדינה.

חמד עמאר: על מה אנחנו מדברים?

חמד עמאר: אנחנו לא מדברים על עובדי קבלן מסכנים.

חמד עמאר: אנחנו מדברים על יועצים.

חמד עמאר: את יודעת מה זה יועץ חיצוני שבא ומייעץ למשרד ממשלתי?

מיכל בירן: אתה ראית את המכרז הזה?

מיכל בירן: לא ראינו את המכרז ואנחנו לא יודעים שמשלמים להם פי שלושה.

חמד עמאר: אני יודע.

חמד עמאר: אני עבדתי בחברות ממשלתיות ואני יודע איך החזקנו עובדים חיצוניים.

מיכל בירן: חוץ מזה, לא בכדי הגענו למצב ששליש מעובדי המדינה הם בעצם כאלה.

חמד עמאר: לא מדובר על עובדי קבלן שבאים לנקות.

חמד עמאר: אנחנו מדברים על יועצים.

מיכל בירן: גם עובדי מיקור חוץ, גם עובדי מחשוב, העסקה קבלנית באשר היא.

מיכל בירן: ניסן, תן לנו לפחות לראות את המכרז, לראות שהוא לא פוגעני ותדחה לשבוע הבא.

מעין נשר: אני חושבת שיש חוסר הבנה של הסוגיה.

מעין נשר: קודם כל, מי שמועסק באמצעות מיקור חוץ במכרז על ידי המדינה, עובד קבלן, לשים אותו ביחד עם העובדים האלה, זה לא.

מיכל בירן: עמדתך שונה.

מיכל בירן: אני חושבת שזה נובע מחוסר הבנה של הסוגיה.

מיכל בירן: אני חולקת עליך.

ניסן סלומינסקי: אם תוכלי להעביר לנו דוגמה של חוזה כזה.

מעין נשר: כן.

מעין נשר: אין בעיה.

מעין נשר: אני אעביר.

ניסן סלומינסקי: בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור פנייה 311?

אלעזר שטרן: יש לי שאלה.

אלעזר שטרן: יש כאן עוד 15 מיליון שעוברים לחטיבה להתיישבות.

ניסן סלומינסקי: איפה?

ניסן סלומינסקי: אין כאן חטיבה להתיישבות.

אלעזר שטרן: זאת התשובה שקיבלתי.

מעין נשר: כרגע זה לא עובר לחטיבה.

מעין נשר: כשזה יעבור לחטיבה, יבוא צחי רפרנט החטיבה ויציג את זה.

מעין נשר: כרגע זה סכום שבעצם העברנו בוועדה לפני מספר שבועות לטובת פרויקט שיקום תשתיות במרחב הכפרי שזה בהתאם להסכמות בין משרדיות.

מעין נשר: הסכום הזה עובר לביצוע באמצעות החטיבה להתיישבות וכשהוא יעבור לחטיבה, זה יוצג בפנייה של החטיבה.

אלעזר שטרן: אבל זה חלק מהכסף.

מעין נשר: כרגע הוא נגרע מהיחידה לפיתוח הכפר במשרד החקלאות כי היא לא היחידה שהולכת לבצע את הפעילות.

מעין נשר: היא קיבלה את הכסף והיא יכולה להחליט או שהיא עושה את זה בעצמה מול המועצות האזוריות ומתקשרת אתן בחוזים בהם היא נותנת להן את הכסף והן לוקחות את הקבלנים לשיפוצים בעצמן, או שהיא נותנת את זה לחטיבה להתיישבות והחטיבה להתיישבות לוקחת את הקבלנים.

מעין נשר: היא החליטה שמתוך העשרים מיליון שהיא קיבלה, כ-15 מיליון עוברים לחטיבה.

מעין נשר: כרגע גרענו את הכסף מהיחידה אבל זה עדיין לא עובר לחטיבה אלא זה עובר לחטיבה בפנייה נפרדת.

יצחק כהן: מה החטיבה עושה עם זה?

מעין נשר: פרויקט שיקום תשתיות בישוב הכפרי עלה כאן לדיון מספר פעמים.

מעין נשר: זה פרויקט שבעצם משרד החקלאות מוביל כבר זו השנה השלישית.

מעין נשר: יצאו בקול קורא עם חברה שמדרגת.

יצחק וקנין: אני אסביר את זה יותר טוב ממנה.

מעין נשר: ישובים שהם כפריים והם ותיקים ויש להם בעיה אקוטית בתשתיות.

יצחק וקנין: בתקציב הזה היה מאה מיליון.

זבולון כלפה: מאה מיליון כל שנה.

יצחק וקנין: כל שנה.

יצחק וקנין: אני מכיר את זה ישר והפוך.

יצחק וקנין: הכסף הזה חולק על ידי משרד החקלאות.

יצחק וקנין: כנראה שעכשיו רוצים לנווט את הכסף הזה לכיוון אחר – אני אומר את זה באחריות מלאה –

יצחק כהן: יהודה ושומרון.

יצחק וקנין: אז מה עושים?

יצחק וקנין: נותנים את זה למחלקה להתיישבות ושם יוכלו לעשות מה שהם רוצים.

מעין נשר: התקצוב גם בשנים הקודמות היה כך.

יצחק וקנין: בשנים האחרונות אני רואה את זה בהתיישבות העובדות, שאכן הכסף הזה בוצע על ידי משרד החקלאות ואז באמת פעלו בתשתיות ושינו תשתיות במרחב הכפרי.

יצחק וקנין: אני אומר לך שזה שהסיטו אותו לשם, זה מדליק נורה אדומה אצלי.

מעין נשר: חבר הכנסת, אני מצטערת, אולי אתה לא מודע לכל הפרטים.

מעין נשר: גם בשנה שעברה וגם בשנה שלפניה מרבית הכסף הוצא באמצעות החטיבה להתיישבות.

מעין נשר: יש לנו רשימה שמפורסמת באתר.

מעין נשר: אני זוכרת את יכיני.

מעין נשר: יש ישובים מכל הארץ, בנגב, בגליל.

מעין נשר: גם הישובים שעכשיו מקבלים, הם בעיקרם בנגב ובגליל כמו מועצה אזורית אשכול, מועצה אזורית מרחבים.

מעין נשר: כולם מקבלים וזה לא שונה בשום צורה מהשנים הקודמות.

יצחק וקנין: למה המשרד הייעודי לא יפעיל את זה?

יצחק וקנין: למה צריך להסיט את זה?

מעין נשר: משרד החקלאות, עם כל הכבוד לו, ובאמת זה המשרד בו אני מטפלת, הוא קבלן ביצוע שמעדיף לתת לחטיבה לבצע כי היא עושה את זה יותר מהר.

יצחק וקנין: הוא נותן למועצות האזוריות תקצוב והן יבצעו את המכרז.

ניסן סלומינסקי: משרד החקלאות היום הוא בעיקר משרד רגולטורי ומתכנן.

ניסן סלומינסקי: דבר עם השר והוא יגיד לך שזה מה שנשאר לו במשרד.

מעין נשר: החטיבה עושה את זה הרבה יותר מהר.

יצחק וקנין: אצלי במועצה האזורית, בישוב שלי, בשנה שעברה ביצעו את הדבר הזה על ידי המועצות האזוריות שתקצבו אותן והן הוציאו את המכרזים וביצעו את העבודה.

יצחק וקנין: הן עשו הכול והן שילמו לקבלנים.

יצחק וקנין: המשרד העביר להן את הכסף.

יצחק וקנין: למה צריך להסיט את זה פעמיים בדרך?

ניסן סלומינסקי: לא יודע.

ניסן סלומינסקי: זה תלוי במשרד.

יצחק וקנין: אני לא יודע.

יצחק וקנין: קצרה בינתי מלהבין את זה.

מעין נשר: כי למשרד, כשהוא עשה את זה בעצמו, פרויקט ממוצע לקח שלוש שנים וכשהחטיבה עושה את זה, זה לוקח חצי שנה.

מעין נשר: זה עניין של קצב.

מעין נשר: הם עושים את זה יותר מהר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים על פנייה מספר 311.

ניסן סלומינסקי: העברה של החקלאות לנושא של מדריכים חקלאיים ופיצוי בגין נזקי אסון טבע.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב חברי הכנסת הנוכחים

אלעזר שטרן: אני בעד ומגיש רביזיה.

יצחק כהן: אני נגד ומגיש רביזיה.

מיכל בירן: אני מצטרפת.

מיכל בירן: רביזיה.

קארין אלהרר: לא הצבענו על תגלית?

אלעזר שטרן: לא.

קארין אלהרר: היה אתמול דיון ארוך.

קארין אלהרר: קיבלנו את כל המידע הדרוש.

קארין אלהרר: למה לא מצביעים?

ניסן סלומינסקי: כאן אני מדבר וזה סיפור אחד, אבל כשזה מגיע לאנשים למטה, זה סיפור אחר.

אלעזר שטרן: למה דווקא את מסע ותגלית אתה מחזיק?

יצחק כהן: למה דווקא בני ישיבות חו"ל?

אלעזר שטרן: זה משהו אחר.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: זה משהו אחר.

ראובן ריבלין: אני מבין שיש עמדת קואליציה ואופוזיציה ויש עמדות מצפוניות של חבר הכנסת.

ראובן ריבלין: אם לא מעבירים אחד, לא מעבירים את הכול.

ראובן ריבלין: אדוני עשה בפעם האחרונה דבר נכון כי למה להתווכח.

ניסן סלומינסקי: בינתיים אנחנו מתקדמים.

ניסן סלומינסקי: קארין, השר אומר לי שהוא חתם אישית על מכתב אלי, ואני מקבל הבוקר משהו בלי חתימה של השר.

רוברט אילטוב: ניסן, בוא נחזיר משהו למשרד האוצר.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: יש משהו יותר טוב שאפשר להחזיר, אבל אני מניח שהם יצטערו על הרגע שנחזיר את ההוא במקום זה.

ראובן ריבלין: מעכשיו כל דבר זה רביזיה.

ראובן ריבלין: אני מצביע רביזיה כדי שלא יעבור שום דבר בלי שאחר עובר אלא אם כן יש הצדקה.

ראובן ריבלין: אם כולנו הסכמנו שדבר לא צריך להעביר משום שהוא לא חברתי, הוא לא חוקתי, הוא דבר שלא מתקבל על הדעת, מקבל עלי לחלוטין, אבל אם יש רביזיה בהצבעות בעד, שזה מותר לפי התקנון, סימן שיש כאן איזשהו דבר.

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 312.

מעין נשר: פנייה נוספת של משרד החקלאות.

מעין נשר: הפעם זה תקציב התפעול והשכר של משרד החקלאות.

מעין נשר: הפנייה נועדה לבצע שינוי בין תקנות השכר של משרד החקלאות.

מעין נשר: כמו שהסביר חברי קודם, השכר מתוקצב בתחילת השנה.

מעין נשר: אנחנו יודעים פחות או יותר להעריך מה יהיה תקציב השכר אבל אנחנו לא בטוחים כמה ילך לתקני רכב וכמה ילך לשעות נוספות ואז בסוף השנה צריך לאזן את זה בהתאם לביצוע בפועל וזה מה שאני עושה כאן.

מעין נשר: הדבר השני, מימון פעולות מקצועיות במשרד ובמינהל המחקר החקלאי כגון סקר סיכונים בתחום הניקוז והשקעה בתשתיות מחקר במינהל המחקר החקלאי, שזה אומר ציוד למעבדות, מיקרוסקופים כאלה ואחרים, מכונות לבדיקת תרביות.

ניסן סלומינסקי: למישהו יש שאלות?

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את פנייה מספר 312?

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד פנייה מספר 312 אושרה.

ניסן סלומינסקי: הפנייה אושרה.

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 313.

אליאן רובנוביץ': פנייה של משרד התקשורת.

אליאן רובנוביץ': אנחנו מדברים על שינויים פנימיים בין סעיפי תקציב.

אליאן רובנוביץ': יש לנו תקנות שנמצאות קצת בעודף ויש תקנות שצריך לתגבר אותן.

אליאן רובנוביץ': שינויים פנימיים.

אליאן רובנוביץ': מדובר בעודף מסוים בתקציב השכר.

אליאן רובנוביץ': אלה תקנים שלא הצלחנו לגייס השנה ואנחנו מעבירים את זה לטובת פעילות שוטפת.

קארין אלהרר: מה זה פעילות שוטפת?

אליאן רובנוביץ': לגייס אותם בשנה הבאה.

עליזה לביא: את יכולה לפרט?

קארין אלהרר: לא הבנתי מה זאת פעילות שוטפת.

אליאן רובנוביץ': כמו פרויקט מחשוב, כמו להגדיל תשלום עבור ארגון בין לאומי.

עליזה לביא: איזה ארגון בין לאומי?

אליאן רובנוביץ': ITU.

אליאן רובנוביץ': ארגון תקשורת.

אליאן רובנוביץ': המדינה חברה בארגון ITU.

אליאן רובנוביץ': משרד התקשורת חבר בארגון ITU וצריך לשלם דמי חברות.

יצחק כהן: מה נותן הארגון הזה?

אליאן רובנוביץ': כל מדיניות התקשורת, תיאום בין התדרים, שיתופי פעולה, הסכמים עם השכנים.

עליזה לביא: כל כך הרבה כסף.

אליאן רובנוביץ': זה איזשהו אחוז.

אליאן רובנוביץ': זה כמו מניה.

אליאן רובנוביץ': סדר גודל של מיליון שקלים.

עליזה לביא: בכמה ארגונים כאלה אנחנו קשורים כמדינה?

אליאן רובנוביץ': כמדינה אני לא יודעת.

אליאן רובנוביץ': במשרד התקשורת אנחנו חברים ב-ITU וב-UP שזה ארגון הדואר האלקטרוני.

עליזה לביא: כמה שניהם עולים בשנה?

אליאן רובנוביץ': שניהם בשנה עולים סדר גודל של מילין ו-600 אלף שקלים.

עליזה לביא: כאן אנחנו מדברים על חמישה מיליון שקלים.

אליאן רובנוביץ': יש לנו פרוייקטי מחשוב, הוצאות שוטפות.

עליזה לביא: חמישה מיליון.

אליאן רובנוביץ': כן.

אליאן רובנוביץ': חמישה מיליון שקלים.

עליזה לביא: זה עולה מיליון שקלים.

עליזה לביא: איך אתם מגיעים לחמישה מיליון שקלים?

אליאן רובנוביץ': יש לנו פרויקט מחשוב, יש לנו הוצאות שוטפות, פרוייקטי ייעוץ שאנחנו הולכים לממש.

עליזה לביא: למה זה חמישה מיליון שקלים?

עליזה לביא: .

עליזה לביא: אני לא מבינה.

אליאן רובנוביץ': אלה שינויים בין התקציבים שלנו.

אליאן רובנוביץ': לא מדובר בתוספת.

אליאן רובנוביץ': בשביל משרד ממשלתי חמישה מיליון שקלים, זה לא כל כך הרבה כסף.

אליאן רובנוביץ': רק הוצאות שוטפות כמו ארנונה ותחזוקה עולים מיליוני שקלים.

אלעזר שטרן: יש שם אמירות על שינוי מהותי?

אלעזר שטרן: מה מביאים לנו?

אלעזר שטרן: בתשובה שאני קיבלתי כתוב:

אלעזר שטרן: דברי הסבר מופיעים רק כאשר מדובר על שינוי מהותי או בהיקפו או במהות השינוי.

אליאן רובנוביץ': מדובר על שינוי פנימי.

אליאן רובנוביץ': אנחנו לא מבקשים תוספת.

אלעזר שטרן: מה זה שינוי מהותי?

אליאן רובנוביץ': אני לא יודעת.

אליאן רובנוביץ': זה מה שהגיש לך משרד האוצר.

אלעזר שטרן: מי כתב את זה?

ראובן ריבלין: את הרפרנטית?

אליאן רובנוביץ': לא.

אליאן רובנוביץ': אני ממשרד התקשורת.

ראובן ריבלין: מי הרפרנט מהאוצר?

אליאן רובנוביץ': אני באתי במקומו.

ראובן ריבלין: הבקשה הוגשה על ידכם.

ראובן ריבלין: הוא שואל שאלה רצינית.

ראובן ריבלין: אנחנו מצביעים בעד אבל הוא שואל שאלה רצינית.

עליזה לביא: אבל היא לא עונה.

ראובן ריבלין: כי היא לא יודעת.

אליאן רובנוביץ': לא, אני יודעת.

אליאן רובנוביץ': יש לנו עודף בתקציב שכר ואנחנו מבקשים להעביר אותו להוצאות השוטפות.

אלעזר שטרן: את זה אנחנו הבנו.

אליאן רובנוביץ': ההוצאות השוטפות לצורך העניין הן תשלום לארגונים בין לאומיים.

עליזה לביא: הבנו.

עליזה לביא: מיליון שקלים.

עליזה לביא: מה עם עוד ארבעה מיליון?

אליאן רובנוביץ': מיליון ו-600 אלף.

אליאן רובנוביץ': יש הוצאות שוטפות, כמו שהסברתי.

אליאן רובנוביץ': יש את החניות, את המים, את הארנונה.

עליזה לביא: חניות שייך לשכר.

אליאן רובנוביץ': לא.

אליאן רובנוביץ': זאת תחזוקה.

עליזה לביא: אתם מקבלים משכורת וחניה?

אליאן רובנוביץ': משכורת, כן.

ראובן ריבלין: החניה היא לצורך עבודה.

מיכל בירן: כל הדברים שאמרת עד עכשיו נשמעים כמו הדברים של כל שנה.

מיכל בירן: למה זה לא תוקצב מראש?

אליאן רובנוביץ': יש לנו בעיה עם סעיפי התקציב האלו השנה.

אליאן רובנוביץ': לכן אנחנו מבקשים לתגבר אותם.

אליאן רובנוביץ': בשנה הבאה אני מקווה שנסתדר בלי.

מיכל בירן: השנה רק התחילה.

מיכל בירן: אלה הוצאות קבועות של המשרד.

ניסן סלומינסקי: השנה מסתיימת.

מיכל בירן: בסדר.

מיכל בירן: התקציב אושר לפני חודשים ספורים.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנחנו חושבים שזה חשוב?

ניסן סלומינסקי: אם כן, נאשר את זה.

ניסן סלומינסקי: אם זה דבר קבוע שירוץ עם סכום קבוע, תכניסו את זה בשנה הבאה כבר לתקציב.

אליאן רובנוביץ': אנחנו נעשה את המאמצים.

ראובן ריבלין: הם פשוט לא ידעו עד היום מהיכן להוריד את זה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור פנייה מספר 313?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב נגד – מיעוט פנייה מספר 313 אושרה.

ניסן סלומינסקי: הפנייה אושרה.

שמעון סולומון: ניסן, על פנייה 120 רשמת לי רביזיה?

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: יש רביזיה על 120.

זבולון כלפה: אם כך, גם אני מגיש רביזיה על הבקשה הקודמת, 311.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: נעבוד היום ובסוף לא עשינו כלום.

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 315 עד 317.

שירלי באבד: רפרנטית חינוך באגף התקציבים.

שירלי באבד: אבקש באופן חריג מהוועדה, אם אפשר לדון בכל פניות החינוך במרוכז מאחר שיש ישיבה שנבצר ממני לשנות את מועדה ואני צריכה להשתתף בה.

ניסן סלומינסקי: כמה בקשות יש לכם?

