ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 143, 2013-12-16 12:00

אבישי ברוורמן: רבותי, אני מודה לכם שהגעתם.

אבישי ברוורמן: לא אקיים הצבעות היום מכיוון שיש אנשים שעדיין יש להם בעיה בכניסה לירושלים וביציאה.

אבישי ברוורמן: לצערי גם אחת מן הצוות שלנו ביקשתי שתבוא, והיא ירושלמית, האוטו שלה החליק והיתה תאונה.

אבישי ברוורמן: אני מקווה שהכול יהיה בסדר.

אבישי ברוורמן: אני מקווה שהדברים יתייצבו במהירות.

אבישי ברוורמן: בכל מקרה, לא נקיים הצבעה.

אבישי ברוורמן: אני מאוד-מאוד שמח לראות כאן את ידידי, סגן שר הבריאות, חבר הכנסת ליצמן, ואת חבר הכנסת סוייד.

יעקב ליצמן: אני סגן שר הבריאות לשעבר.

אבישי ברוורמן: בשבילי זה כמו ה-American President, תמיד נשאר אותו דבר.

יעקב ליצמן: תן לי את המשכורת שלו...

אבישי ברוורמן: אתה עובד לשם שמים.

אבישי ברוורמן: מה זה בשבילך ממון?

אבישי ברוורמן: היינו ביחד בוועדת הכספים, פעם הוא היה היושב-ראש, פעם אני הייתי היושב-ראש.

אבישי ברוורמן: היו ימים, מה שנקרה.

אבישי ברוורמן: .. רבותי, אנחנו ממשיכים בהקראה של הצעת חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של מוצרי טבק (תיקון מס' 7), התשע"ב-2013, אלא אם כן יש עוד הערות כלליות.

אבישי ברוורמן: אבקש מסגן שר הבריאות לשעבר, חבר הכנסת ליצמן, להוסיף מילים כי אנחנו נעבור פה על כל מיני נקודות.

אבישי ברוורמן: מידי פעם בפעם כשאנחנו רוצים להיתלות באילן גבוה אומרים "ליצמן אמר".

אבישי ברוורמן: אז מה ליצמן אמר ומה ליצמן אומר?

יעקב ליצמן: תודה רבה על הקומפלימנטים.

יעקב ליצמן: זאת הסיבה שהדיחו אותי...

יעקב ליצמן: ברשותך, אני רוצה להעיר על כמה נקודות, בלי להיכנס לסעיפים.

יעקב ליצמן: לפני שעזבתי את תפקידי הגעתי למתווה פחות או יותר על כל הדברים שנוגעים לעישון.

יעקב ליצמן: למען הפרוטוקול, אני נגד עישון, חד-משמעית, אבל צריך גם לשמור על התעשייה, צריך לשמור על העיתונות, צריך לשמור על כל מיני דברים, אי אפשר להרוס את הכול בגלל שאני נגד.

יעקב ליצמן: נכון, יש איזו מדינה "נידחת", אוסטרליה, שכולם נתלים במה שנעשה שם, על התמונות ועל הקופסאות ועל הדרך.

יעקב ליצמן: אנחנו לא אוסטרליה.

יעקב ליצמן: אנחנו מדינה קטנה בינתיים.

יעקב ליצמן: אנחנו צריכים לעשות כל דבר טיפין-טיפין, לאט-לאט.

יעקב ליצמן: אי אפשר לעשות הכול בבת אחת.

יעקב ליצמן: לפני שעזבתי היה לי מתווה מוכן לוועדת הכלכלה ולכנסת.

יעקב ליצמן: הייתי שמח אם המשרד היה מגיש את זה גם כן, לפחות שחברי הוועדה יידעו, כי שינו שם הרבה דברים.

אבישי ברוורמן: מה היתה ההצעה?

יעקב ליצמן: למשל, הם רצו לאסור פרסום.

יעקב ליצמן: אמרתי שבעיתונים הגדולים התלוננו שהורסים להם את הפרנסה.

יעקב ליצמן: גם כך העיתונות הכתובה היום לא במצב מי-יודע-מה.

יעקב ליצמן: הצעתי דבר פשוט.

יעקב ליצמן: אמרתי: רבותי, על כל מודעת עמוד שאתם מקבלים אתם חייבים לפרסם בחצי עמוד מסר נגד עישון, אז יקבלו גם את זה.

יעקב ליצמן: לדעתי זה שומר על העיתונות וזה שומר גם על הבריאות, שכולם רואים את זה.

יעקב ליצמן: זה אחת הדוגמאות.

יעקב ליצמן: יש כל מיני דוגמאות.

יעקב ליצמן: רצו לשנות בנתב"ג, בדיוטי-פרי.