שירלי באבד: חמש בקשות.

ניסן סלומינסקי: ננסה לרכז אותן.

ניסן סלומינסקי: תתחילי ב-315 עד 317.

שירלי באבד: פניות 315 עד 317.

שירלי באבד: אחר כך יש את 344.

שירלי באבד: פנייה 315 עד 317 נועדה להעביר 26 מיליון שקלים ממשרד ראש הממשלה ומהמשרד להגנת הסביבה עבור פרויקטים שונים.

ניסן סלומינסקי: תתקן בפרוטוקול שהרביזיה היא על 239 ולא על 120.

ניסן סלומינסקי: את מדברת על 315 עד 317.

שירלי באבד: נכון.

שירלי באבד: הפנייה נועדה להעביר 26 מיליון שקלים ממשרד ראש הממשלה ומהמשרד להגנת הסביבה לטובת פרויקטים שונים.

שירלי באבד: עשרה מיליון שקלים עבור חינוך סביבתי, שישה מיליון שקלים עבור הספרייה הלאומית לפרויקט מרכז לאומנות יהודית ובית הזמר העברי, חמישה מיליון שקלים עבור פרויקט מורשה.

מיכל בירן: מה זה?

שירלי באבד: זה פרויקט של יהודים בתפוצות לחינוך ליהדות ולציונות של תלמידים יהודים.

אלעזר שטרן: מי עושה את הסינכרון הזה?

ראובן ריבלין: ב-2011 הכנסת החליטה שהיא תומכת כי הסוכנות לא קיבלה.

אלעזר שטרן: אנחנו מאוד בעד, אבל אני שואל מי מרכז?

אלעזר שטרן: אנחנו יושבים כאן גם היום על פעילות חינוך בתפוצות של כמה משרדים יחד.

אלעזר שטרן: אני לא מצליח להבין את זה.

אלעזר שטרן: למה אין גוף ממשלתי אחד?

עליזה לביא: יש את השר לענייני תפוצות.

אלעזר שטרן: יכול להיות, אבל הנה, עכשיו זה מועבר למשרד החינוך.

דרורית שטיינמץ: זה ממשרד התפוצות למשרד החינוך.

ניסן סלומינסקי: הבנתי שזה המשרד לענייני תפוצות שקונה שירותים במשרד החינוך.

שירלי באבד: שמבצע פרויקט משותף.

עליזה לביא: עבור התפוצות?

דרורית שטיינמץ: נכון.

אלעזר שטרן: איפה זה כתוב?

ניסן סלומינסקי: היא אומרת לך.

עליזה לביא: איך את קשורה לזה?

דרורית שטיינמץ: אני מנהלת את אגף התקציבים במשרד ראש הממשלה.

דרורית שטיינמץ: משרד ירושלים והתפוצות הוא תחת קורת גג של משרד ראש הממשלה ואנחנו נותנים לו גם את השירות הזה.

עליזה לביא: מי זה אנחנו?

דרורית שטיינמץ: משרד ראש הממשלה נותן למשרד ירושלים והתפוצות.

עליזה לביא: שמבקש את השירות ממשרד החינוך?

דרורית שטיינמץ: נכון.

עליזה לביא: שלושה משרדים בפרויקט אחד?

דרורית שטיינמץ: לא.

דרורית שטיינמץ: אלה לא שלושה משרדים.

דרורית שטיינמץ: אלה שני משרדים.

דרורית שטיינמץ: אני התקציבנית של משרד ראש הממשלה ואני גם נותנת שירותי תקציב למשרד ירושלים והתפוצות.

ניסן סלומינסקי: קודם זה היה שם והוציאו את זה.

ניסן סלומינסקי: גם תגלית היה אותו הדבר.

דרורית שטיינמץ: נכון.

ניסן סלומינסקי: שר התפוצות הוא יושב ראש תגלית אבל בפועל הם מפעילים.

דרורית שטיינמץ: הם מנהלים את זה.

עליזה לביא: אני לא הבנתי.

עליזה לביא: שטרן, אתה הבנת?

אלעזר שטרן: אני אשאל עוד פעם כדי שאני אדע.

אלעזר שטרן: את כל פעילות הממשלה בחינוך התפוצות, קודם היו לנו גרעיני צבר שגם זה סוג של אותו דבר.

אלעזר שטרן: עשינו העברה לטובת גרעיני צבר וגם זה שם.

דרורית שטיינמץ: לא.

דרורית שטיינמץ: גרעיני צבר, הסביר הרפרנט של משרד הקליטה שזה מנוהל על ידי משרד הקליטה.

דרורית שטיינמץ: משרד ירושלים והתפוצות הוא משרד יחסית קטן.

אלעזר שטרן: אני מבין את הכול.

אלעזר שטרן: את ממשרד ראש הממשלה ואולי את צריכה לענות.

אלעזר שטרן: יכול להיות שבאותה קהילה שהיא מרוחקת מכאן 10,000 קילומטרים יש שלושה משרדי ממשלה ישראלים שעובדים וכל אחד מתואם במקום אחר?

אלעזר שטרן: זאת המציאות.

אלעזר שטרן: אני שואל את זה באמת.

אלעזר שטרן: אני מבין קצת גם בשילוב של ארגונים וטיפה גם בחינוך וגם בלימוד.

אלעזר שטרן: זה נראה לי הזוי, זה נראה לי סידורים שרוצים אולי לתת כבוד לחלק מהאנשים ופוגעים בעבודה בשטח.

אלעזר שטרן: אני לא מצליח להבין את זה.

דרורית שטיינמץ: גם אני לא מצליחה להבין את השאלה שלך.

ראובן ריבלין: תרשי לי לענות במקומך.

ראובן ריבלין: יש לנו בעיה בכלל עם הריכוזיות של משרד ראש הממשלה בקשר לכל מיני משרדים שאורגנו לצרכים פוליטיים בתקופות שונות.

יצחק כהן: הפירמידות.

ראובן ריבלין: אפשר לקרוא לזה פירמידות פוליטיות.

ראובן ריבלין: מה שקרה בעניין התפוצות והחינוך היהודי בתפוצות, הממשלה לא הייתה מקציבה וגם משרד החינוך לא.

אלעזר שטרן: אני יודע.

אלעזר שטרן: הסוכנות אבל הסוכנות יצאה.

ראובן ריבלין: באו הקהילות ואמרו לסוכנות שהיא יכולה להעביר להן כסף כדי ללמד כי הן בעצמן לא יכולות להעמיד כסף.

ראובן ריבלין: באה הכנסת, ועדת הכספים, בשנת 2011, בראשות או גפני או ליצמן, אני לא זוכר, והחליטה שאנחנו מתמרצים את לימוד ציונות בסוכנות, שזה הולך יחד, בעשרה מיליון שקלים בשנת תקציב ובעשרים מיליון שקלים כאשר שנת התקציב היא שנה כפולה.

ראובן ריבלין: היום הם באים לבקש להמשיך את הסידור הזה כי אין להם מאיפה להעביר את הכסף לאותן קבוצות.

ראובן ריבלין: היא לא מעבירה את זה לקבוצה זאת או אחרת.

ראובן ריבלין: הוועדה קבעה שאנחנו נותנים לסוכנות והסוכנות היא זו שמחלקת בין התפוצות.

אלעזר שטרן: אבל זאת לא הסוכנות.

משולם נהרי: גם ההסתדרות הציונית.

ראובן ריבלין: גם ההסתדרות הציונית.

ראובן ריבלין: כשאני אומר סוכנות, בסוגריים גם ההסתדרות הציונית.

ראובן ריבלין: הערתך נכונה ביותר, השר נהרי.

ראובן ריבלין: היא לא יכולה לענות לך על העניין הזה.

ראובן ריבלין: דרך אגב, מי שביקש את הבקשה הזאת היה חגי מרום כמנכ"ל הסוכנות.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, לא הייתה כאן פנייה פוליטית כזאת או אחרת אלא ועדת הכספים, כאשר היא הייתה בין הזמנים, במעבר משלטון לשלטון בפוליטיקה הישראלית, אנחנו כולנו יחד התגבשנו ועשינו זאת.

ראובן ריבלין: היא לא יכולה אפילו לדעת לגבי השאלה הנכונה מאוד שלך כי אין לנו שליטה ברגע שהעברנו לסוכנות.

ראובן ריבלין: אנחנו לא יכולים אפילו לדעת מה קורה שם.

עליזה לביא: אבל הנציגה של משרד ראש הממשלה לא יודעת מה קורה בכל מיני מקומות?

דרורית שטיינמץ: יודעת.

ניסן סלומינסקי: מה פירוש היא לא יודעת?

ניסן סלומינסקי: היא יודעת הכול.

ניסן סלומינסקי: מה היא לא יודעת?

ראובן ריבלין: אם היא הייתה יודעת איזה כביש פתוח בירושלים בשלג, מילא, אבל גם את זה היא לא יודעת.

אלעזר שטרן: לי אין בעיה, אבל אני רוצה שמישהו יסביר לי.

ניסן סלומינסקי: מהיכרותי את דרורית, אני מוכן לומר לכם שהיא יודעת על כל אגורה שקשורה.

ראובן ריבלין: אין על זה ויכוח.

ראובן ריבלין: כשזה בידיה.

עליזה לביא: אני לא באה חלילה לפגוע במקצועיות.

עליזה לביא: אני שומעת כל פעם קצת ועוד קצת ואני לא מבינה.

משולם נהרי: משרד החינוך פועל ביהדות בגולה גם בתחומי החינוך וגם בתחומים אחרים.

משולם נהרי: יש להם מנגנון שיודע לפעול, שהוא מרושת ושם עובדים דרך הסוכנות היהודית ודרך ההסתדרות הציונית.

משולם נהרי: בא המשרד ורוצה היום להרחיב את הפעילות.

משולם נהרי: הוא צריך להקים מנגנון שלם וזה סיפור של מכרזים ועוד.

משולם נהרי: לפעמים עדיף לרכז את זה במקום אחד, במשרד החינוך.

משולם נהרי: כמובן שמשרד התפוצות רוצה להיות שותף ורוצה שהפעילות הזאת תהיה גם על שמו.

משולם נהרי: המנגנון של משרד החינוך שהוא כבר מרושת ונמצא בשטח, זאת הדרך הקלה ביותר כדי לבצע את זה כי אחרת זה סיפור בירוקרטי שלא נצא ממנו.

אלעזר שטרן: אני אחדד את השאלה.

אלעזר שטרן: ראשית, אני חושב שהמצב הזה – חוץ מהקרדיט – אין לי בעיה שמשרד החינוך יעשה את הכול.

אלעזר שטרן: דרך אגב, אני חושב שאפילו יש הגיון בכך.

אלעזר שטרן: יש לו חומרי לימוד שהוא יכול להעביר מכאן לשם, יש מתודיקה וכולי.

אלעזר שטרן: את הפעילות של צבר של לימוד עברית לגרעיני צבר, זה בכלל עושה משרד הקליטה.

אלעזר שטרן: בהערת אגב אני אומר שכמה שיש יותר פעילים באמריקה, יש יותר אנשים שנשארים שם.

ראובן ריבלין: ישראלים.

אלעזר שטרן: התכוונתי לישראלים.

אלעזר שטרן: יש כאן כמה גופים שרק מהבוקר הזה אני מבין שעובדים יכולים להיות באותו JCC והם עובדים מטעם כמה משרדים של הממשלה.

אלעזר שטרן: אם זה בא באמת כמו שרמזת, שגם המשרד הזה רוצה להיות מעורב וגם המשרד הזה רוצה להיות מעורב, השפה הזאת לא מקובלת עלי.

משולם נהרי: לתגבר.

משולם נהרי: בוא נקרא לזה כך.

אלעזר שטרן: בסוף אלה כספים של מדינת ישראל.

אלעזר שטרן: למה אי אפשר להגיד שמישהו מרכז את זה, שיש גוף אחד מטעם הממשלה וגוף אחד מטעם הסוכנות שיעבדו שם?

דרורית שטיינמץ: יש במשרד ראש הממשלה.

משולם נהרי: התקציב במשרד החינוך הוא תקציב קבוע.

אלעזר שטרן: יוסיפו לו.

אלעזר שטרן: אין לי בעיה.

משולם נהרי: התקציב הזה הוא חד פעמי.

משולם נהרי: הוא לא תקציב קבוע.

משולם נהרי: הוא לא לאורך שנים.

משולם נהרי: אם אני רוצה בשנה זאת להרחיב פעילות, תוסיף למשרד החינוך.

ניסן סלומינסקי: זה מה שהוא עושה.

משולם נהרי: הוא לוקח מהתקציב של התפוצות.

משולם נהרי: למה אני צריך להביא וגם להוא?

משולם נהרי: אני מנייד.

אלעזר שטרן: אין לי בעיה עם ההעברה הזאת.

אלעזר שטרן: יש לי בעיה עם זה שלפני שעתיים העברנו כסף ללימוד עברית בתפוצות ולא על ידי משרד החינוך.

ניסן סלומינסקי: לפעמים אני ממש לא מצליח להבין.

ניסן סלומינסקי: דרורית, יש משרד בו היה מרוכז כל הנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: הקימו משרד חדש אבל עדיין לא העבירו את כל המערכת כי לא יודעים מה יקרה בקואליציה הבאה.

ניסן סלומינסקי: לכן הם משאירים את המערכת ומצאו דרך איך לעבוד.

ניסן סלומינסקי: המשרד הזה, כל הכבוד לו, כשהוא רואה שיש דברים שמשרד החינוך מתמחה בהם, הוא לא מתחיל לעשות פעילות מקבילה ולכן הוא יעביר את הכסף שהוא חושב שהוא רוצה לצורך הנושא לאותו משרד מתמחה כדי שיעשה את זה.

ניסן סלומינסקי: אם זה לא היה כך, היינו מבקשים שיעשו כך.

ראובן ריבלין: בשנה הקודמת זה הועבר מהרזרבה.

אלעזר שטרן: ניסן, אתה חושב שאנחנו מפגרים?

ניסן סלומינסקי: לא, אבל אני לא מצליח להבין מה הבעיה.

אלעזר שטרן: אני מסביר לך מה הבעיה.

אלעזר שטרן: אתה רק מסתכל על כסף ואיך עובר מה ולמי נותנים.

אלעזר שטרן: מה שאני אומר לך זה שלפני חצי שעה העברת כאן כסף ללימוד עברית לגרעיני צבר שזה פרויקט נהדר וחשוב.

אלעזר שטרן: אני יודע לא פחות מהנוכחים כאן מה הם עושים.

אלעזר שטרן: יכול להיות שליד זה יושב שליח של משרד החינוך או אפילו מישהו מקומי שמשרד הקליטה העביר לו כסף כי הוא עושה הכי טוב לנושא היהודים.

אלעזר שטרן: למה להעביר כסף למשרד הקליטה שהוא מחזיק שם שליח קליטה או מחזיק מורה מטעם משרד הקליטה ולא המורה של משרד החינוך שגם הוא כבר מרכז את משרד התפוצות כך שגם הוא יעשה את זה?

ניסן סלומינסקי: זה לא יכול להיות כך.

ניסן סלומינסקי: יש נניח תקציב שהמדינה מתקצבת את הנושא של העלייה וזה נמצא במשרד אחד.

ניסן סלומינסקי: המשרד הזה מתחיל לעשות עדיפויות ויכול להיות שהוא יום אחד יחליט שהעדיפות שלו עכשיו היא ללמד עברית ואם היא כזאת הוא יעביר לאותו גוף שעושה את זה.

אלעזר שטרן: אבל הוא לא מעביר.

אלעזר שטרן: זה בדיוק מה שאני אומר.

ניסן סלומינסקי: הוא כן יעשה.

ניסן סלומינסקי: אם זה למשהו אחר, הוא יעביר למשהו אחר.

משולם נהרי: אתה צודק, זה לא מתוכנן מראש.

אלעזר שטרן: אבל גם עכשיו.

אלעזר שטרן: אם מטעם ממשלת ישראל הוא המומחה, שייתנו כספים מהמשרדים האלה וינתבו אותם לאותו מקום.

ראובן ריבלין: מה אמר משרד החינוך בזמנו?

עליזה לביא: גם אני רוצה לומר משהו.

עליזה לביא: אני רוצה לקבל ריכוז של הכספים שעוברים לתפוצות מכל המשרדים.

עליזה לביא: מי יכול לתת לי?

עליזה לביא: דרורית, את יכולה לתת לי?

ראובן ריבלין: משרד האוצר.

עליזה לביא: מישהו יכול לתת לי תשובה לגבי כמה כסף אנחנו מעבירים לפרויקטים חינוכיים בתפוצות ולא משנה באיזה זרוע?

דרורית שטיינמץ: לי אין מושג.

עליזה לביא: מי יכול לתת תשובה לזה?

זבולון כלפה: זאת בקשה מוגזמת.

זבולון כלפה: את רוצה לגלות הכול?

זבולון כלפה: זה חלק מהעניין.

עליזה לביא: לשם מה יש משרד?

עליזה לביא: למה הולכות המשכורות במשרד התפוצות?

ניסן סלומינסקי: יש לנו כמה משרדים שהם רגולטורים.

ניסן סלומינסקי: משרד התקשורת הוא רק רגולטור, משרד החקלאות הוא היום כמעט רק רגולטור, הוא מקבל תקציבים ומפעיל אצל אחרים.

גילה גמליאל: מה קרה?

גילה גמליאל: יש בלגן בין הבית היהודי לבין יש עתיד?

גילה גמליאל: בתקציב לא הייתם כאלה מיליטנטיים.

ניסן סלומינסקי: משרד כמו משרד החקלאות מגיע למסקנה שלוקח לו זמן רב לבצע פרויקט כי הוא לא בנוי לזה, אז הוא מעביר למקום בו עושים את הפרויקט בחצי שנה.

גילה גמליאל: ראיתם את המסר החדש של יש עתיד, לתקוף את בנט?

ניסן סלומינסקי: אנחנו תמיד טוענים שמשרדי ממשלה עושים לא טוב ושיוציאו את הפרויקטים לקבלנים שעושים יותר טוב והנה יש משרד שאומר שהוא מוכן לעשות זאת.

ניסן סלומינסקי: לפעמים מדובר בקבלן חיצוני ולפעמים הוא מוצא שיש משרד שעוסק בזה והוא מעביר אליו כדי שהוא יעשה, וזה בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים על פניות מספר 315 עד 317.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב נגד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: הפניות אושרו.

אלעזר שטרן: לפני רביזיה, אני שואל.

אלעזר שטרן: כמה כסף נלקח מהמשרד להגנת הסביבה לסעיף הזה?

שירלי באבד: תשעה מיליון שקלים.

קריאה: זה שיתוף פעולה.

אלעזר שטרן: בסדר גמור.

ראובן ריבלין: אלעזר, משרד התפוצות מעביר מהרזרבה למשרד החינוך ומשרד החינוך מעביר את זה לסוכנות.

משולם נהרי: יש גם דברים חדשים שלא היו.

ראובן ריבלין: לפוליטיקה יש כל שעה דבר חדש.

ראובן ריבלין: דרך אגב, אלעזר, אתה צודק במאה אחוזים וגם עליזה צודקת במובן זה שהדברים האלה צריכים להיפסק.

ראובן ריבלין: יש לנו עוד הרבה סעיפים תקציביים שהם מתוקצבים אפס רק כדי שיהיה, במידה שאתה רוצה לעשות, סעיף תקציבי שתוכל להעביר אליו ודרכו.

משולם נהרי: כלי שתחול עליו הברחה.

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 344.

שירלי באבד: תקציב פיתוח של משרד החינוך.

אלעזר שטרן: אפשר להגיש רביזיה לפני הדיון?

ניסן סלומינסקי: התייעצות סיעתית חשובה לפני הדיון.

שירלי באבד: אחרי פנייה 344 תהיה לנו פנייה 410, בחוברת השנייה.

שירלי באבד: הפנייה הזאת נועדה לבצע שינויים פנימיים בתקציב הפיתוח של משרד החינוך על מנת להתאים מזומן לביצוע.

שירלי באבד: תקציב הפיתוח של משרד החינוך פועל במסגרת הרשאות להתחייב.

שירלי באבד: בעצם ההרשאות ניתנות בהתאם לקריטריונים שמפורסמים באתר משרד החינוך.

ראובן ריבלין: לבניית בתי ספר.

שירלי באבד: כמובן, לבניית בתי ספר.

שירלי באבד: תקציב הפיתוח של משרד החינוך נועד לבניית בתי ספר על פי קריטריונים שמפורסמים באתר, ביניהם העדפה לרשמי, קיום החלטות ממשלה וכדומה.

שירלי באבד: המזומן בתקנות נבנה על פי הנחות ובסוף השנה מתאימים את הביצוע למזומן.

שירלי באבד: יש תקנות בהן ביצעו יותר מהצפוי ויש תקנות בהן ביצעו פחות ולכן עושים את ההעברה הזאת.

שירלי באבד: זה שינוי פנימי בלבד.

ניסן סלומינסקי: שאלות?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב נגד – מיעוט פנייה מספר 344 אושרה.

רוברט אילטוב: רביזיה.

ניסן סלומינסקי: הפנייה אושרה.

ניסן סלומינסקי: יש רביזיה של רוברט.

אלעזר שטרן: על מה?

רוברט אילטוב: אני רוצה לראות את הפירוט של ההוצאות.

אלעזר שטרן: גם אני הייתי שמח.

אלעזר שטרן: ביקשתי אבל לא קיבלתי.

חמד עמאר: גם אני מצטרף לרביזיה.

אלעזר שטרן: התאפקתי מלשאול כי חשבתי שיש כאן איזה לחץ, אבל אם רוברט שואל, אני מצטרף.

אלעזר שטרן: אני שאלתי היכן צפויות להיבנות כיתות הלימוד שלצורך בנייתן מועברים הכספים.

ניסן סלומינסקי: היא יכולה לומר לך.

שירלי באבד: אני אשמח לענות.

שירלי באבד: אלה פשוט אלפי פרויקטים שונים ברחבי הארץ.

אלעזר שטרן: אמרתם לי מאות.

אלעזר שטרן: אצלי כתוב מאות ולא אלפי.

שירלי באבד: מאות, אלפי, באמת מספר גדול.

שירלי באבד: אני יכולה להעביר רשימה.

ניסן סלומינסקי: תני דוגמאות.

שירלי באבד: בכל הערים בארץ.

שירלי באבד: אלה מאות פרויקטים.

שירלי באבד: אני יכולה להעביר את הרשימה.

רוברט אילטוב: אלפי פרויקטים, זה 33 אלף שקלים לפרויקט.

רוברט אילטוב: אפשר לבנות כיתה ב-33 אלף שקלים?

ניסן סלומינסקי: לא, מאות.

ניסן סלומינסקי: תסבירי.

שירלי באבד: אני אחדד שוב.

שירלי באבד: ההעברה הזאת לא נועדה לתקצב פרויקטים.

שירלי באבד: הפרויקטים תוקצבו מראש.

שירלי באבד: עת ניתנה הרשאה להתחייב, ניתן האישור לבצע את הפרויקט.

שירלי באבד: עכשיו זאת העברה טכנית של שינוי פנימי בקצב הביצוע של המזומן.

שירלי באבד: אני אשמח להעביר לכם את הרשימה, אבל זאת באמת רשימה של מאות פרויקטים.

רוברט אילטוב: תעבירי.

סתיו שפיר: תני לנו דוגמה לכמה פרויקטים.

שירלי באבד: זה בכל רחבי הארץ.

שירלי באבד: אין לי כאן את הרשימה המלאה.

שירלי באבד: אלה מאות פרויקטים שמתבצעים בכל עיר בארץ.

שירלי באבד: אין לי בעיה להעביר את הרשימה המלאה.

שירלי באבד: מדובר במאות פרויקטים בכל רחבי הארץ של בניית כיתות לימוד.

ניסן סלומינסקי: בהן אתם עושים השלמות היכן שחסר.

שירלי באבד: כן.

ניסן סלומינסקי: יש לך כמה דוגמאות שאת זוכרת?

שירלי באבד: זאת רק השלמה של מזומנים.

שירלי באבד: זה בכל עיר.

שירלי באבד: יש בירושלים, יש בתל אביב, בכל עיר.

שירלי באבד: זה רק עניין של העברת מזומן.

סתיו שפיר: למה הפנייה הזאת הגיעה אלינו רק אתמול?

שירלי באבד: הפנייה הזאת הגיעה אליכם בשבוע שעבר?

שירלי באבד: היא נשלחה לפני שבועיים.

סתיו שפיר: אנחנו קיבלנו אותה אתמול.

שירלי באבד: הפנייה הזאת הייתה אמורה לעלות בשבוע שעבר עת הופסקה הישיבה.

סתיו שפיר: הנוהל החדש שעבר כאן לפני חודשיים אומר שאנחנו מקבלים פניות שבוע מראש.

שירלי באבד: שבועיים מראש.

סתיו שפיר: זאת לא אשמתך אבל אני אשמח לקבל תשובה על זה.

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי את האלה.

סתיו שפיר: הנוהל שנקבע לפני חודשיים וחצי-שלושה היה שאנחנו מקבלים את ההעברות שבוע מראש כדי שתינתן לנו ההזדמנות להעביר שאלות לאוצר, לקבל את תשובתו ולהגיע לכאן כשאנחנו יודעים על מה אנחנו מדברים.

ניסן סלומינסקי: מה הבעיה עם ההעברה הזאת?

סתיו שפיר: אתמול קיבלנו עשרות העברות.

ניסן סלומינסקי: הפנייה הזאת הגיעה בזמן ואפילו התקבלו תשובות.

ראובן ריבלין: לפני שבוע.

ניסן סלומינסקי: מה שאת אומרת יתייחס לפנייה שתבוא עוד מעט אבל לא להעברה הזאת.

ניסן סלומינסקי: ההעברה הזאת הגיעה בזמן.

סתיו שפיר: על ההעברות שקיבלנו אתמול לא נדבר היום?

ניסן סלומינסקי: עוד מעט אבל הן לא קשורות לפנייה הזאת.

ניסן סלומינסקי: התקבלו תשובות.

סתיו שפיר: אני לא קיבלתי תשובות.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מה שאלת.

ניסן סלומינסקי: שאלת ולא קיבלת?

ניסן סלומינסקי: לא יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, אתה שאלת לגבי הפנייה הזאת וקיבלת תשובות?

אלעזר שטרן: כן.

סתיו שפיר: אלי לא העבירו תשובות.

סתיו שפיר: אני יודעת שאני צריכה לשבת ליד אלעזר, כי אז אני מקבלת תשובות.

טמיר כהן: לצורך השאלות והתשובות, באמת חלק מהשאלות הגיעו בימי חמישי וכנראה שבעקבות השלג היה שיתוק גם במשרד האוצר.

ניסן סלומינסקי: גם בוועדה.

טמיר כהן: אתמול העברנו את השאלות למשרד האוצר ומשרד האוצר הגיש את התשובות הבוקר.

טמיר כהן: ברגע שקיבלנו אותן, העברנו אותן לשואלים.

שירלי באבד: על הפנייה הזאת ספציפית ענינו לפני שבועיים.

טמיר כהן: אלעזר קיבל את התשובה.

טמיר כהן: התשובות הגיעו היום.

ניסן סלומינסקי: את תהיי מוכנה להעביר לנו את הרשימה?

שירלי באבד: כן.

ראובן ריבלין: תעבירי לנו את הרשימה.

ראובן ריבלין: האם זה נכון שכל אותן פעולות שנעשות על ידי משרד החינוך לשיפוץ בתי ספר וכיוצא באלה הן רשומות באינטרנט של משרד החינוך בכל מקום בו אושרה הבקשה לשיפוץ בתים כאלה או אחרים?

שירלי באבד: הקריטריונים רשומים.

ראובן ריבלין: רק הקריטריונים.

ראובן ריבלין: לא מי שאושר.

שירלי באבד: לא, כי באמת מדובר במאות פרויקטים.

ראובן ריבלין: כולם מצוינים.

שירלי באבד: אני יכולה להעביר חוברת.

ניסן סלומינסקי: את תעבירי לנו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו הצבענו על זה ואישרנו.

רוברט אילטוב: יש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: יש רביזיה.

שירלי באבד: אני אעביר את רשימת הפרויקטים.

שירלי באבד: זאת חוברת.

רוברט אילטוב: אני מבקש שהרביזיות תוצבענה לפי הסדר שהן מוגשות.

ניסן סלומינסקי: נקבע ב-1:45 או ב-1:40, אם נעשה.

שירלי באבד: אלה לא פרויקטים חדשים וחשוב להדגיש זאת.

שירלי באבד: זה לא משהו חדש.

טמיר כהן: ב-1:45.

ניסן סלומינסקי: אם יהיו.

ניסן סלומינסקי: יש סיכוי שלא נספיק.

רוברט אילטוב: החלטנו על רביזיה אחת והוצאה הודעה על השעה, אבל לא הצבענו עליה.

רוברט אילטוב: אני מבקש להצביע על הרביזיה של החטיבה להתיישבות.

ניסן סלומינסקי: אני דוחה את זה ל-1:45 יחד עם הרביזיות האחרות.

משה שגיא: אתה יכול להסביר לנו מה קורה בחטיבה להתיישבות?

משה שגיא: אני פשוט הייתי בשלג.

משה שגיא: מה קורה עם העניין הזה?

ראובן ריבלין: העירייה עוד לא פינתה את השלג?

גילה גמליאל: גפני, יש משבר קואליציוני בין הבית היהודי לבין יש עתיד.

עליזה לביא: פרשנית לענייני קואליציה.

גילה גמליאל: לא פרשנות.

גילה גמליאל: אלה הן העובדות.

גילה גמליאל: מכיוון שהם לא מגיעים להבנות, זה נדחה ונדחה.

משה שגיא: אפשר לפתח את הסכסוך הזה?

גילה גמליאל: כן.

גילה גמליאל: בהחלט.

גילה גמליאל: בואו תצביעו בעד להעביר את זה בניגוד ל-יש עתיד, רק שניסן יעלה את זה אבל הוא לא רוצה.

אלעזר שטרן: דרך אגב, אני לא חושב שיש משבר.

גילה גמליאל: הוא מפחד מהמשבר הקואליציוני.

רוברט אילטוב: ניסן שומר על המשבר.

רוברט אילטוב: הוא מנהל את המשבר.

גילה גמליאל: זאת המציאות.

גילה גמליאל: אין כאן דיון ענייני לגופם של דברים ולגופו של עניין.

ניסן סלומינסקי: קיבלתם חוברת נוספת שחולקה עכשיו והגיעה אל כולכם במייל אתמול.

ניסן סלומינסקי: אני שואל את חברי הוועדה ותחליטו.

ניסן סלומינסקי: כל ההעברות האלה הגיעו רובן ביום רביעי חצי שעה אחרי הזמן אבל המערכות כבר נסגרו.

ניסן סלומינסקי: ביום חמישי, שישי, שבת, ראשון היה הכול שלג והכול היה סגור ואי אפשר היה לעשות שום דבר ואי אפשר היה להעביר.

ניסן סלומינסקי: במצבים כתיקונם היינו אומרים שנחכה עוד שבוע.

סתיו שפיר: לא היה ניתן להעביר מאיפה לאיפה?

סתיו שפיר: זה בתוך מחשבים.

ניסן סלומינסקי: לא היה מי שיקבל כאן בוועדה.

סתיו שפיר: אני נכנסת למייל של הכנסת מה-ג'ימל שלי.

ניסן סלומינסקי: כשהכול נעול והכול סגור, זה לא היה.

סתיו שפיר: המייל הוא כנראה הדבר היחידי שכן עובד בגשם.

ניסן סלומינסקי: נדמה לך.

ניסן סלומינסקי: לא הכול עבד.

אלעזר שטרן: הוא עובד בגשם אבל הפסיק לעבוד בשלג.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נמצאים עכשיו באמצע דצמבר ולגבי חלק מההעברות, אם הן לא יעברו היום, הלך הכסף כי לא יוכלו להוציא אותו.

בועז טופורובסקי: למה אי אפשר בשבוע הבא?

ניסן סלומינסקי: כי גם המסכים נסגרים וגם לא תהיה אפשרות להוציא.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר על חלק.

אראל מרגלית: כריסמס.

משה שגיא: שיטפלו קודם כל בשלג.

ניסן סלומינסקי: אני שואל את חבריי.

משה שגיא: אני נגד.

יצחק כהן: נגד מה?

משה שגיא: השאלה אם נדון בבקשות והתשובה שלי היא לא.

סתיו שפיר: אני לא מרגישה שאני יכולה לדון בבקשות כי לא היה לי זמן לעבור עליהן.

משה שגיא: מדובר במאות מיליוני שקלים.

סתיו שפיר: אנחנו לא יכולים לדון בבקשות שלא היה לנו זמן לעבור עליהן.

סתיו שפיר: זה לא הגיוני.

ניסן סלומינסקי: נמצאים כאן כל המשרדים, כולל משרד החינוך ומשרדים נוספים.

סתיו שפיר: ניסן, גם שבוע הוא לא מספיק זמן כדי לעבור על כמות כזאת של בקשות.

סתיו שפיר: קיבלנו את זה פחות מ-24 שעות לפני קיום הוועדה.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שאת מתנגדת.

סתיו שפיר: לבקש מחברי הכנסת להצביע על דברים שהם לא מבינים בהם, שהם לא חקרו אותם ולא בדקו אותם, אני חושבת שזה דבר שהוא לא הגיוני כלפי הציבור שסומך עלינו.

ניסן סלומינסקי: אני רק אומר שוב שאנחנו נמצאים בסיטואציה שבחלק מהדברים מה שלא יאושר היום, הפסידו את הכסף.

סתיו שפיר: אפשר בשבוע הבא.

קארין אלהרר: למה הפסידו?

ניסן סלומינסקי: זה סוף שנה.

ניסן סלומינסקי: בסוף שנה נסגרים המסכים.

סתיו שפיר: איזה מסכים נסגרים?

ניסן סלומינסקי: נסגרים המסכים.

ניסן סלומינסקי: שנית, לא מספיקים להוציא את זה.

ראובן ריבלין: יש עתיד רוצה לדחות?

ראובן ריבלין: זאת בקשה של האוצר.

קארין אלהרר: אני רק שאלתי.

קארין אלהרר: לא אמרתי שאני רוצה לדחות.

קארין אלהרר: למה אתם מתנפלים?

ראובן ריבלין: להפך, אנחנו מעודדים אותך.

ראובן ריבלין: אדוני היושב ראש, אנחנו קבענו כללים וצודקת סתיו, אבל בכל כלל יש יוצאים מן הכלל על היוצא מן הכלל מחליט הרוב.

ראובן ריבלין: אם למשל יש דבר שהוא הגיוני לחלוטין, למשל ששנת התקציב מסתיימת, שהיה שלג, שאנחנו עשינו כמיטב יכולנו מבחינת המערכת המנגנונית ובאים לפני הוועדה, יכולים לשנות.

סתיו שפיר: גם בקנדה כשיורד שלג לא מעבירים מידע בסיסי לחברי הפרלמנט?

ראובן ריבלין: פעם בירושלים כשהיה שלג אפילו יותר גדול, הכול היה מסודר.

ראובן ריבלין: פעם זה היה כך אבל לא היום.

סתיו שפיר: אנחנו לא מדברים כאן על יונת דואר שהייתה צריכה לרחף באוויר.

גילה גמליאל: הפעם אני מסכימה, אם זה יפגע בפעילות.

ראובן ריבלין: אנחנו לא יכולים לשתק את המדינה.

סתיו שפיר: השאלה אם באופן חריג אפשר להתנות.

גילה גמליאל: באופן עקרוני את צודקת, אבל באופן חריג אנחנו נדון.

סתיו שפיר: אני לא מצליחה להבין אותך.

סתיו שפיר: את רוצה להצביע על משהו שאין לך מושג על מה הוא מדבר?

גילה גמליאל: יש מושג.

גילה גמליאל: מה שלא נבין, לא נצביע.

ניסן סלומינסקי: בזמנו של גפני הביאו את הדברים, דנו בהם והחליטו.

ניסן סלומינסקי: לא שלחו מראש.

משה שגיא: אמנם יש כאן כסף לערכות לאברכים, ואני בעד, וגם כסף לחינוך העצמאי, ואני בעד, אבל אי אפשר להתנהג בצורה כזאת.

משה שגיא: יש כאן דברים שאני בעד.

סתיו שפיר: אני לא יודעת אם אני בעד או לא, כי אני לא מכירה את החומר.

ראובן ריבלין: בכל כלל יש יוצא מן הכלל.

משה שגיא: זה לא יוצא מן הכלל.

ראובן ריבלין: ועוד איך יוצא מן הכלל.

משה שגיא: לא.

משה שגיא: ממש לא.

ראובן ריבלין: זה יוצא מן הכלל.

משה שגיא: לא יוצא כאן שום דבר מהכלל.

שירלי באבד: אולי נבהיר מה המשמעות של דחייה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נעלה את זה להצבעה, אם נגיע להעברה.

בועז טופורובסקי: אני רוצה לשמוע מה ההשלכות של אי ההעברה של זה.

קארין אלהרר: גילה, מה קרה?

קארין אלהרר: קראת דף מסרים של הליכוד?

גילה גמליאל: לא.

גילה גמליאל: אני פשוט יודעת דברים שאתם עדיין לא יודעים.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע לזהות את כל המצטרפים, אבל לפחות אני מכיר את משה שגיא שהוא סמנכ"ל תקציבים של משרד החינוך.

ניסן סלומינסקי: מאחר שיש לכם כמה העברות כאן, אתה יודע להסביר האם אפשר לחכות עוד שבוע או עוד שבועיים או שזה קריטי?

משה שגיא: ההעברות הן קריטיות.

משה שגיא: מה שלא יעבור היום, מבחינת לוח הזמנים זה לא יתבצע.

משה שגיא: יש כאן העברות מאוד קריטיות כמו למשל ליווי הסעות בחינוך מיוחד, הסעות של ביטוח תלמידים שאנחנו צריכים לשלם עשרות מיליוני שקלים, יש ועדת תמיכות, יש ועדת רכישות שתוך שבועיים צריכים לבצע ואם זה יחכה עוד שבוע, המרכבה נסגרת.

סתיו שפיר: למה לא העברתם לנו קודם?

סתיו שפיר: אני לא מדברת על יום רביעי האחרון.

סתיו שפיר: למה לא העברתם לפני חודש?

סתיו שפיר: אתה יודע שהדברים האלה לוחצים על מקומות מאוד רגישים והיו צריכים לעבור לכאן.