יעקב ליצמן: אמרתי: אם בכל העולם כן, למה כאן לא? אי אפשר לעשות את זה.

יעקב ליצמן: הציעו להקפיא את זה.

יעקב ליצמן: שיגעו אותי על כל מיני דברים.

יעקב ליצמן: אמרתי: רבותי, בואו נהיה נורמליים.

יעקב ליצמן: צריך להיות בן אדם נורמלי, לא לפרסם את כל התמונות של אוסטרליה.

יעקב ליצמן: אני אומר לך, גועל נפש לראות את זה בחנות, אפילו לא לקנות את זה.

יעקב ליצמן: אני נגד כל מיני דברים כאלה.

יעקב ליצמן: צריך להבליט, בהחלט כן, ואולי פה ושם להגדיל.

יעקב ליצמן: הטעמים – נו, אני מבין את זה.

יעקב ליצמן: לסיגרים אין טעם, זה הסיגר, זה הטעם שלו.

יעקב ליצמן: יש שם הרבה דברים.

יעקב ליצמן: למשל בכניסה לחנות, אם יש מוצר חדש לא יקרה אסון אם יפרסמו את זה.

יעקב ליצמן: אני בזה יותר ליברלי.

יעקב ליצמן: לדעתי יש לעשות כל מה שמתחייב, לפרסם איסורים.

יעקב ליצמן: רוצים לפרסם מוצר חדש?

יעקב ליצמן: אין בעיה, אבל באותה מודעה חצי עמוד צריך להיות על הרתעה.

יעקב ליצמן: מצד אחד אני שומר על תעשיית הסיגריות, הסיגרים והסיגרטות, ומצד שני שומר על האנשים.

יעקב ליצמן: אם ילכו בקיצוניות – זה רק יעודד את התעשייה השחורה.

יעקב ליצמן: וגם יש תעשייה מקומית, יש ייבוא, יש כל הדברים.

יעקב ליצמן: רבותי, אנחנו לא הולכים להרוס את הכלכלה.

יעקב ליצמן: זאת היתה ההצעה שלי.

יעקב ליצמן: הייתי שמח מאוד – אני לא יודע אם ירצו להביא את זה – שמשרד הבריאות יביא לוועדת הכלכלה את הסיכומים שאני סיכמתי.

יעקב ליצמן: נראה את ההבדל והוועדה תחליט.

אבישי ברוורמן: מכיוון שהמנכ"ל לא השתנה, אותו מנכ"ל היה קודם וגם עכשיו- - -

יעקב ליצמן: תן לי להגיד לך.

יעקב ליצמן: הייתי שם בדעת מיעוט, ואף בדעת יחיד, ובכל זאת אני עומד על כך.

יעקב ליצמן: אני לא נוגע בזה, אין לי שום דבר עם החברות, ואני אומר לך גם שעמדתי העקרונית – הראשון שהציע להגדיל את שיעור המס על הסיגריות היה אני.

יעקב ליצמן: רציתי דרך זה להגדיל את סל התרופות אבל משרד האוצר "גנב" את הכסף לדברים אחרים, הוא לא נתן לנו את זה, הוא עשה חצי-חצי.

יעקב ליצמן: על כל שקל זה 400 שקל.

יעקב ליצמן: לכן אני מבקש, אדוני היושב-ראש, שתבקש ממשרד הבריאות להביא לפנינו לפני ההצבעה את מה שהכנתי אז.

יעקב ליצמן: לדעתי יש שם כל מיני דברים שאולי חברי הוועדה יאמצו.

יעקב ליצמן: אולי הם לא יהיו מוכנים לקבל את מה שמביאים לנו היום ואולי מה שהוצע בזמני טוב יותר.

יעקב ליצמן: עו"ד אילנה מישר, שפרשה לגמלאות, היתה יועצת משפטית מצוינת ומסורה של משרד הבריאות, אבל חלקתי עליה בגישה.

אבישי ברוורמן: קודם כול, חיים גבע-הספיל, אני מבקש בקשה מחבר הכנסת ליצמן, שתעביר לי – הישיבה הבאה תהיה בקרוב מאוד, אני לא חושב שאתה צריך להתאמץ הרבה בשביל זה – תוך יום, ואם אתה רוצה, בגלל השלג, אז תוך יום וחצי, את הדברים העקרוניים מהצעתו של ליצמן, השווה והשונה בין ההצעות.

אבישי ברוורמן: אנחנו נפיץ את זה, דרך גברת ורון, לכל חברי הוועדה.

<חיים גבע-הספיל: אתה רוצה את הנוסח הצעת החוק כפי שהיה בזמנו של סגן השר ליצמן?

<חיים גבע-הספיל: זה הנוסח שאושר בקריאה הראשונה בעצם.