יצחק וקנין: זה היה באוצר.

סתיו שפיר: זה לא הגיוני שתבואו עכשיו ותאיימו על דברים שהם חשובים לכולנו.

סתיו שפיר: אתם לא יכולתם להעביר את זה לפני שבועיים?

גילה גמליאל: הם לא ידעו כמה כסף נשאר.

סתיו שפיר: זה לא הגיוני.

ניסן סלומינסקי: כשנגיע בסוף לאחת ההעברות וכולנו נרגיש שאנחנו לא בנויים על זה, לא נעביר.

סתיו שפיר: לפני כן, משהו קצר.

סתיו שפיר: קודם כל, בואו לא נהיה תמימים.

סתיו שפיר: ההעברות האלה שאנחנו מקבלים בטבלאות לא מובנות בעליל, לא יושבות כך בתוך אגף התקציבים.

סתיו שפיר: היה אפשר לפני כל התהליך להעביר לנו את זה בקבצי אקסל מסודרים, כך שנוכל להשוות את זה לתקציב של התכניות ושל הסעיפים האלה, כדי שנוכל לראות את ההעברות של שנה שעברה.

גילה גמליאל: אני מסכימה אתך.

סתיו שפיר: אז אל תפריעי לי.

סתיו שפיר: היה אפשר שנקבל את כל המידע בצורה מסודרת.

גילה גמליאל: רק האוצר אשם.

סתיו שפיר: היינו צריכים לקבל את כל הדברים האלה בצורה מסוימת.

סתיו שפיר: נעשית כאן עבודה כפולה.

סתיו שפיר: נעשית העבודה להעביר את כל המידע הזה לקבצים הלא הגיוניים והלא מובנים האלה בעליל.

סתיו שפיר: אף אחד לא יכול להבין אותם בלי לפענח אותם.

סתיו שפיר: אנחנו נעזרים בעשרות מתנדבים שעוזרים לנו לחקור כל העברה.

סתיו שפיר: אני לא חושבת שמישהו יכול לעשות זאת אחרת.

סתיו שפיר: זה לא הגיוני שהם עושים עבודה כפולה של להעביר את זה לטבלאות המטומטמות האלה, גם לא מעבירים לנו את זה בזמן וגם עכשיו הוועדה אומרת שבגלל השלג היא לא יכולה לקרוא מייל.

סתיו שפיר: באמת, תעשו לי טובה, אתם עושים מאתנו צחוק.

סתיו שפיר: אתה רוצה שיהיה על המצפון שלי שלא יהיה הסעות לחינוך המיוחד?

ניסן סלומינסקי: אל תענה.

סתיו שפיר: למה לא להעביר את זה כמו שצריך בנהלים?

סתיו שפיר: מה הבעיה?

גילה גמליאל: הבעיה היא באוצר.

גילה גמליאל: המשרדים לא צריכים לשלם את אוזלת ידו של משרד האוצר.

גילה גמליאל: משרד האוצר כושל ואנחנו כוועדת הכספים צריכים למחות נגד משרד האוצר, במיוחד נגד השר העומד בראשו.

עליזה לביא: זה ממש מרגיש כאילו נקלענו לריב בין בני זוג במטבח.

גילה גמליאל: מלכתחילה הגירושין היו צפויים.

משה שגיא: בזמן שלי יושב ראש הקואליציה ואיש מהמפלגה של שר האוצר לא רבו ביניהם.

משה שגיא: עכשיו ברוך השם זה כך וזה בסדר.

משה שגיא: אני בעד.

משה שגיא: אני תומך בגילה גמליאל.

עליזה לביא: ימות המשיח.

עליזה לביא: אם אתה תומך בגילה גמליאל, אתה תומך באישה.

עליזה לביא: רק בשביל זה היה שווה לשבת בפקק ארבע שעות.

משה שגיא: את לוקחת בעלות על הנשים.

עליזה לביא: היום רות קוליאן החרדית כותבת אליך שאת הזנחת את הנשים החרדיות.

עליזה לביא: פתאום נזכרת.

משה שגיא: גילה גמליאל היא אישה ואני תומך בה.

עליזה לביא: עשית כותרת.

עליזה לביא: כל הכבוד.

גילה גמליאל: כשגפני היה יושב ראש ועדת הכספים, הסטודנטים קיבלו יותר מאשר בועז טופורובסקי השיג.

ניסן סלומינסקי: מי בעד אנחנו נקיים דיון בחבילה השנייה?

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב נגד - 2 ההחלטה לקיים דיון בחבילה השנייה נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נקיים דיון בחבילה השנייה.

משה שגיא: עליזה, לא שמת לב שאת הצבעת עם הגברים ואני הצבעתי עם אישה.

עליזה לביא: לאט לאט הדברים מתקדמים.

עליזה לביא: אתמול שינינו את שם הוועדה לקידום מעמד האישה לוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

עליזה לביא: הנה ההוכחה.

ניסן סלומינסקי: לקראת סוף החוברת השנייה, פניות מספר 410 ו-411.

משה שגיא: תסבירי מה זה מלגות לאברכים.

שירלי באבד: מדובר בפנייה שמבוצעת בכל סוף שנה במשרד החינוך והיא נועדה לבצע שינויים פנימיים בתקציב המשרד בהתאם לסדרי העדיפויות שלו וכן להתאים את תקציב השכר לביצוע בפועל.

שירלי באבד: בעת בניית התקציב אנחנו מניחים הנחות לגבי קצב ביצוע של השכר, קצב הביצוע של השכר הוא בסופו של דבר תוצאתי.

שירלי באבד: זה תלוי בהרבה גורמים כמו כמה בתי ספר נכנסו לרפורמות, מה היה הפרופיל של המורים, אנחנו מדברים על שכר מורים בעיקר שמבוסס על כל מיני הנחות בעת בניית התקציב ובסוף שנה מתאימים לביצוע בפועל.

שירלי באבד: מיליארד ו-400 מיליון שקלים נועדו להתאים את ביצוע השכר בפועל מתוכם מיליארד ו-200 מיליון מהווים רזרבות פנימיות לשכר שמפרישים באופן רוחבי בכל הממשלה ואנחנו עכשיו מחזירים את זה לסעיפים הרלוונטיים ועוד תוספת של 245 מיליון שקלים לשכר.

סתיו שפיר: למה השכר לא היה צפוי בתחילת השנה?

שירלי באבד: הוא היה צפוי.

שירלי באבד: מיליארד ו-200 מיליון הם רזרבות שמעבירים באופן רוחבי לכל תקנות השכר בכל משרדי הממשלה, השנה אלה היו שלושה אחוזים, לתקנות רזרבות פנימיות ובסוף השנה מרוקנים אותן לפי הביצוע בפועל.

שירלי באבד: זה רוב הכסף כאן, מיליארד ו-200 מיליון.

שירלי באבד: שאר הכסף הוא התאמות שנועדו להתאים את השכר לביצוע כי בזמן בניית התקציב אנחנו לוקחים כל מיני הנחות כמו מה יהיה פרופיל המורה וזה דבר שאנחנו לא יכולים לשלוט בו, כמה גמולים המורים יעשו ודברים מהסוג הזה.

שירלי באבד: אנחנו לא יכולים לשלוט בזה אלא להניח הנחות ובסוף שנה להתאים.

שירלי באבד: מדובר כאן בהתאמה מאוד קטנה יחסית לתקציב של משרד החינוך.

שירלי באבד: בואו נזכור שמדובר בתקציב מאוד מאוד גדול.

שירלי באבד: יש עוד מספר תוספות.

שירלי באבד: 17 מיליון שקלים למענק ירושלים.

סתיו שפיר: מה זה מענק ירושלים?

ניסן סלומינסקי: אי אפשר כך.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש להתאפק ולא לדבר, בבקשה.

שירלי באבד: 13 מיליון לקרן רווחה של ארגון המורים.

סתיו שפיר: רגע.

סתיו שפיר: מה זה מענק ירושלים?

שירלי באבד: מענק ירושלים הוא כסף מיוחד שהולך לעיריית ירושלים ומחולק לפי קריטריונים שוויוניים שהעירייה מבצעת.

סתיו שפיר: למי?

שירלי באבד: לפרויקטים שונים בעיר.

ראובן ריבלין: בית ספר יהודי-ערבי.

משה שגיא: בין היתר תכניות פדגוגיות בעיריית ירושלים לכל המגזרים.

סתיו שפיר: אם הוא כל שנה, למה הוא לא בבסיס התקציב?

משה שגיא: יש תוספות עבור פרויקטים ייחודיים.

משה שגיא: למשל, יש תרגום ספרים לערבית במזרח ירושלים ואלה כמה מיליוני שקלים בתוך הסכום הזה.

סתיו שפיר: מה היה גובה המענק בשנה שעברה?

משה שגיא: אנחנו מגיעים לאותו סדר גודל של תקציב השנה.

משה שגיא: יש כאן העברות לפרויקטים אחרים שמייצגים תכניות שמתקבלות בתחילת השנה.

משה שגיא: איזה עוד תוספות יש?

אראל מרגלית: לשכת הדובר, הסכום עולה בשני מיליון שקלים.

אראל מרגלית: למה?

משה שגיא: אבל אני שאלתי קודם.

שירלי באבד: 13 מיליון לקרן רווחה של ארגון המורים.

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: בואו נעשה את זה באופן מסודר.

שירלי באבד: אני אסיים ואז נענה על כל השאלות.

שירלי באבד: 13 וחצי מיליון שקלים לקרן הרווחה של ארגון המורים בהתאם להסכם עוז לתמורה.

שירלי באבד: 11 מיליון שקלים עבור מלגות לימודים ועידוד השתלבות אברכי כוללים בתעסוקה בהתאם להחלטת ממשלה.

שירלי באבד: שמונה מיליון שקלים ליד ושם, פרויקטים ביד ושם.

שירלי באבד: שבעה וחצי מיליון שקלים לפיתוח ואחזקת מערכות מידע במשרד החינוך.

שירלי באבד: ארבעה מיליון שקלים לתלמידים בפנימיות ושלושה מיליון שקלים עבור מורות חיילות.

משה שגיא: מה זה תמיכות למענקים למוסדות הוראה, 6.8 מיליון תוספת.

ניסן סלומינסקי: איזה סעיף?

משה שגיא: בעמוד האחרון.

יצחק כהן: תרבות יהודית.

משה שגיא: תכף נגיע לתרבות יהודית.

משה שגיא: תראה במה אתה תומך כל הזמן.

משה שגיא: נתחיל בתרבות יהודית.

משה שגיא: הייתה תוספת של 15 מיליון ועכשיו יש תוספת של 17 מיליון ו-300 אלף שקלים כשאין שום העברה לתרבות החרדית.

רוברט אילטוב: כי לא תמכתם בראש העיר.

משה שגיא: לא קשור לירושלים.

משה שגיא: המענק שהעבירו לירושלים הוא לפנות את השלג בעוד חודש.

יצחק וקנין: מאיפה אתה יודע?

יצחק וקנין: אולי זה לתרבות חרדית.

משה שגיא: אני שואל.

יצחק וקנין: תרבות יהודית זה כולם.

משה שגיא: בישיבה בה הבאתם תוספת של 15 מיליון שקלים, שאלנו למה אתם לא מביאים לתרבות החרדית.

משה שגיא: אמרתם שתבדקו את זה.

משה שגיא: אחרי הבדיקה הבאתם עוד הפעם 17 מיליון כשהתרבות החרדית מתמוטטת.

משה שגיא: התרבות היהודית היא עם הבית היהודי, אם אתם לא יודעים.

קריאה: מה ההבדל בין התרבות היהודית לתרבות החרדית?

משה שגיא: אתם אפילו לא מבינים מה קורה כאן.

משה שגיא: בסדר.

משה שגיא: תצביעו בעד.

משה שגיא: איציק, אתה יכול להגיד אחרת?

משה שגיא: תגיד אחרת.

ראובן ריבלין: אחרי התשובה מצביעים.

ראובן ריבלין: מי שחושב שאתה צודק, מצביע אתך, כמוני.

ראובן ריבלין: כל השאר מצביעים נגדנו אבל אין מה לעשות.

משולם נהרי: לאן הולכת התוספת הזאת?

שירלי באבד: התוספת הזאת, בעיקר למדרשות.

משולם נהרי: גם בעבר הן קיבלו.

משולם נהרי: על פי הנוהל של משרד האוצר, אסור להוסיף בתקנה יותר מארבעים אחוזים.

משולם נהרי: זאת אומרת, גם על ידי אישור של החשב הכללי.

משולם נהרי: כך זה רק עשרים אחוזים ואם יש אישור של החשב הכללי, זה עוד עשרים אחוזים ואנחנו מגיעים לארבעים אחוזים.

משולם נהרי: את לא חושבת שהם עברו את הארבעים אחוזים?

שירלי באבד: אני לא מכירה.

משולם נהרי: יש נוהל ואני מכיר אותו.

משה שגיא: אתם מבינים מה קורה כאן?

משה שגיא: אתם מביאים שלושים וכמה מיליוני שקלים כשכל מפעלי התרבות החרדיים יתמוטטו.

משה שגיא: אני לא מבין, אנחנו במדינה שוויונית?

משה שגיא: במה אנחנו?

משולם נהרי: אני אומר לך שזה הנוהל.

משולם נהרי: זאת תקנת תמיכה.

משה שגיא: זה להעביר כסף בסיבוב.

משה שגיא: מה אתה עושה את עצמך?

קריאה: אלה יכולים להיות כספים קואליציוניים?

משה שגיא: יכול להיות.

משולם נהרי: זה הוכנס בזמנו לנוהל.

משה שגיא: מה זה הקיצוץ בפנימיות?

ניסן סלומינסקי: אתה מכיר נוהל כזה.

משה שגיא: אני לא יודע שזה קיים היום.

משה שגיא: זה היה קיים לפני מספר שנים.

ניסן סלומינסקי: אם אתה לא מכיר, אנחנו יכולים להמשיך הלאה.

משולם נהרי: יותר מארבעים אחוזים אתה לא יכול.

אלעזר שטרן: מה זה מדרשות?

משה שגיא: יש סעיף שהוא מתקצב פנימיות והסכום הזה מתוקצב לפי קריטריונים לכל בתי הספר.

משה שגיא: לא הבנתי.

משה שגיא: מה זה הכסף הזה?

משה שגיא: מה זה הסעיף הזה?

משה שגיא: יש מכסות של תלמידים בפנימיות וחלק מהכסף משולם על פי דוח ועדת לאור, דמי אחזקה בפנימיה.

משולם נהרי: כפרי נוער.

משה שגיא: כפרי נוער.

משה שגיא: חלק מהתקציב משולם באמצעות תמיכה פר תלמיד וחלק באמצעות קריטריונים של תקנת המודרכות.

משה שגיא: ההעברה של התקציב כאן עברה למודרכות ומשולם באמצעות המודרכות.

משה שגיא: זה מה שברווחה אמרו שמעבירים לחינוך?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: זה לא קשור.

משולם נהרי: יש רביזיה.

אלעזר שטרן: מה זה המדרשות כאן?

משולם נהרי: זה לא קשור.

ראובן ריבלין: רווחה יכול להעביר לחינוך כאשר מדובר בילדים שלא יכולים לשלם.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, אלה המדרשות לארץ ישראל.

ניסן סלומינסקי: המדרשות שעושות את הסיורים.

מיכל בירן: לאן המדרשות האלה עושות סיורים?

משה שגיא: אלעזר, כסף קואליציוני.

ראובן ריבלין: ארץ ישראל שייכת לקואליציה?

משה שגיא: לא.

משה שגיא: היא שייכת רק לחרדים.

מיכל בירן: כשמספרים על ארץ ישראל רק סיפור אחד, אז כן, זה קואליציוני.

מיכל בירן: יש את תנועת העבודה.

משה שגיא: אדוני היושב ראש, אני מבקש שחברי הוועדה ידעו שיש שני סעיפים במשרד החינוך שנוגעים וכך היה היסטורית.

משה שגיא: האחד הוא תרבות חרדית ושם יש את ארגוני התרבות החרדית, והשני, התרבות היהודית שם נמצאים ארגוני התרבות של הציונות הדתית.

משה שגיא: זאת חלוקה ממסדית שבשעתו התנגדתי לה.

ניסן סלומינסקי: לא בדיוק.

ניסן סלומינסקי: יש ערבוב.

משה שגיא: שחברי הוועדה ידעו, אני אומר אמת.

משה שגיא: אפשר למצוא ארגון ציוני דתי בתרבות חרדית ואפשר למצוא ארגון חרדי בסעיף של התרבות היהודית, אבל זאת תמונת המצב.

משה שגיא: כך הייתה החלוקה לפני נדמה לי עשרים שנים או 15 שנים.

משולם נהרי: בתקופתי.

משה שגיא: בסדר.

משה שגיא: אני לא אהבתי את זה אז ואני גם לא אוהב את זה היום, אבל זאת תמונת המצב.

משה שגיא: היום התרבות החרדית מתמוטטת.

משה שגיא: ארגוני התרבות החרדית מתמוטטים לחלוטין.

משה שגיא: הם צריכים לשלם שכר מינימום והם צריכים לשלם את המסים.

משה שגיא: עד שהם משלמים את המסים והם צריכים לשלם שכר מינימום, בעצם לא נשאר להם שום דבר וגם את שכר המינימום הם לא יכולים לשלם.

משה שגיא: ביקשנו תוספת לסעיף הזה כי זה סעיף שקוצץ ונדמה לי שעכשיו הוא עומד על 16 מיליון שקלים.

משה שגיא: 17 מיליון שקלים.

משה שגיא: יכול להיות.

משה שגיא: העבירו לתרבות היהודית, המקבילה של התרבות החרדית, 15 מיליון שקלים לפני שתי ישיבות נדמה לי.

משה שגיא: ביקשנו אז שתהיה גם תוספת מקבילה לתרבות החרדית.

משה שגיא: עכשיו מביאים עוד תוספת של 17 וחצי מיליון שקלים לתרבות היהודית ולא מוסיפים שקל לתרבות החרדית.

משה שגיא: אנחנו נמצאים במדינה בה יש ציבור שגם הוא צורך תרבות, שגם היה לו סעיף תקציבי, ופשוט מעבירים את הכול לציונות הדתית ואת התרבות החרדית מחסלים.

משה שגיא: על זה אתם אומרים הלל ביום העצמאות.

משה שגיא: אתם גם אומרים הלל ביום העצמאות כשאני יושב ראש ועדת הכספים ולא הייתי נותן את זה.

משה שגיא: כשאני הייתי יושב ראש ועדת הכספים, לא נתתי דבר כזה.

משה שגיא: היה עובר שקל לפה, היה עובר שקל לשם, ואתם הייתם באופוזיציה.

משה שגיא: איזה חוסר הגינות.

ניסן סלומינסקי: מה שאומר ר' משה, זה נכון.

ניסן סלומינסקי: בתקציבים האלה של תרבות יהודית או חרדית, בשניהם, הדרישות של המדינה הן כאלו שכל שיעור שניתן, טמון בתוכו הפסד.

משה שגיא: נכון.

ניסן סלומינסקי: מאחר והוא צריך לעמוד בקריטריונים, לשלם וכולי.

משולם נהרי: שכר מינימום.

ניסן סלומינסקי: שכר מינימום והכמות היא כזאת שכאשר מחלקים, יכול להיות שהעלות היא 26 שקלים ואתה מקבל 19 שקלים.

משולם נהרי: שישה שקלים.

ניסן סלומינסקי: לא יודע.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: מאז זה גדל.

ניסן סלומינסקי: דרך אגב, זה היה גם בקדנציות הקודמות ואין שינוי בזה.

ניסן סלומינסקי: הנקודה הייתה רק שבקדנציות הקודמות אנחנו ביחד השתדלנו להוסיף שלושים או יותר לתקנה.

ניסן סלומינסקי: זה סיפור נפרד אבל אני אומר שמבחינת עצם התקנה, מה שהיה גם עכשיו נמצא אבל השאלה אם יש יכולות של גופים אחרים.

משה שגיא: לכם יש אפשרות להוסיף ולנו אין.

ראובן ריבלין: אם הייתה לנו אפשרות להוסיף, מבטיח לך שאני מצביע אתך.

ראובן ריבלין: אין לנו אפשרות.

ראובן ריבלין: יש לנו אפשרות או לאשר את זה או לדחות את זה.

ראובן ריבלין: אני חושב שהמדרשות של ארץ ישראל חשובות וגם המדרשות שלכם חשובות, אבל אני לא אטיל עונש על מדרשות ארץ ישראל כי לא נותנים לכם.

משה שגיא: אלה לא מדרשות ארץ ישראל.

משה שגיא: זאת סיסמה.

סתיו שפיר: יש כאו עוד עניין שאני לא יודעת אם שמתם לב אליו או לא.

ראובן ריבלין: יש כאן חברים שארץ ישראל חשובה להם.

משה שגיא: המדיניות שלנו לא תהיה כפי שהייתה בפעם הקודמת.

ניסן סלומינסקי: משה, לפי בקשות של כל מיני גופים, האם תהיה תוספת בזמן הקרוב לתרבות החרדית?

סתיו שפיר: תהיה גם תוספת לחילונים?

משה שגיא: למשרד אין תביעות נוספות.

ניסן סלומינסקי: אתה יודע שכבר יש דבר כזה?

משה שגיא: אני שומע דיבורים.

ניסן סלומינסקי: זה נמצא אצלך בקנה?

משה שגיא: אני שומע דיבורים על רצון לתקצב תרבות חרדית.

ניסן סלומינסקי: ברגע שתהיה פנייה נוספת, זה יהיה שם?

משה שגיא: אם תהיה פנייה נוספת והאוצר יאשר להגיש פנייה נוספת, זה יהיה שם.

משה שגיא: מישהו צריך להתחייב לתקצב.

ניסן סלומינסקי: יש מישהו שיתחייב להוסיף שם כספים.

ניסן סלומינסקי: אני אומר לך שיש.

משה שגיא: אני אומר לך שלא.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

ניסן סלומינסקי: אם תהיה פנייה נוספת, זה יהיה שם.

ראובן ריבלין: צריך להיזהר.

ראובן ריבלין: אני הולך להצביע אתך אבל צריך להיזהר.

ראובן ריבלין: בלי כל ספק זה תלוי באגף התקציבים.

ראובן ריבלין: למשרד החינוך אין כסף.

משה שגיא: זאת מדינה לא שוויונית.

סתיו שפיר: אל תרגישו מותקפים אבל אני רוצה לשאול שאלה אחרת.

סתיו שפיר: אני רואה שהמקור התקציבי של ההעברות האלה, אם אני מבינה נכון יש פה רבע מיליארד שקלים שמגיעים מביטוח לאומי.

סתיו שפיר: מה קורה ביטוח הלאומי שרבע מיליארד שקלים מקוצצים ממנו כדי להעביר אותם?

סתיו שפיר: תסתכלו על הטבלה בה רואים שרבע מיליארד שקלים מהכסף הזה מגיע מביטוח לאומי.

סתיו שפיר: אני מאוד מעוניינת להבין איך גם אתמול הגיע מביטוח לאומי הכסף למשרד הביטחון.

סתיו שפיר: אני מבינה שביטוח לאומי הפך להיות המקור התקציבי הכי גדול של האוצר היום.

קארין אלהרר: לפני שעונים, אני רוצה להוסיף לשאלה.

קארין אלהרר: כל פעם שבאים לביטוח לאומי ומבקשים תוספות, אתם אומרים שנגמר הכסף ואין אפשרות ובתכנון הרב שנתי יש דוח אקטוארי שהכספים עומדים להיגמר.

קארין אלהרר: אני מנסה להבין איך כל הדברים האלה משתלבים ביחד.

מיכל בירן: זאת שאלה ממש מצוינת.

גיא הרמתי: צריך להבחין בין תקציב המוסד לביטוח לאומי להוצאות.

גיא הרמתי: ההוצאות של המוסד הן הגדולות ביותר מכל הוצאה ציבורית אחרת, כולל משל צה"ל, אולי לא כולל משרד הביטחון אבל כולל משל צה"ל.

גיא הרמתי: מדובר ב-63 מיליארד שקלים שמשולמים כולם לפי אותו חוק, לפי חוק הביטוח הלאומי.

גיא הרמתי: מחצית מהמקורות של המוסד הם גבייה ישירה מהציבור ומחציתו מתקציב המדינה שבשנת 2013 עומד על 31 מיליארד שקלים.

גיא הרמתי: הסעיף התקציבי, שוב, כמעט הכי גדול במדינה, יותר מבריאות ויותר מחינוך.

גיא הרמתי: כל ההוצאה של ביטוח לאומי, כאשר דנים בכל מיני שינויי חקיקה שמבקשת הכנסת לבצע בזכאות לקצבאות, אנחנו מדברים על ההוצאה של ביטוח לאומי שהיא תגדל בעקבות השינויים הללו.

גיא הרמתי: התקציב עצמו בא לשרת את אותה הוצאה שנקבעת על ידי החוק.

סתיו שפיר: אתמול אמרו לנו שההוצאה של ביטוח לאומי הולכת לקטון.

גיא הרמתי: ההוצאה של ביטוח לאומי בסעיפים מסוימים הולכת לקטון ובסעיפים מסוימים הולכת לגדול.

גיא הרמתי: לפני שאני דן ברבע מיליארד השקלים שהולכים לחינוך, ההוצאה של ביטוח לאומי גדלה בכל מיני סעיפים, בכל הסעיפים מלבד כמה שינויים שנעשו בעיקר בקיצוץ בקצבת הילדים, שם היה קיטון גדול מאוד בהוצאה וזה נועד כדי לממן גירעון ולממן הוצאות אחרות של הממשלה ולא כדי לממן גידול בקצבאות אחרות של המוסד לביטוח לאומי.

סתיו שפיר: אנחנו רואים עכשיו שהוא נועד כדי לממן את קרן ירושלים.

גיא הרמתי: בין היתר, כן.

סתיו שפיר: גפני כבר יצא בשלב הזה.

גיא הרמתי: חשוב להדגיש שההעברה הזאת של רבע מיליארד השקלים אינה פוגעת באף זכאי של המוסד לביטוח לאומי.

קארין אלהרר: היא כן פוגעת.

סתיו שפיר: איך היא לא פוגעת?

גיא הרמתי: לא, היא לא פוגעת.

מיכל בירן: זה ממש לא רציני.

קארין אלהרר: אתה אומר שאתה מעביר עכשיו את הכסף ---

ראובן ריבלין: הוא עובד ציבור.

קארין אלהרר: אני לא באה אליך בטענה אישית אלא אני מנסה להבין.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת בירן, לא צריך להעליב עובד ציבור ולא להשתלח בו.

מיכל בירן: נכון.

סתיו שפיר: לא צריך להעליב אף אחד, לא עובד ציבור ולא סתם ציבור.

ניסן סלומינסקי: אני ביקשתי בגין העברה של משרד הביטחון שיבוא לכאן – אני לא יודע אם שלחו אותך או שמשה בר סימנטוב יהיה – מישהו ויסביר לנו הסבר עמוק ורחב כדי שנבין את המערכת שבין הביטוח הלאומי לדברים האחרים כי הרי חלק מהתקציב של משרד הביטחון, אמרנו, לוקחים מהרווחה ומהבריאות אבל יעבירו מהביטוח הלאומי.

ניסן סלומינסקי: שמענו את זה.

ניסן סלומינסקי: אתה האיש ששלחו או שמשה בר סימנטוב יגיע בעצמו?

ניסן סלומינסקי: מה סוכם?

גיא הרמתי: אני לא האיש.

גיא הרמתי: יגיע רכז הביטוח הלאומי וזה יקרה בהמשך, בהעברה גדולה יותר.

מיכל בירן: ניסן, זה הולך להיגמר בוועדת חקירה.

מיכל בירן: זה ייגמר בוועדת חקירה שבסוף ישאלו איך הביטוח הלאומי הגיע לחוסר איזון אקטוארי כזה כי הוא פשוט בחדלות פירעון.

מיכל בירן: אז ישאלו מי חברי הכנסת שאישרו עוד ועוד לקחת מהתקציב שלו.

ניסן סלומינסקי: ביקשתי שיבוא – גם בגין הנושא של העברה למשרד הביטחון – מי שמרכז את כל הנושא הזה ויסביר לנו הסבר עמוק על כל העניין.

ניסן סלומינסקי: לכן אני מציע שנחכה.

ניסן סלומינסקי: זה יהיה היום כי אנחנו צריכים להעביר את ההעברה הזאת.

קארין אלהרר: בר סימנטוב יגיע היום?

ניסן סלומינסקי: או ברסימנטוב או מישהו אחר.

גיא הרמתי: רכז ביטוח לאומי.

קארין אלהרר: מי רכז ביטוח לאומי עכשיו?

גיא הרמתי: דב בארי.

ניסן סלומינסקי: הוא יגיע ואז נקבל את ההסברים האלו ונוכל לשאול.

ניסן סלומינסקי: אני מעלה להצבעה.

מיכל בירן: רגע, למה אתה מעלה את זה להצבעה לפני שאנחנו שומעים את ההסבר?

מיכל בירן: ניסן, הוא מגיע היום.

סתיו שפיר: זה לא יאומן.

סתיו שפיר: רבע מיליארד שקלים מביטוח לאומי, אחרי שאתמול ה-2.7 מיליארד שרציתם להעביר לביטחון, גם הם מגיעים מביטוח לאומי.

מיכל בירן: לא העברנו.

סתיו שפיר: אמרתי שרציתם להעביר.

סתיו שפיר: הדבר הזה הוא פשוט לא הגיוני.

סתיו שפיר: גם מביאים לנו העברות ואף אחד מחברי הכנסת כמובן לא הכיר את החומר וגם לא ראה את הדבר הזה ועכשיו אתם רוצים פשוט להצביע על זה.

סתיו שפיר: זה לא ייאמן.

סתיו שפיר: חבר הכנסת ריבלין שאני מאוד מעריכה וביקש לא לפגוע בעובד ציבור, אבל הדבר הזה הוא פגיעה בציבור ופגיעה בכספי ציבור.

סתיו שפיר: זה קשה מאוד שאנחנו נכריע בין ביטוח לאומי לבין הסעות לילדים בחינוך מיוחד, אלה שני דברים שהם מאוד מאוד חשובים לנו אבל הדבר הזה מתבצע בדרך שהיא פשוט לא הגיונית.

ניסן סלומינסקי: הסבירו לך אתמול.

סתיו שפיר: לא הסבירו לי.

סתיו שפיר: זה בגלל שאני שאלתי.

סתיו שפיר: הם לא טרחו להגיד לי שזה מגיע מביטוח לאומי.

סתיו שפיר: אף אחד לא הסביר לי את זה מרצון אלא הסבירו את זה בתשובה לשאלה שלי.

ניסן סלומינסקי: לא, תסלחי לי, אני לא יודע שאלה שלך אבל אתמול אני שאלתי.

סתיו שפיר: היום זה קרה בגלל שאלה שאני שאלתי.

סתיו שפיר: הם לא מסבירים שום דבר מרצונם.

סתיו שפיר: הם מגיעים לכאן, חושבים שיש כאן חבורה של מטומטמים שלא מבינה על מה הם מדברים וכך הם גם מסבירים לנו את החומר.

סתיו שפיר: זה פשוט לא מקובל.

סתיו שפיר: כשאתה מעלה דברים להצבעה ככה סתם, בלי שאף אחד כאן מבין על מה ההצבעה, אתה רק מטפח את הגישה הזאת של האוצר.

מיכל בירן: כאן זה ממש קריטי.

מיכל בירן: אתה מרוקן את הביטוח הלאומי.

מיכל בירן: ניסן, לפחות שהם יסבירו מאיפה זה יוצא.

מיכל בירן: זה לא רציני.

מיכל בירן: זה חסר אחריות.

ניסן סלומינסקי: דב נמצא כאן?

גיא הרמתי: לא, הוא יגיע להעברה הגדולה יותר מביטוח לאומי.

ניסן סלומינסקי: אתה יכול להסביר את הנושא של הביטוח הלאומי?

גיא הרמתי: אני יכול.

גיא הרמתי: זה נובע בגלל הדחיפות במשרד החינוך.

גיא הרמתי: חשוב להסביר שכאשר מורידים תקציב, כאשר הוועדה מאשרת הפחתת תקציב קצבה בביטוח לאומי לעומת הגדלה של תקציב של פעילות מסוימת במשרד החינוך, היא מאפשרת את הפעילות של משרד החינוך לקרות והיא לא פוגעת ולא משפיעה על תשלום הקצבאות בביטוח לאומי.

גיא הרמתי: מדוע?

גיא הרמתי: כי מה שקובע בביטוח לאומי זה החוק ולא אם יש תקציב או אין תקציב, אם הוא גדל יותר או קטן יותר.

גיא הרמתי: התקציב הוא תוצאתי.

גיא הרמתי: חברת הכנסת אלהרר, כאשר אנחנו מדברים על עמדתנו לגבי הגירעון של ביטוח לאומי ועמדתנו לגבי הצעות חוק שמגדילות את ההוצאות שלו, מה שצריך לבחון זה צומת קבלת ההחלטות.

גיא הרמתי: בביטוח לאומי צומת קבלת ההחלטות הוא החוק ולא התקציב, ובמקום אחר זה התקציב ולא החוק.

קארין אלהרר: אני מבינה את מה שאתה אומר.

קארין אלהרר: זה מצוין שלא תהיה פגיעה כרגע.

קארין אלהרר: השאלה מה קורה בעתיד.

קארין אלהרר: בעתיד אני רוצה להקנות עוד זכויות על פי חוק הביטוח הלאומי לאנשים שזקוקים לדבר הזה.

קארין אלהרר: השאלה אם אתה אומר לי שאתה מחזיר את הכסף הזה בסיבוב, כמו שהסבירו לנו את ההעברה למשרד הביטחון.

קארין אלהרר: אם אתה אומר לי שזאת הלוואת גישור כזאת שהמוסד לביטוח לאומי נותן ואתה אחרי כן מחזיר את הכסף מתקציב אחר, זה דבר אחד.

קארין אלהרר: אם אתה אומר לי שאתה לוקח בלי להחזיר, זה דבר אחר.

גיא הרמתי: אנחנו לא לוקחים בלי חזור כי אנחנו נמצאים בדצמבר.

גיא הרמתי: כלומר, התקציב של המוסד לביטוח לאומי מתבסס על הערכות שלנו כמה יעלה החוק, החוק שנקבע בכנסת, וכל השינויים שלו, גם שינויים שנעשו בקדנציה האחרונה.

גיא הרמתי: התקציב הזה הוא תוצאתי.

גיא הרמתי: מדובר בהעברה רק לשנה זאת.

סתיו שפיר: כמה כסף זה ישאיר בידי המדינה, הקיצוץ בקצבאות הילדים?

גיא הרמתי: זה הלך למקומות אחרים.

סתיו שפיר: מה היה הכסף שיצא מזה?

סתיו שפיר: מה המספר?

גיא הרמתי: כמיליארד וחצי שקלים.

סתיו שפיר: עכשיו אתה מעביר רבע מיליארד ואתמול רציתם להעביר 2.6 מיליארד.

מיכל בירן: וזאת העברה קטנה.

מיכל בירן: אתה קורא לה העברה קטנה.

גיא הרמתי: ביחס ל-31 מיליארד שקלים, כן.

מיכל בירן: ביחס למיליארד וחצי, היא לא כל כך קטנה.

גיא הרמתי: נכון.

גיא הרמתי: יש שינוי לכאן ושינוי לכאן.

גיא הרמתי: אם הכסף לא יועבר, הכסף יהיה עודפים בלתי מחויבים במוסד לביטוח לאומי כי אין מספר זכאים שעונה להגדרות בחוק שיכול להשתמש בכסף הזה.

ראובן ריבלין: הוא הסביר בצורה ברורה לחלוטין.

ניסן סלומינסקי: הסבר שהוא ברור מעל ומעבר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נצביע.

סתיו שפיר: תזמין לכאן את הנציג של ביטוח לאומי.

ניסן סלומינסקי: הוא הסביר את זה יפה מאוד גם בלעדיו.

סתיו שפיר: עכשיו הוא אמר שהקיצוץ בקצבאות הילדים הוא הפחות כסף.

ראובן ריבלין: גם אם לא נאשר את משרד הביטחון, אנחנו נאשר את החינוך.

סתיו שפיר: יש לי עוד שאלה על מענק ירושלים.

ניסן סלומינסקי: בסוף שנה הם יודעים שיש עודפים והכסף הזה יילקח.

מיכל בירן: זה לא עודף.

סתיו שפיר: כמה שנים מתקבל מענק ירושלים מחוץ לסעיף התקציב?

סתיו שפיר: מאיזה שנה מקבלים את המענק הזה?

משה שגיא: לפחות עשרים שנים.

סתיו שפיר: עשרים שנים זה מחוץ לבסיס התקציב, אותו מענק.

משה שגיא: יש לו בסיס.

סתיו שפיר: אבל בנוסף.

סתיו שפיר: לא שאלתי על מה שבתוך הבסיס אלא מחוץ לבסיס התקציב יש מענק.

סתיו שפיר: מה הסכום הכולל, של כל ההעברות שאתם עושים במשך שנה למענק ירושלים?

סתיו שפיר: זאת שאלה חשובה.

ניסן סלומינסקי: הכול שאלות חשובות.

סתיו שפיר: אבל אלה עשרים שנים שאתם מעבירים.

סתיו שפיר: למה לא הכנסתם את זה לבסיס התקציב?

משה שגיא: כדי להכניס לבסיס, צריך לעשות קיצוצים בסעיפים אחרים.

משה שגיא: בסוף שנה אנחנו מקבלים את התכניות של המשרד, את סדר העדיפויות שלו שנשאר מיתרות של תקנות שלא בוצעו.

משה שגיא: זה אחד הכלים שכרגע לקראת סוף השנה בהם אנחנו משתמשים.

סתיו שפיר: זאת אומרת אתם יודעים כבר עשרים שנים.

ניסן סלומינסקי: די.

ניסן סלומינסקי: שאלת וקיבלת תשובה.

סתיו שפיר: זה חשוב לי.

סתיו שפיר: חשוב לי גם שהיא תהיה בפרוטוקול.

ניסן סלומינסקי: אי אפשר כך.

סתיו שפיר: מצטערת, העברתם לנו את ההעברות האלה אתמול.

סתיו שפיר: ניסן, אתה תיתן לי לשאול כמה שאלות שאני רוצה אם העברתם לי אתמול את החומר.

ניסן סלומינסקי: לא, לא בטוח.