אבישי ברוורמן: פרופ' גמזו, גם חיכינו לך וגם הפסדת את דבריו של השר הממונה עליך בעבר.

<לאה ורון: סגן השר.

אבישי ברוורמן: בשבילי הוא השר.

אבישי ברוורמן: הלא זה רק עניין פורמלי, שהם שרים אבל קוראים לעצמם סגני שרים.

יעקב ליצמן: יש הבדל גם במשכורת.

יעקב ליצמן: יש הבדל גם שברוך-השם לא צריך שומר ראש, זה הרווח.

<רוני גמזו: אני מתנצל על ההגעה המאוחרת.

אבישי ברוורמן: זה בסדר.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת ליצמן העלה פה נקודה, שאכן הוא היה בדעת מיעוט גם כשאתה היית מנכ"ל וחיים גבע-הספיל היה שם והיועצת המשפטית אילנה מישר, אבל הוא הציג את הדרך שבעצם גם אנחנו אמרנו פה.

אבישי ברוורמן: כולנו פה נגד עישון.

אבישי ברוורמן: במקרה גם היושב-ראש, גם רוב חברי הכנסת, אני חושב שאין פה מעשנים.

אבישי ברוורמן: אנחנו נגד עישון, אבל אנחנו גם יודעים שלעתים – וזה עלה בישיבה הקודמת – אנחנו זוכרים את ה-prohibition בארצות-הברית ובמקומות אחרים, שלפעמים הדרך לגיהינום רצופה כוונות טובות.

אבישי ברוורמן: ולכן צריך להיות חזק פה, אבל מידתי.

אבישי ברוורמן: לאור זה הציע חבר הכנסת ליצמן שהוועדה תקבל – וביקשתי מחיים גבע-הספיל שיעביר לנו מייד – את הדברים המרכזיים שהיו בהצעתו של ליצמן מול ההצעה הנוכחית, כדי שנוכל להשוות ולראות.

אבישי ברוורמן: הוא דיבר למשל על הפרסום, שאם יש פרסום בעד יהיה במקביל גם פרסום נגד.

אבישי ברוורמן: ברור שפרופ' גמזו יודע, אני רק חוזר על זה בשביל הפרוטוקול.

יעקב ליצמן: הם שינו את זה עכשיו.

יעקב ליצמן: אין לי בעיה עם זה, אבל ועדת הכלכלה סוברנית להחליט בין זה ובין זה.

אבישי ברוורמן: בהחלט.

אבישי ברוורמן: פרופ' גמזו, נבקש לקבל את זה מחר כדי שכל חברי הוועדה יראו.

אבישי ברוורמן: אפילו היום אתה יכול לתת לנו.

<רוני גמזו: עמדתו של סגן השר לשעבר, הרב יעקב ליצמן, היתה בעיקר בנושא הפרסום הנגדי, דבר שעלה כאן בדיונים הקודמים.

<רוני גמזו: אנחנו נציג את זה.

חנא סוייד: אפשר, אדוני היושב-ראש, הערה כללית?

חנא סוייד: אני רוצה להעלות כאן עניין שניתקל בו בכל הסעיפים, וזה: או הכול או כלום.

חנא סוייד: אני חושב שזאת גישה מוטעית.

חנא סוייד: היא כבר נבדקה בעולם והיתה מחשבה כל הזמן בנושאים כאלה: prohibition או regulation, כאשר ה-prohibition לא עבד.

חנא סוייד: ניסו את זה במקרים רבים וזה לא עבד.

חנא סוייד: אז אתה צריך לעבוד למצב של רגולציה.

חנא סוייד: אתה לא תמנע כליל את העישון, אבל תתרום לכך שהתופעה המזיקה הזאת, ואין מחלוקת על כך, תהיה מוגבלת.

חנא סוייד: אתה תקטין את ההיקפים שלה.

חנא סוייד: אני חושב שהגישה הזאת, כאידיאולוגיה, צריכה להיות בבסיס ההצעה הזאת, ולא המטרה למנוע את זה כליל, כי אתה לא תצליח.

חנא סוייד: או שיצוצו מבריחים.

חנא סוייד: בסופו של דבר זה ייכשל.

חנא סוייד: לכן אני חושב שזאת הגישה שצריך לאמץ.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: חברת כנסת שקד, בבקשה.

איילת שקד: אני מצטערת שאצטרך לעזוב כי עליי ללכת לוועדת הכנסת.

איילת שקד: עברתי על ההצעה.

איילת שקד: אני סבורה שהיא דרקונית ולכן אשמח מאוד לראות את מה שחבר הכנסת ליצמן הציע.

איילת שקד: חשוב שנדון בזה בוועדה.