סתיו שפיר: מצטערת, זה פשוט לא הגיוני.

ניסן סלומינסקי: השאלות שלך הן אותן שאלות כל פעם.

סתיו שפיר: נכון.

סתיו שפיר: חשוב לי מאוד שהתשובות שלהם ייכנסו לפרוטוקול.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: הוא נתן לך תשובה.

סתיו שפיר: אני אבקש מכתב הפרוטוקול לעצור מדי פעם.

ניסן סלומינסקי: הוא נתן לך תשובה.

סתיו שפיר: הוא לא סיים לתת לי את התשובה.

ניסן סלומינסקי: הוא אולי לא שכנע, אבל הוא נתן לך תשובה.

סתיו שפיר: הוא לא סיים לענות לי על השאלה.

מיכל בירן: גם אני לא הבנתי.

סתיו שפיר: אני רוצה להבין.

סתיו שפיר: אם אתם יודעים על זה עשרים שנים, וצפוי לפני כתיבת התקציב והגשת התקציב, למה הדבר הזה לא נמצא בתקציב?

סתיו שפיר: זאת אומרת, אתם ידעתם לפני הגשת התקציב שהולך להיות המענק הזה כי כך הוא בכל שנה.

סתיו שפיר: רק תאשר לי כן או לא.

משה שגיא: זה תלוי ביתרות שיש בסוף שנה מפעולות שלא מבוצעות.

ניסן סלומינסקי: ומצד שני תלוי בדרישות של עיריית ירושלים.

משה שגיא: מענק ירושלים מיוחד לסעיפים, יש דברים אחרים כמו ליווי הסעות שזה אחד הנושאים אותו אנחנו מתקצבים, ביטוח תלמידים ודברים נוספים.

ניסן סלומינסקי: לא ידעו מראש שצריך לתרגם ספרים לערבית לדוגמה.

סתיו שפיר: ליווי הסעות זה משהו שהוא לא מתוקצב כל שנה?

משה שגיא: מתוקצב כל שנה אבל הגידול בו הוא חריג כל שנה כי יש גידול בזכאים.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנחנו מצביעים על פניות מספר 410 ו-411.

סתיו שפיר: ניסן, אתה לא נותן לשאול שאלות, בניגוד להבטחה שלך.

ניסן סלומינסקי: אי אפשר לתפוס את כל הישיבה, שלוש שעות.

סתיו שפיר: אתם רבים כאן על כמה כסף עובר לחרדים ואני לא עוצרת אתכם.

ניסן סלומינסקי: את רוצה לעצור את הישיבה.

סתיו שפיר: אני מכבדת את הוויכוח שלכם.

סתיו שפיר: תן לי גם לשאול את השאלות שלי.

ניסן סלומינסקי: זה לא פיליבסטר.

סתיו שפיר: זה לא קשור לפיליבסטר.

ניסן סלומינסקי: זה כן קשור.

סתיו שפיר: זה ויכוח צודק בהחלט ואני מכבדת אותו ועכשיו אני שואלת את השאלות שלי.

ניסן סלומינסקי: אבל שאלת את השאלות.

ניסן סלומינסקי: נגמר.

סתיו שפיר: לא, לא שאלתי.

סתיו שפיר: לא הספקתי לקבל תשובות וכל פעם שהוא מתחיל לענות, אתה אומר טוב, טוב.

ניסן סלומינסקי: לא, תסלחי לי, הוא ענה לך תשובה אבל את ממשיכה.

סתיו שפיר: הוא לא סיים לענות לי.

ניסן סלומינסקי: את לא מסכימה אולי, אבל הוא ענה לך.

מיכל בירן: שאלה גם קארין שאלה ממש טובה ולא הבנתי את התשובה.

סתיו שפיר: תן לי לשאול את השאלות שלי, עם כל הכבוד.

ניסן סלומינסקי: עוד שאלה אחת ונגמר.

ניסן סלומינסקי: שאלה אחרונה.

ניסן סלומינסקי: נקודה.

סתיו שפיר: יש לי הרבה שאלות.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: שאלה אחת.

ניסן סלומינסקי: אחר כך תתלונני אם את רוצה.

ניסן סלומינסקי: נגמר.

ניסן סלומינסקי: בין כה וכה הרי תצאי לעיתונות.

סתיו שפיר: אתה תמיד עם התקשורת וזה מה שמעניין אותך.

ניסן סלומינסקי: אני יודע, כי אני קורא את זה.

סתיו שפיר: אותי מה שמעניין, בניגוד אליך, החוק.

סתיו שפיר: אולי מעניין שהתקציב יהיה יעיל.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אני לא בטוח.

סתיו שפיר: שיכבד את כולם, שיכבד את העובדה שמדובר בכספי מסים של הציבור הישראלי.

סתיו שפיר: זה מה שמעניין אותי.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

ניסן סלומינסקי: מעניין אותך החוק.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: שאלה אחרונה.

סתיו שפיר: זה שבסוף נצטרך לסיים את זה בבית משפט, זה חבל.

ניסן סלומינסקי: שאלה אחרונה.

סתיו שפיר: יש מענק, הוא ניתן כבר עשרים שנים בעקביות.

סתיו שפיר: אתה ציינת קודם שהוא ניתן גם על אותו סכום פחות או יותר.

סתיו שפיר: זאת אומרת, הוא אולי מושפע מגידול כזה או אחר אבל הגידול הוא שולי ביחס לסכום הרחב של המענק הזה שניתן.

סתיו שפיר: למה צריך במשך עשרים שנים לתת לרשות להמתין כל השנה עד שהיא תקבל את הכסף הזה, במקום שהיא תוכל להיות מתוקצבת בתחילת השנה באופן נורמלי ולדעת שהכסף עומד לרשותה?

סתיו שפיר: הרי לא יקרה מצב שבו אתם פתאום תבטלו לה חצי מהתקציב הזה.

סתיו שפיר: הם הרי בונים על זה כבר עשרים שנים.

סתיו שפיר: איך זה מתרחש בכלל הדבר הזה?

משה שגיא: קודם כל, יכול להיות מצב שהתקציב הזה לא יגיע בסוף שנה לגובה שהיה בשנה שעברה.

משה שגיא: הסברתי.

משה שגיא: בסוף שנה אנחנו בודקים.

ראובן ריבלין: בהתאם לפעילות.

משה שגיא: אנחנו בודקים את היקף הפעילות והיתרות שנשארו במשרד בעקבות אי ביצוע כזה או אחר.

משה שגיא: בהתאם לזה אנחנו קובעים סדרי עדיפויות במשרד, בהתאם לצרכים שיש בסוף שנה במשרד וקובעים כמה יקבל כל סעיף.

משה שגיא: זה דבר שנעשה יחד עם הנהלת המשרד ונעשה בצורה מסודרת.

משה שגיא: הוא יכול להשתנות משנה לשנה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים על אישור פניות מספר 410 ו-411.

ניסן סלומינסקי: בעד – 9

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין פניות מספר 410 ו-411 אושרו.

חמד עמאר: רביזיה.

מיכל בירן: רביזיה.

ניסן סלומינסקי: הפניות אושרו.

ניסן סלומינסקי: יש רביזיה.

שירלי באבד: יש לנו עוד פניות, ממספר 230 עד 231.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: היא עדיין לא בסדר.

שירלי באבד: היא לא תעלה היום?

ניסן סלומינסקי: עדיין לא.

ניסן סלומינסקי: כבר דנו בזה.

שירלי באבד: זה בהמשך לפנייה הזאת.

שירלי באבד: זאת אותה פנייה.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

ניסן סלומינסקי: אני לא מעלה אותה לדיון.

ניסן סלומינסקי: היא לא נמצאת לדיון.

ראובן ריבלין: זאת סמכותו של היושב ראש.

שירלי באבד: הפנייה הזאת ממש ישנה.

שירלי באבד: היא הוגשה לפני שלושה שבועות.

שירלי באבד: למה עוצרים אותה?

אלעזר שטרן: על מה הפנייה?

שירלי באבד: גם על חוסרי שכר.

שירלי באבד: זאת הייתה הפעימה הראשונה של חוסרי השכר.

שירלי באבד: היא הוגשה לפני זמן רב.

שירלי באבד: זאת פנייה שמשלימה את הפנייה ההיא.

טמיר כהן: זה לא ויכוח.

ניסן סלומינסקי: תסלחי לי, את רוצה להמשיך לדבר?

שירלי באבד: שאלו אותי ועניתי.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שההעברה הזאת לא נמצאת על השולחן.

קריאה: למה אתה צועק עליה?

ניסן סלומינסקי: אני לא צועק עליה.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שהפנייה הזאת לא נמצאת על השולחן.

ניסן סלומינסקי: אני חוזרים לפנייה מספר 318.

טמיר כהן: בחוברת הגדולה, פנייה 318.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, כנראה שמחר נמשיך בהעברות כספיות.

יעקב ליצמן: אני מציע לעשות לפי המצב גם ישיבות ביום חמישי וביום ראשון.

חמד עמאר: נכון.

חמד עמאר: אנחנו פנויים גם ביום חמישי וגם ביום ראשון.

חמד עמאר: אנחנו הרי מקבלים משכורת.

ראובן ריבלין: אם לא ירד עוד פעם שלג.

ניסן סלומינסקי: הרפרנט לא נמצא.

ניסן סלומינסקי: אנחנו ממשיכים בפניות מספר 319 ו-320.

ניסן סלומינסקי: (חילופי יו"ר – היו"ר זבולון קלפה)

יעקב ליצמן: אפשר לדעת מה ההסכם כאן?

זבולון כלפה: איזה הסכם?

יעקב ליצמן: תסביר לסבתא שלך שאין הסכם.

יעקב ליצמן: מה ההסכם כאן?

זבולון כלפה: אני לא יכול להסביר לסבתא שלי.

יעקב ליצמן: אני לא מהכפר.

זבולון כלפה: אנחנו מהכפר.

אלעזר שטרן: אתה שואל על 319?

יעקב ליצמן: על 318.

זבולון כלפה: אנחנו ב-319 ו-320.

טמיר כהן: הגיע הרפרנט לגבי 318.

זבולון כלפה: אנחנו דנים בפניות מספר 319 ו-320.

יוסי עדס: רפרנט פנים, אגף תקציבים.

יוסי עדס: הפנייה נועדה לתקצוב עשרה מיליון שקלים בהרשאה להתחייב עבור סקר תכנית אב להנגשה ברשויות.

יוסי עדס: במסגרת החוק הרשויות מחויבות לבצע הנגשת מבני ציבור ששייכים להן.

יוסי עדס: בשלב ראשון, בהתאם לחוק ולתקנות, הרשויות נדרשות לבצע סקר לתכנית אב.

יוסי עדס: משרד הפנים החליט לרכז את הנושא הזה לגבי הרשויות הנהנות ממענק איזון והפנייה הזאת נועדה לתת הרשאה להתחייב לצורך הסקר.

יעקב ליצמן: אפשר להרחיב את הסעיף הזה של חופי רחצה לשלג?

יוסי עדס: בנוסף הפנייה נועדה לתגבור תקצוב המשרד בטיפול במחשוב.

יוסי עדס: חמישה מיליון שקלים עבור תחום החירום במשרד, כשהמשרד מרכז את כל מערך החירום ברשויות המקומיות, ושני מיליון שקלים עבור פעילויות רישוי בחופי רחצה שזה בהמשך לפעילויות שנעשו בקיץ האחרון.

זבולון כלפה: מי בעד אישור פניות 319 ו-320?

סתיו שפיר: רגע.

סתיו שפיר: מה זאת אומרת?

סתיו שפיר: יש שאלות.

זבולון כלפה: למה שאלות?

זבולון כלפה: הוא נתן הסבר מקיף.

סתיו שפיר: הוא נתן הסבר ואני לא הבנתי.

סתיו שפיר: כנראה שאני לא אינטליגנטית כמוך.

סתיו שפיר: אני רוצה לקרוא את הטבלה ולראות.

סתיו שפיר: פעם ראשונה שאנחנו קוראים את הטבלה.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: זאת לא פעם ראשונה.

ראובן ריבלין: זה בחוברת הקודמת.

סתיו שפיר: כן.

סתיו שפיר: מצאתי את זה עכשיו.

סתיו שפיר: מה זה פעולות החירום, חמישה מיליון שקלים?

יוסי עדס: המשרד מרכז את פעולות החירום ברשויות המקומיות.

יוסי עדס: בין היתר מערך החירום כולל ציוד לשעת חירום, מחסנים שכוללים ציוד לשעת חירום כמו שקי שינה, גנרטורים ודברים כאלה.

סתיו שפיר: למה זה לא בבסיס התקציב?

יוסי עדס: לא כל דבר נמצא בבסיס התקציב.

יוסי עדס: יש דברים שלא נדרשים באופן קבוע ולכן הם לא נמצאים בבסיס התקציב.

סתיו שפיר: פעולות חירום, זה לא קבוע?

יוסי עדס: רכישת ציוד לשעת חירום זה לא קבוע.

יוסי עדס: לא כל שנה רוכשים את אותו ציוד.

סתיו שפיר: מה היה סכום כל ההעברות השנה לסעיף הזה?

יוסי עדס: אני אבדוק.

יוסי עדס: אני לא יודע.

סתיו שפיר: תבדוק לי גם אם בשנה שעברה היה סכום דומה.

סתיו שפיר: בהעברות, לא בבסיס.

סתיו שפיר: כנ"ל לגבי פעולות רישום.

סתיו שפיר: כנ"ל לגבי הוצאות תפעול.

זבולון כלפה: תודה רבה.

זבולון כלפה: אנחנו מצביעים על פניות 319 ו-320.

זבולון כלפה: מי בעד?

זבולון כלפה: מי נגד?

זבולון כלפה: מי נמנע?

זבולון כלפה: בעד – רוב נגד – 3 פניות מספר 319 ו-320 אושרו.

חמד עמאר: רביזיה.

זבולון כלפה: פנייה 318.

צחי דוד: הפנייה נועדה לתקצוב הרשאה להתחייב בסך עשרים מיליון שקלים עבור תשתיות בבנייה הכפרית.

צחי דוד: משרד הבינוי והשיכון מסבסד עד חמישים אחוזים מעלות הפיתוח.

צחי דוד: לאור קצבי שיווק גבוהים במגזר הכפרי, הגדלנו את התקציב בהתאם לביצוע.

סתיו שפיר: מה זה המגזר הכפרי?

צחי דוד: כל הישובים שנכללים במועצות אזוריות שהם אינם עירייה או מועצה מקומית.

יעקב ליצמן: מוכרים לנו כאן שטויות.

צחי דוד: לדעתי שלחנו את התשובות.

סתיו שפיר: אני לא קיבלתי.

אלעזר שטרן: לא קיבלנו תשובות.

אלעזר שטרן: גם אני לא.

צחי דוד: קיבלתם את הרשימה המלאה עד רמת הישוב הבודד.

משה שגיא: מה זה חומת שמואל?

צחי דוד: זה הר חומה.

סתיו שפיר: אם לא אני ולא חבר הכנסת שטרן קיבלנו את הרשימה, אולי תוכל לומר לנו מה עשרת הישובים הראשונים שקיבלו את התקציב הכי גבוה?

צחי דוד: נשלח לוועדה במסגרת התשובות.

סתיו שפיר: תגיד לנו עכשיו.

אלעזר שטרן: אני לא קיבלתי.

צחי דוד: נשלח גיליון עם כל רשימת הישובים ונשאלנו שוב למה זה מתייחס וענינו.

סתיו שפיר: אבל אנחנו לא קיבלנו.

סתיו שפיר: אני שואלת אותך עכשיו.

סתיו שפיר: אם שלחת, בטח יש לך את המידע.

צחי דוד: כרגע היא לא מולי.

ראובן ריבלין: היא מול טמיר.

יעקב ליצמן: יש לך אותה.

זבולון כלפה: צחי, אפשר לדאוג להעביר את הרשימות האלה?

ראובן ריבלין: הוא העביר אותה.

סתיו שפיר: אבל לא קיבלנו.

חמד עמאר: אני רוצה לשאול שאלה.

חמד עמאר: אתה יודע שהבסיס של התקציב של המגזר הדרוזי במשרד השיכון הוא אפס?

חמד עמאר: כל מה שמקבלים ממשרד השיכון זה מהתכניות הייעודיות שעושים במשרד ראש הממשלה.

חמד עמאר: לעומת זה בתכנית הארבע שנתית נאמר שלא נוגעים בתקציב של המשרדים וכי זאת תוספת לתקציבים.

חמד עמאר: משרד השיכון מתקצב את הדרוזים באפס שקלים.

חמד עמאר: נכון?

יעקב ליצמן: אז תצביע נגד.

חמד עמאר: אני עושה רביזיה.

יעקב ליצמן: לא, אל תעשה רביזיה.

יעקב ליצמן: כאופוזיציה אני עושה את זה.

יעקב ליצמן: תצביע נגד.

חמד עמאר: יש לך תשובה לזה?

חמד עמאר: למה התקציב הוא אפס?

צחי דוד: הסברתי בשבוע שעבר בוועדת המשנה לענייני המגזר הדרוזי שבנושאים שדובר עליהם שם, של מוסדות ציבור, שיקום תשתיות ותיקות, היום תקציב משרד השיכון לעניינים האלה – לא רק במגזר הדרוזי אלא בכלל – הוא מאוד מאוד נמוך.

צחי דוד: המגזר הדרוזי מקבל תקציבים במסגרת החלטות הממשלה הרוחביות של המגזר, כמו תקציבים תוספתיים נוספים שמגיעים למקומות אחרים.

צחי דוד: אין לזה תקציב בבסיס.

חמד עמאר: יש משהו לגבי תקציבים בעתיד?

צחי דוד: לא למגזר הדרוזי ולא למגזרים אחרים.

חמד עמאר: אני רוצה להיכנס כמו כולם.

חמד עמאר: גם בכסף הקטן אני רוצה להיכנס.

צחי דוד: לגבי סבסוד תכניות ובנייה חדשה, המגזר הדרוזי נהנה דווקא מתנאים עודפים.

צחי דוד: אם מקבלים חמישים אחוזים, במגזר הדרוזי מקבלים 75 אחוזים, יותר מאשר מגזרים אחרים.

צחי דוד: זה במגזר הדרוזי והמגזר הבדואי בצפון.

צחי דוד: דווקא בהקשר הזה אני לא חושב שאפשר להגיד שהמגזר הדרוזי מקבל פחות אלא נהפוך, הוא, הוא מקבל יותר.

חמד עמאר: אני רוצה להיות בתקציב ולא בתכניות שמשרד ראש הממשלה עושה.

חמד עמאר: אם הוא לא עושה או מאחר באותה תכנית, באותה שנה לא מקבלים כלום.

צחי דוד: לגבי סבסוד במגזר הדרוזי, כך אנחנו משווקים את המכרזים עם התקציב.

חמד עמאר: לכן אף אחד לא מצליח לקנות חלקות לחיילים משוחררים, בגלל המחיר הגבוה.

צחי דוד: נכון שבמגזר הדרוזי, בגלל המאפיינים הטופוגרפיים, המחירים הם לעתים גבוהים אבל בגלל זה הסבסוד הוא מאוד מאוד עמוק, בדיוק מהסיבה הזאת.

סתיו שפיר: צחי, שאלה נוספת.

סתיו שפיר: אני רואה שהכסף כאן יורד ממכירת דיור ציבורי.

צחי דוד: מדובר בעודף הרשאה של העברות לסוכנות שלא ינוצלו השנה, העברת כספי המכר לסוכנות.

מיכל בירן: לא הבנתי מה זה אומר.

צחי דוד: אני מסביר.

סתיו שפיר: חלק מההעברה הזאת מגיעה מדירות שנמכרו בדיור הציבורי.

סתיו שפיר: אני אשמח לקבל את תשומת לבכם, גם של יושב ראש הוועדה הנכבד.

צחי דוד: במסגרת ההסכם מול הסוכנות, המדינה רוכשת מדי שנה אלף דירות מהסוכנות ורוכשת אותן למלאי הדיור הציבורי.

צחי דוד: נותרה יתרת הרשאה להתחייב שלא נוצלה.

מיכל בירן: זה אומר שלא רכשו את הדירות מהסוכנות?

צחי דוד: זה אומר שזה תוקצב ביתר.

צחי דוד: אנחנו לקראת סוף הרכישה ולכן נוצר איזשהו פער.

מיכל בירן: אני מצטערת, עדיין לא הבנתי.

סתיו שפיר: כספים שהועברו לסוכנות היהודית בגין מכירת דירות לדיור הציבורי נעלמו אי שם במסדרון בין האוצר לבין הסוכנות היהודית והכסף לא הגיע לבניית דירות חדשות ועכשיו אתם גם עושים קיצוץ.

צחי דוד: לא.

צחי דוד: אין קשר.

סתיו שפיר: מה זאת אומרת?

מיכל בירן: גם אני לא מבינה.

מיכל בירן: מה זה אומר?

מיכל בירן: שרכשו פחות דירות?

צחי דוד: ההסכם אומר שרוכשים כאלף דירות בשנה.

סתיו שפיר: צחי, אנחנו לא משחקים כאן.

צחי דוד: אני מאוד משתדל.

סתיו שפיר: כן, אבל אני רואה אותך יושב מולנו כאילו אתה משתעמם.

צחי דוד: חס ושלום.

יצחק כהן: צחי, תגיד שאתה נגד ההסכם עם הסוכנות.

יצחק כהן: תגיד, שישמעו את זה בקולך.

יצחק כהן: תגיד: אני נגד ההסכם שנעשה עם הסוכנות.

יצחק כהן: (חילופי יו"ר – היו"ר ניסן סלומינסקי)

צחי דוד: ההסכם עם הסוכנות, זה כעשור המדינה רוכשת מדי שנה כאלף דירות מהסוכנות, עד שייגמרו כל הדירות שהן בבעלות הסוכנות וכל דירות הדיור הציבורי יהיו בבעלות המדינה.

צחי דוד: הרקע להסכם הוא מבצעי המכר שהיו בדיור הציבורי.

צחי דוד: כל דירה שלא נרכשה מהסוכנות על ידי הרוכשים, נרכשת על ידי המדינה.

צחי דוד: זה ההסכם.

צחי דוד: בשלוש השנים האחרונות הועברו למעלה מ-300 מיליון שקלים לרכישת דירות דיור ציבורי.

סתיו שפיר: השיווקים האלה בגינם אתם מבקשים את ההעברה, אני מבינה שהם לא שיווקים שקשורים לדיור ציבורי.

סתיו שפיר: הדירות האלה לא הולכות להיות דירות בדיור הציבורי ולא בדיור בר השגה.

צחי דוד: שוק פרטי.

סתיו שפיר: אותם שיווקים, שוק פרטי.

סתיו שפיר: כדי לבצע את השיווקים האלה אתם מבקשים כסף שמגיע מדיור ציבורי.

צחי דוד: לא.

צחי דוד: ממש לא.

סתיו שפיר: זה מה שאנחנו לא מבינים.

צחי דוד: זה מה שאני מנסה להסביר.

צחי דוד: היות שאנחנו נמצאים בשנה לפני אחרונה של הרכש מהסוכנות, התקציב שמיועד לרכש מהסוכנות הוא יותר קטן השנה בעשרים מיליון שקלים.

צחי דוד: נותרה יתרה.

צחי דוד: רוכשים פחות דירות ממה שחשבו כי אנחנו ממש בסוף.

צחי דוד: בשנה הבאה הסיפור הזה של רכש דירות מהסוכנות נגמר.

צחי דוד: לכן נותרה יתרה.

צחי דוד: הוצאנו השנה איקס שקלים, נדמה לי 180 מיליון שקלים לרכש דירות מהסוכנות, רכשו מהסוכנות רק ב-160.

צחי דוד: אין קשר לשימוש בכספי הדיור הציבורי.

צחי דוד: יש כאן איזשהו חוזה של המדינה מול הסוכנות, הוא לא מבוצע במלואו השנה כי אנחנו לקראת סוף חוזה מאוד מאוד גדול, הוא מבוצע בעשרים מיליון שקלים פחות ולכן אנחנו משתמשים בזה.

צחי דוד: במקום להביא סתם כסף חדש, אנחנו עושים הסטה של הרשאה להתחייב בלבד ולא של מזומן.

סתיו שפיר: מה זאת התוספת שאנחנו רואים כאן, של 28 מיליון, משק סגור?

צחי דוד: יש כאן תיקון.

צחי דוד: אנחנו מסיטים ממעלה אדומים לחומת שמואל.

צחי דוד: הייתה טעות טכנית כאשר בטעות תקצבנו את חובת שמואל ולא את מעלה אדומים.

צחי דוד: זאת הסטה.

צחי דוד: תיקון טעות טכנית.

ראובן ריבלין: אני חושב שאנחנו צריכים לגבש עמדה, או בעד או נגד.

ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור פנייה 318?

סתיו שפיר: רגע.

סתיו שפיר: עוד לא קיבלנו את רשימת הישובים.

סתיו שפיר: כשלא היית כאן, ביקשנו את רשימת הישובים שמקבלים את התקצוב הזה, לפחות את עשרת הראשונים, מתוך המגזר הכפרי.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: הוא אמר שהוא יעביר.

סתיו שפיר: לא, הוא אמר שהוא העביר, בלשון עבר, אבל לא קיבלנו.

ניסן סלומינסקי: אם יימצא אצלנו – טוב, ואם לא יימצא – הוא ישלח שוב.

סתיו שפיר: למה שהוא פשוט לא יגיד אותם?

סתיו שפיר: אי אפשר לבקש בפלאפון ממישהו, כי העברתם את זה כבר?

ניסן סלומינסקי: הלכו למצוא את זה.

ניסן סלומינסקי: הוא העביר.

סתיו שפיר: מי הלך למצוא?

ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור פנייה 318?

סתיו שפיר: זאת גם בקשה של אלעזר ולא רק האופוזיציה.

סתיו שפיר: גם אלעזר לא קיבל תשובה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים.

ניסן סלומינסקי: בעד – 8 נגד – מיעוט פנייה מספר 318 אושרה

אלעזר שטרן: אני בעד רביזיה.

ראובן ריבלין: בסדר, אבל אתה בעד אישור הפנייה.

סתיו שפיר: גם אני מגישה רביזיה.

סתיו שפיר: אנחנו נגד וגם רביזיה.

ניסן סלומינסקי: הפנייה אושרה.

ניסן סלומינסקי: יש רביזיה.

סתיו שפיר: הבקשה הייתה של חבר הקואליציה.

סתיו שפיר: לפחות לקואליציה תעבירו תשובה.

סתיו שפיר: מילא אנחנו.

אלעזר שטרן: אין תשובות ואין מי שיודע לתת אותן על שאלה ששאלנו.

ניסן סלומינסקי: מה שאלתם?

ניסן סלומינסקי: לא הייתי כאן.

אלעזר שטרן: רשימת הישובים.

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שהוא העביר אותה.

ניסן סלומינסקי: הלכו לחפש אותה.

אלעזר שטרן: אז היינו דוחים את ההעברה הזאת לעוד רבע שעה.

ניסן סלומינסקי: אין לנו עוד רבע שעה.

ניסן סלומינסקי: לצערי אנחנו נלחמים נגד הזמן.

ניסן סלומינסקי: בשעה 2:00 מתקיימת ועדת משנה.

ניסן סלומינסקי: למחר ביטלנו את המשך סדר היום ויהיה המשך לישיבה.

ניסן סלומינסקי: הוא יעביר את זה.

ניסן סלומינסקי: אם הרשימה לא נמצאת, הוא יעביר אותה.

ניסן סלומינסקי: פנייה עליה קיימנו הרבה דיונים, פניות מספר 220 ו-221.

ניסן סלומינסקי: זאת העברה שבזמנו הוסבר ואתמול קיימנו על זה דיון שלם וממצה.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שעל דעת כולם הגופים האלה הם גופים ראויים ואנחנו רוצים לתמוך ולעזור להם.

ניסן סלומינסקי: משום מה היה לי איזה משהו אבל קיבלתי מהשר תשובות שחלקן מתאימות ויש עוד שניים-שלושה דברים עליהם דיברתי אתו אתמול בלילה ויכול להיות שזה עוד לא הספיק להיות מתוקן.

ניסן סלומינסקי: ברגע שיהיה לי את הנוסח המתוקן, אני גם אתן לכולם.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, מבחינתי אני מעלה את זה להצבעה.

ניסן סלומינסקי: כלומר, לא עשיתי שום דבר אלא בסך הכול לא העליתי את זה להצבעה ועכשיו אני מעלה את זה להצבעה.

משה שגיא: מי התורם של תגלית?

ניסן סלומינסקי: אתמול הם נתנו כאן שמות שאני לא מכיר.

ניסן סלומינסקי: אראל יודע את השמות.

אלעזר שטרן: אני יכול להגיד לך.

ניסן סלומינסקי: לא נקיים דיון.

ניסן סלומינסקי: רק תגיד לו את השמות.

עפר שלח: אדלסון, שוסטרמן.

עפר שלח: היו כאן שמות.

ניסן סלומינסקי: ברונפמן, אני חושב.

משה שגיא: יכול להיות שיש שם תורמים שתורמים גם למפלגות?

ניסן סלומינסקי: אין לי מושג.

ראובן ריבלין: לא יעלה על הדעת.

סתיו שפיר: כן.

סתיו שפיר: התורם הגדול ביותר של ראש הממשלה בנימין נתניהו ולפי מיטב הבנתי גם אחד התורמים הגדולים של יאיר לפיד ואולי עפר שלח יוכל לתקן אותי.

עפר שלח: ממש לא.

סתיו שפיר: כך נשמע אתמול בדיון.

ראובן ריבלין: מה שחשוב הוא מה המוסדות.

ראובן ריבלין: תגלית הוא חשוב ביותר ובואו נצביע.

ראובן ריבלין: מי שלא רוצה, מצביע נגד.

משה שגיא: חשוב לי לדעת אם הוא תורם ללפיד.

משה שגיא: מעניין אותי.

ראובן ריבלין: אתה צודק.

עליזה לביא: גפני, זה התחיל ב-יש עתיד?

עליזה לביא: תגלית קיים כל כך הרבה שנים וכל כך הרבה צעירים השתתפו בזה.

ראובן ריבלין: נתווכח אחרי ההצבעה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור פנייה מספר 220 ו-221?

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב נגד – מיעוט פניות מספר 220 ו-221 אושרו.

ניסן סלומינסקי: הפניות אושרו.

יעקב ליצמן: רביזיה.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: רביזיה.

משה שגיא: אני אפעל באופן עצמאי.

ראובן ריבלין: אני הולך לישיבת ועדת המזון ואחר כך אחזור.

אלעזר שטרן: אני יכול להסיר רביזיה?

ניסן סלומינסקי: בטח שאתה יכול.

אלעזר שטרן: אולי זה יעזור קצת.

אלעזר שטרן: על החטיבה להתיישבות.

אלעזר שטרן: אני מסיר את הרביזיה.

ראובן ריבלין: אתה היחיד שהגיש רביזיה?

ניסן סלומינסקי: לא.

חמד עמאר: הוא היחיד.

חמד עמאר: כן.

ניסן סלומינסקי: לא יודע.

ניסן סלומינסקי: אני לא זוכר מי עוד הגיש רביזיה.

חמד עמאר: חוץ ממנו, אף אחד לא הגיש.

ראובן ריבלין: אם אין רביזיה, זה אושר.

סתיו שפיר: אנחנו הגשנו.

יעקב ליצמן: אני מגיש רביזיה.

סתיו שפיר: ואנחנו מצטרפים, אבל הגשנו גם קודם.

סתיו שפיר: עוד לא הייתה הצבעה.

משה שגיא: הייתה הצבעה.

משה שגיא: על הרביזיה לא הייתה הצבעה.

סתיו שפיר: מאז הדיון לא הייתה הצבעה.

סתיו שפיר: יש עתיד התנגדו.

סתיו שפיר: אתם לא מתנגדים יותר?

סתיו שפיר: חשבתי שאתם כן תומכים בהתנחלויות.

עליזה לביא: לפחות להיום.

סתיו שפיר: אז מה הטעם שיאיר לפיד אומר שהוא רוצה משא ומתן?

משה שגיא: סתיו, את צריכה לקרוא את מה שקורה כאן בחלל האוויר.

משה שגיא: הם לא התנגדו להתנחלויות.

משה שגיא: הם מתנגדים לזה שלא עובר הנושא של תגלית, שניסן לא מביא את זה.

משה שגיא: אני הולך לבדוק.

משה שגיא: ברגע שנגמר ויש אישור, נושא ההתנחלות לא קשור אליהם.

משה שגיא: הם מנסים להיעשות כאלה שמאלנים, אבל הם לא כאלה.

סתיו שפיר: השאלה מה הם.

משה שגיא: הם בימין.

משה שגיא: הם תומכים בהתנחלויות.

סתיו שפיר: למה לעשות הצגה?

חמד עמאר: ברגע שעוברת הפנייה בקשר ליחידה להתיישבות, אני מוריד אתה הרביזיה שלי.

ניסן סלומינסקי: ההתיישבות, עוד לא.

ניסן סלומינסקי: לפני הרביזיות, בואו נלך על עוד העברה.

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 322.

סתיו שפיר: רגע, אני לא מבינה.

סתיו שפיר: עושים הצבעה על ההתיישבות או לא עושים?

ניסן סלומינסקי: עוד מעט.

ניסן סלומינסקי: הצבעה הייתה.

ניסן סלומינסקי: צריך להצביע על הרביזיה.

סתיו שפיר: לא הייתה הצבעה.

אלעזר שטרן: על ההתיישבות אתה יכול לעשות הצבעה.

סתיו שפיר: לא הייתה הצבעה.

סתיו שפיר: אתם הפסקתם את הישיבה באמצע כדי ללכת להתפלל.

ניסן סלומינסקי: הישיבה היום התחילה ב-11:00.

סתיו שפיר: תגידו שהיה בבוקר.

ניסן סלומינסקי: יש הרבה דברים שהספקנו.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה להגיד לך כמה הספקנו.

סתיו שפיר: כשאנחנו היינו תקועים בכביש 443.

סתיו שפיר: נקים ועדת חקירה שתבדוק למה הפקק הזה היה בבוקר.

חמד עמאר: אמרת שההצבעה על יחידת ההתיישבות תהיה ב-11:40.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

ניסן סלומינסקי: עוד חמש דקות.

ניסן סלומינסקי: עזוב את השעון הזה.

ניסן סלומינסקי: הוא לא מדויק.

יעקב ליצמן: המדינה לא מדויקת, השעון לא מדויק, שום דבר לא מדויק.

יעקב ליצמן: הסכומים שכתובים כאן לא מדויקים.

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 322.

יעקב ליצמן: אתם צריכים לבקש תוספת שכר בגין מה שאתם עוברים כאן.

דורון סמיש: לא, לא מדובר על תוספת שכר.

דורון סמיש: מדובר על החלטה שעברה ב-30 ביוני 2013 בנוגע למטה היישום בנציבות שירות המדינה לרפורמה בניהול ההון האנושי בשירות המדינה.

דורון סמיש: הפנייה הזאת מתקצבת בהתאם להחלטת הממשלה כחמישה תקנים ליישום ההחלטה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב נגד – מיעוט פנייה מספר 322 אושרה.

ניסן סלומינסקי: הפנייה אושרה.

משה שגיא: ניסן, לא הבנתי.

משה שגיא: לא דובר שקודם יבוא הכסף לתלמידי חו"ל ורק אחר כך הנושא של תגלית?

ניסן סלומינסקי: עוד מעט אני אסביר לך.

משה שגיא: למה היית צריך להיכנע להם?

משה שגיא: אתה יותר חזק מהם.

משה שגיא: אנחנו נתנו לך תמיכה.

יעקב ליצמן: אגף התקציבים הולך לבקר ב-יד ושם.

משה שגיא: אנחנו נתנו לו תמיכה.

משה שגיא: במקום את יש עתיד, אנחנו נתנו לו תמיכה.

משה שגיא: למה נכנעת?

ניסן סלומינסקי: לא נכנעתי.

ניסן סלומינסקי: אני אסביר לך יותר מאוחר.

משה שגיא: בסדר.

משה שגיא: אני אדבר אתך.

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 323 ו-326.

דורון סמיש: הפנייה התקציבית, כמו פניות קודמות, היא פניית סגירה של סוף שנה ומבצעת התאמות בכל תקנות השכר כפי שהסברנו בפניות הקודמות בסעיף 05 ו-04.

דורון סמיש: מועברים כאן כ-134 מיליון שקלים בתקנות השכר בסעיף 08 שהוא סעיף משרד המשפטים.

דורון סמיש: הסעיף מתקצב גם את משרד המשפטים, גם את הנהלת בתי המשפט, גם את בתי הדין הרבניים וגם את רשות האכיפה והגבייה.

משה שגיא: מה קרה שהתחלתם לתקצב את בתי הדין הרבניים?

דורון סמיש: הפנייה גם עושה שינויים בתקציב הקניות שעיקרם 23 מיליון שקלים לתקציב התפעול של הנהלת בתי המשפט על מנת להתאים את תאריך ההתקשרויות לשנה קלנדרית, עשרים מיליון לסיוע המשפטי והסנגוריה הציבורית – אלה שני גופים שמתוקצבים בהתאם לביצוע בפועל, הם נותנים ייצוג משפטי לזכאים ובמידה ובשנה מסוימת מגיעים יותר מיוצגים, צריך לתגבר אותם.

יעקב ליצמן: מי קובע זכאות?

דורון סמיש: החוק.

דורון סמיש: חוק הסנגוריה הציבורית.

יעקב ליצמן: מה זה החוק?

יעקב ליצמן: מי אומר שנאשם איקס זכאי?

דורון סמיש: מי שחושב שהוא זכאי, ניגש לסיוע המשפטי, הסיוע המשפטי בודק את העמידה שלו בתנאי החוק.

דורון סמיש: כנ"ל לגבי הסנגוריה הציבורית.

דורון סמיש: במידה והוא זכאי, מוצמד לו עורך דין לטובת ייצוג בהליך.

דורון סמיש: יש לציין שחלק מהזכאויות אינן על בסיס הכנסה אלא לדוגמה במקרה של אסירים שיש כנגדם מעצר, הם אוטומטית זכאים אם מבקשים עונש מאסר עבורם וזאת על מנת לא לעכב את ההליך ולא להשאיר את העצור עצור יותר מדי זמן.

דורון סמיש: כמו כן יש כאן תקצוב של 4.8 מיליון לבתי הדין הרבניים שעיקרם פיתוח בתי הדין, עלויות אבטחה של בתי הדין שעלו בשנה האחרונה.

דורון סמיש: יש כאן שבעה מיליון שקלים להרחבת בית משפט השלום בירושלים.

דורון סמיש: מדובר על אלף מטרים ששוכרים בבניין מגרש הרוסים ויש מצוקת מקום קיצונית.

דורון סמיש: נמצא נכס מעבר לכביש ונרכשו שם משרדים בהיקף של אלף מטרים.

דורון סמיש: אלה עיקרי הפנייה.

ניסן סלומינסקי: זה מה שאתם עושים בפיתוח בירושלים?

ניסן סלומינסקי: הוא נשאר איך שהוא נראה?

דורון סמיש: יש כרגע דיונים בנוגע לבחינת אפשרות לבנות בית משפט חדש.

דורון סמיש: מדובר בפרויקט עם עלויות תקציביות מאוד מאוד נרחבות וכרגע זה בדיונים.

דורון סמיש: אנחנו עוד לא יודעים בדיוק את ההערכות ואת היכולות התקציביות.

דורון סמיש: כן מודעים למצוקה בירושלים ומנסים למצוא לה פתרון.

משה שגיא: מה זה פיתוח בתי הדין?

משה שגיא: באיזה בתי דין מדובר?

דורון סמיש: נמצא כאן סמנכ"ל בתי הדין הרבניים והוא יכול להתייחס.

ניסן סלומינסקי: שמואל יוסף, אם אתה יכול להתייחס.

ניסן סלומינסקי: ראשית, אנחנו מברכים אותך על השתתפותך.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזאת פעם ראשונה שאתה אצלנו.

ניסן סלומינסקי: אם תוכל להסביר בתמציתיות.

שמואל יוסף: הכסף מיועד לרכישה חד פעמית של ציוד ומעבר לבתי דין חדשים.

שמואל יוסף: המעבר מתבצע לבית הדין טבריה, בית הדין הגדול לערעורים, בית הדין אשקלון, בית הדין ירושלים.

שמואל יוסף: כל בתי הדין האלה עוברים לבתי דין חדשים בתוך שלושה-ארבעה חודשים.

משה שגיא: מה עם חיפה?

שמואל יוסף: בית הדין מוכן אבל הבעיה היא בנביעת מים תת קרקעית במרתף וכרגע יחד עם הדיור הממשלתי מנסים למצוא פתרון לבעיה.

שמואל יוסף: ברגע שהבעיה תיפתר, אנחנו נעבור.

יעקב ליצמן: למה הם צריכים להיות במרתף?

שמואל יוסף: לא צריכים להיות במרתף.

שמואל יוסף: הבניין הוא בן ארבע קומות כאשר יש קומת מרתף וקומת המרתף נועדה לנושא של תא מעצר, לכל מיני דברים שהם לא הדברים העיקריים.

שמואל יוסף: פעילות בית הדין מתבצעת רק בקומות העליונות.

משה שגיא: אני מכיר את הבעיה הזאת שאומרים שהבעיה עומדת להיפתר, אני מכיר את זה כבר כמה שנים.

משה שגיא: הנחל שעובר שם הוא לא נחל אכזב.

משה שגיא: זה נחל שהיה עת ליצמן היה יושב ראש ועדת הכספים, כשאני הייתי וכשאחרים היו.

משה שגיא: זה כל הזמן כך.

משה שגיא: בבית משפט היה יכול לקרות דבר כזה?

משה שגיא: בית משפט שעובר מתחתיו נחל?

משה שגיא: אמנם קומה לא קריטית, אבל יכול להיות דבר כזה?

משה שגיא: אתם דואגים לבתי הדין במשרד האוצר?

דורון סמיש: אנחנו דואגים בתיאום מלא עם בתי הדין.

משה שגיא: מה תיאום מלא?

משה שגיא: תיאום מלא שנשוט שם עם חסקה?

משה שגיא: איזה תיאום יכול להיות כאן?

ניסן סלומינסקי: אנחנו נקיים על זה דיון נפרד אליו נזמין גם את הנהלת בתי המשפט וגם את הנהלת בתי הדין.

דורון סמיש: הנהלת בתי המשפט נמצאת כאן.

דורון סמיש: חיה עזו מהנהלת בתי המשפט נמצאת כאן.

ניסן סלומינסקי: מה זה הנהלה?

ניסן סלומינסקי: אני מדבר על דרגים גבוהים.

ניסן סלומינסקי: מה תפקידך בכוח?

חיה עזו: תקציבנית של הנהלת בתי המשפט.

ניסן סלומינסקי: אני ארצה גם אותך, אבל גם מישהו מעליך כי האפליה הזאת קיימת.

ניסן סלומינסקי: מאחר ובתי הדין נמצאים במשרד המשפטים והמטרה המרכזית בגינה הם עברו לשם, כי המדינה הכירה בבתי הדין כחלק ממערכת המשפט, ואנחנו תמכנו מאוד שזה יהיה מכובד, שיהיה כבוד ושיהיה מחשוב.

ניסן סלומינסקי: תמכנו בכל זה אבל בו זמנית היו הבנות שבתי הדין עוברים לרמה כזאת אבל בתי הדין נשארו בשלפריות ואני אפילו לא בטוח שבמחשוב יש התקדמות.

ניסן סלומינסקי: היה לנו איזה סיכום שכל שנה יבוא תקציב כלשהו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נקיים על זה דיון רחב ונפרד.

דורון סמיש: אדוני היושב ראש, אני יכול להתייחס?

ניסן סלומינסקי: לא.

משה שגיא: צריך להביא את שרת המשפטים.

ניסן סלומינסקי: את זה אני אומר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נקיים על זה דיון.

ניסן סלומינסקי: אם לא נתקדם, גם בתי המשפט לא יוכלו לקבל וזה דבר בו אנחנו לא רוצים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים שהם יתקדמו ביחד.

ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר, אנחנו נעביר את הפנייה הזאת עכשיו אבל נקיים דיון.

ניסן סלומינסקי: להבא, אם באמת לא תהיה מסגרת תכנית אמיתית איך מביאים גם את בתי הדין לרמה מכובדת שתהיה, שלא תהיה בושה גם מבחינת המבנים וגם מבחינת המחשוב, לא תהיה לנו ברירה ונצטרך לנקוט בצעדים שאנחנו לא אוהבים לנקוט בהם.

ניסן סלומינסקי: נקיים כאן דיון מקיף ואני אזמין את שרת המשפטים.

ניסן סלומינסקי: אתה צודק.

ניסן סלומינסקי: זאת האחריות שלה.

ניסן סלומינסקי: אם היא לא רוצה, שתגיד שהיא לא רוצה את זה במשרד שלה, אבל הם ביקשו ואמרו ההפך וזאת הייתה המטרה העיקרית.

ניסן סלומינסקי: לא יכול להיות שיעבירו אליהם וזה יהיה בן חורג.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור פניות 323 ו-326?

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב חברי הכנסת הנוכחים פניות מספר 323 ו-326 – אושרו

יעקב ליצמן: רביזיה.

ניסן סלומינסקי: הפניות אושרו.

ניסן סלומינסקי: יש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: מאחר ויש הרבה מאוד העברות וזה כמעט השבוע האחרון, אנחנו נמשיך היום ב-4:00 את ההעברות הכספיות וגם מחר ביטלנו את סדר היום, כך שנוכל להמשיך בהעברות הכספיות כדי שנוכל לסיים את כל ההעברות הכספיות.

מיכל בירן: בזמן המליאה?

טמיר כהן: יש אישור מהיושב ראש.

ניסן סלומינסקי: קיבלנו אישור מהיושב ראש.

מיכל בירן: אבל זכותי להיות גם במליאה וגם כאן.

ניסן סלומינסקי: אם יש חוק שאת מעבירה או שאת צריכה לדבר.

מיכל בירן: לא.

מיכל בירן: אני רוצה לשמוע מה אומרים חברי הכנסת.

סתיו שפיר: יש לנו היום נאומים בני דקה ואנחנו כולנו נואמים.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, אפשר לבקש שאראל יהיה.

מיכל בירן: אני בטוחה שגם אראל ירצה להיות במליאה.

סתיו שפיר: לנו באופן אישי מאוד חשוב להיות כאן.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

ניסן סלומינסקי: לכן נשמח שתהיו כאן ואני בטוח שתהיי כאן.

סתיו שפיר: אני אמורה לדבר במליאה.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב, אם יהיה לך חוק – אנחנו נמתין לך.

ניסן סלומינסקי: מעבר לזה, יש לנו אישור להמשיך בישיבה.

סתיו שפיר: תמתינו לי ולאנשי הסיעה שלי עד לפחות 5:00 כדי שנוכל לסיים.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: כאמור, יהיה המשך ב-4:00.

סתיו שפיר: זה פשוט מדהים.

סתיו שפיר: ניסן, להתעלם שוב ושוב מבקשות של חברי הוועדה.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

ניסן סלומינסקי: אני מכיר את הבקשות.

סתיו שפיר: אין כאן יועץ משפטי.

ניסן סלומינסקי: אני מכיר את הבקשות ואני מכיר את הצרכים של המשרדים כדי שהמדינה תתנהל.

ניסן סלומינסקי: בין זה לזה אנחנו עושים את זה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי, אם יהיה חוק שלך או הצעה לסדר שלך או משהו, אנחנו נמתין כולם עד שתגיעי.

סתיו שפיר: אני אומרת לך עכשיו שאני, גם מיכל וגם אראל נואמים היום בשעה 4:00 במליאה ואנחנו שלושתנו מבקשים כחברי הוועדה שהדיון לא יתקיים בשעה 4:00.

משה שגיא: תעשה ישיבה ביום חמישי.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: קיבלנו אישור.

מיכל בירן: אפשר גם שמישהו ייתן לך אישור לעשות משהו בלתי חוקי אחר אבל זה לא אומר שזה בסדר.

יעקב ליצמן: אני מציע שחברי האופוזיציה יפנו ביחד ליושב ראש הכנסת.

מיכל בירן: רעיון מצוין.

מיכל בירן: תודה.

ניסן סלומינסקי: אז הישיבה תהיה ב-5:00.

ניסן סלומינסקי: אם לא ב-4:00, אז ב-5:00.

משה שגיא: גם ב-5:00 יושבת המליאה.

ניסן סלומינסקי: אז יהיה ב-6:00.

ניסן סלומינסקי: לא תרוויח מזה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להעביר את זה כי אני חושב שחשוב מאוד שהמשרדים יפעלו, בלי שאני יודע אפילו מה יש כאן.

סתיו שפיר: זה אומר שגם אתה לא יודע מה יש כאן?

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנחנו עוברים לרביזיות.

משה שגיא: אתה לא יכול להצביע.

אחמד טיבי: האם אתה יכול להסביר לנו האם יש משהו דחוף מאוד שעוד היום צריך לגמור אותו?

ניסן סלומינסקי: הסבירו.

אחמד טיבי: תעשה את זה ביום חמישי.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לעבור על הרביזיות ואחר כך נוכל לדבר.

משה שגיא: אתה לא יכול להצביע עכשיו כי יש ישיבת ועדה משותפת של ועדת הכספים עם ועדת הכלכלה.

ניסן סלומינסקי: לא עכשיו.

משה שגיא: מתי?

משה שגיא: השר בנט נמצא שם.

משה שגיא: אתה לא יכול להצביע.

ניסן סלומינסקי: אני כן יכול להצביע.

משה שגיא: אתה לא יכול.

ניסן סלומינסקי: עשה לי טובה.

ניסן סלומינסקי: אני יכול להצביע.

משה שגיא: יש ועדה משותפת.

ניסן סלומינסקי: אז יש ועדה משותפת.

ניסן סלומינסקי: מה קרה?

ניסן סלומינסקי: הם לא יכולים לקבוע את זה על הזמן שלנו.

משה שגיא: אתה לא יכול לעשות דבר כזה.

משה שגיא: אני חושב שזאת גם פגיעה בשר בנט.

מיכל בירן: חוסר כבוד גדול.

סתיו שפיר: חוסר כבוד כלפי הוועדה.

משה שגיא: כלפי הוועדה.

משה שגיא: כלפי השר בנט.

משה שגיא: הוא מופיע בוועדה משותפת.

משה שגיא: אולי במקום להצביע, תסביר לנו האם הסכסוך עם יש עתיד נמוג.

מיכל בירן: בדקה הזאת הבית היהודי כבר לא מפלגה קיצונית, אבל נראה מה יקרה עד 4:00.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים על הרביזיות.

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 347.

טמיר כהן: החטיבה להתיישבות.

ניסן סלומינסקי: מי בעד הרביזיה?

סתיו שפיר: אי אפשר להצביע על זה עכשיו.

סתיו שפיר: איפה היועץ המשפטי של הוועדה?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

סתיו שפיר: אני בעד הרביזיה.

סתיו שפיר: איפה היועץ המשפטי של הוועדה?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד הרביזיה – מיעוט

ניסן סלומינסקי: הרביזיה לא התקבלה.

ניסן סלומינסקי: הרביזיה נפלה.

סתיו שפיר: אני שואלת איפה היועץ המשפטי של הוועדה.

אחמד טיבי: כמה בעד וכמה נגד?

ניסן סלומינסקי: יש רוב גדול.

סתיו שפיר: איפה היועץ המשפטי של הוועדה?

ניסן סלומינסקי: מי בעד הרביזיה?

ניסן סלומינסקי: בעד – 4

סתיו שפיר: חמישה.

מיכל בירן: תעשה הצבעה שמית.

סתיו שפיר: כן, הצבעה שמית בבקשה.

אחמד טיבי: הצבעה שמית.

ניסן סלומינסקי: עד שיביאו את השמות, נמשיך.

מיכל בירן: זה בסדר.

מיכל בירן: אנחנו לא ממהרים לשום מקום.

סתיו שפיר: לא צריך להצביע כשאין יועץ משפטי בוועדה שאומר אם אפשר או אי אפשר להצביע כאן.

ניסן סלומינסקי: תקריא.

טמיר כהן: רוברט אילטוב.

רוברט אילטוב: נגד הרביזיה.

טמיר כהן: חמד עמאר.

חמד עמאר: נגד.

טמיר כהן: גילה גמליאל.

טמיר כהן: איננה.

שמעון אוחיון: אני במקומה.

שמעון אוחיון: נגד.

סתיו שפיר: אתה יודע על מה מצביעים?

שמעון אוחיון: בוודאי.

חמד עמאר: הוא יושב כאן מ-11.

חמד עמאר: הוא יודע.

טמיר כהן: רובי ריבלין.

טמיר כהן: לא כאן.

טמיר כהן: בועז טופורובסקי.

בועז טופורובסקי: נגד.

טמיר כהן: עפר שלח.

עפר שלח: נגד.

טמיר כהן: קארין אלהרר.

סתיו שפיר: כשאין כבוד, לא לחוק ולא לתקנון ולא לציבור, זה המצב.

טמיר כהן: עליזה לביא.

ניסן סלומינסקי: נגד.

משה שגיא: מה נגד?

משה שגיא: אתה אומר לה מה להצביע?

משה שגיא: היא יודעת.

יעקב ליצמן: אסור להדריך עדים.

טמיר כהן: זבולון קלפא.

זבולון כלפה: נגד.

טמיר כהן: אלעזר שטרן.

אלעזר שטרן: נגד.

טמיר כהן: אראל מרגלית.

טמיר כהן: לא נמצא.

מיכל בירן: אני מחליפה אותו.

מיכל בירן: אני בעד.

טמיר כהן: סתיו שפיר.

סתיו שפיר: בעד.

טמיר כהן: יצחק כהן.

טמיר כהן: אתה מחליף אותו?

טמיר כהן: משולם נהרי מחליף את יצחק כהן.

משולם נהרי: בעד.

טמיר כהן: יעקב ליצמן.

יעקב ליצמן: בעד.

טמיר כהן: זהבה גלאון.

טמיר כהן: לא נמצאת.

טמיר כהן: אחמד טיבי.

אחמד טיבי: בעד.

ניסן סלומינסקי: תשעה נגד הרביזיה.

ניסן סלומינסקי: חמישה בעד.

ניסן סלומינסקי: הרביזיה נפלה.

משה שגיא: מה עפר שלח הצביע?

קריאה: נגד הרביזיה.

אחמד טיבי: אלה שקראו לי לבוא להצביע, מה הם הצביעו?

אחמד טיבי: קראו לי להצביע נגד ההתנחלות והצביעו עם ההתנחלות.

מיכל בירן: יש עתיד מבלבלים בין יש לעשות משהו לבין לדבר על משהו.

מיכל בירן: צריך לעשות סדר בדברים.

ניסן סלומינסקי: רביזיה על פנייה מספר 256.

חמד עמאר: אני הסרתי את כל ההסתייגויות שלי.

טמיר כהן: רשות המסים.

רוברט אילטוב: ניסן, אני מוריד את הרביזיה שלי.

ניסן סלומינסקי: נשאיר את זה למחר.

טמיר כהן: חקלאות.

טמיר כהן: פנייה מספר 311.

ניסן סלומינסקי: משרד החקלאות, רביזיה על פנייה מספר 311.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד הרביזיה – מיעוט

ניסן סלומינסקי: הרביזיה על פנייה מספר 311 לא התקבלה.

ניסן סלומינסקי: הרביזיה נפלה.

טמיר כהן: שיכון.

טמיר כהן: פנייה מספר 318.

ניסן סלומינסקי: רביזיה על פנייה מספר 318, משרד השיכון.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד הרביזיה – מיעוט

ניסן סלומינסקי: הרביזיה על פנייה 318 לא התקבלה.

ניסן סלומינסקי: הרביזיה נפלה.

מיכל בירן: שאלת כל כך מהר ולא הספקתי להצביע בעד.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים שוב.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: הרביזיה על פנייה מספר 318 לא התקבלה.

ניסן סלומינסקי: הרביזיה נפלה.

טמיר כהן: פניות מספר 319 ו-320, משרד הפנים.

חמד עמאר: אני מסיר את הרביזיה.

טמיר כהן: משרד החינוך, פנייה מספר 344.

טמיר כהן: את הרביזיה הגישו חמד עמאר ורוברט אילטוב.

רוברט אילטוב: אני מסיר אותה.

חמד עמאר: גם אני.

טמיר כהן: אנחנו חוזרים לפנייה מספר 220 ו-221, תגלית.

ניסן סלומינסקי: מי בעד הרביזיה?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: הרביזיה על פניות מספר 220 ו-221 לא התקבלה.

ניסן סלומינסקי: הרביזיה נפלה.

משה שגיא: אין כאן יועץ משפטי או יועצת משפטית?

ניסן סלומינסקי: הוא שאל את היועצים המשפטיים.

ניסן סלומינסקי: מה אמרו?

קריאה: הם בדקו את התקנון וזה בסדר.

קריאה: ועדה משותפת, זה בסדר וגם בזמן המליאה.

משה שגיא: עם מי בדקת?

ניסן סלומינסקי: עם אייל ושלומית.

טמיר כהן: הייתה שאלה של אלעזר לגבי רשימת הישובים.

טמיר כהן: הרשימה הגיעה בשבוע שעבר.

טמיר כהן: מצאנו את הרשימה וגם העברנו אותה אליך בתשובות של שבוע שעבר.

ניסן סלומינסקי: בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: אני מזכיר לכולם שאנחנו מתכנסים שוב בשעה 16:00 ומחדשים את הישיבה.