איילת שקד: יש כאן פגיעה בקניין רוחני, בחופש העיסוק.

איילת שקד: אני מבינה את הכוונות של משרד הבריאות.

איילת שקד: גם אני לא מעשנת, אבל בין זה ובין לפגוע גם בכלכלה גדולה של עסקים קטנים, של ה"פיצוציות" או איך שקוראים לזה, וגם בפרסום – עלינו לנהוג באחריות.

איילת שקד: אני חושבת שההחלטה של משרד הבריאות משקפת באמת אך ורק את עמדת משרד הבריאות, אבל עלינו חברי הכנסת מוטלת האחריות לבדוק את כל ההשלכות על המשק.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך על ההערה.

אבישי ברוורמן: זה רוח הדברים כאן.

איילת שקד: לכן אשמח מאוד שנדון בהצעה של סגן השר לשעבר ליצמן.

אבישי ברוורמן: אם את צריכה ללכת, את משוחררת.

אבישי ברוורמן: רבותי, לפני שאנחנו מתחילים לקרוא את הסעיפים, מר שפר, בבקשה.

<אלעד שפר: אני בכלל לא מבין את הדיון פה.

<אלעד שפר: תעשיית הטבק היא תעשיית מוות.

<אלעד שפר: 10,000 אנשים בישראל מתים בכל שנה מעישון, 6 מיליון בכל העולם, וחברי הוועדה מדברים כאן על התחשבות בתעשייה, על איבוד מקומות עבודה.

<אלעד שפר: השאלה מה יותר חשוב, בריאות הציבור או האינטרס הצר של חברות הטבק ושל העיתונות.

אבישי ברוורמן: קודם כול, אני מבין.

אבישי ברוורמן: אנחנו נקשיב לכל הדברים.

אבישי ברוורמן: אתה מדבר גם מדם לבך ודם לבנו.

אבישי ברוורמן: גם תעשיית הנשק היא תעשיית מוות.

<אלעד שפר: זה שיש עוד עוולות בעולם- - -

אבישי ברוורמן: האמן לי, בני אדם רוצחים זה את זה.

אבישי ברוורמן: בני אדם הם יצורים מורכבים מאוד והם גורמים לכל-כך הרבה נזקים.

אבישי ברוורמן: לכן גם בדברים האלה – מר שפר, שמענו אותך.

<אלעד שפר: קיום עוולה אחת לא מצדיק קיום עוולה אחרת.

אבישי ברוורמן: אני מסכים.

אבישי ברוורמן: לכן אנחנו נדון.

יעקב ליצמן: כמה אנשים אתה מכיר שבגיל 90 עוד מעשנים?

יעקב ליצמן: אני מכיר רבים כאלה.

מיכל רוזין: זה עדיין לא אומר שאנשים לא מתים מעישון סיגריות.

יעקב ליצמן: לא אמרתי את זה.

<אלעד שפר: אני מכיר את ספי ריבלין שנפטר לפני שבועיים מעישון.

יעקב ליצמן: אתה אומר שהורגים את כולם.

מיכל רוזין: יש גם אנשים שנלחמים כל החיים ולא מתים.

יעקב ליצמן: אני נגד עישון, אני אומר לך, באופן חריף מאוד.

<אלעד שפר: הגיל הממוצע שאנשים מתים מעישון הוא גיל 60 ומשהו.

אבישי ברוורמן: רבותי, כל מי שעבר את גיל 60 וחי סימן שהוא התגבר על העישון.

אבישי ברוורמן: ..

אבישי ברוורמן: מותר גם חוש הומור קצת.

אבישי ברוורמן: הרי כולנו פה מבינים שהדברים קשים.

<אלעד שפר: עוזי חיטמן מת בגיל 52 מעישון.

אבישי ברוורמן: בסדר, אציג לך שמות של 30 אנשים שמתו.

אבישי ברוורמן: מספיק עם השמות האלה.

<אלעד שפר: הוא נותן דוגמה של אנשים שמתו בגיל 90.

<אלעד שפר: אני אתן דוגמה של אנשים שמתו בגיל 30.

אבישי ברוורמן: מר שפר, אתה יותר מדי מתלהם.

אבישי ברוורמן: אתה מדבר מדם לבך.

אבישי ברוורמן: אני קיבלתי שוק כאשר ראיתי את התערוכה שהגיעה מסין וכשראיתי ריאות של אדם מעשן מול ריאות של אדם לא מעשן, זה השפיע עליי מאוד.

אבישי ברוורמן: לא עישנתי כמעט בכלל, עישנתי פה ושם אבל לא הרבה, אבל אני מבין אותך.

אבישי ברוורמן: תבין, כפי שאמר פה חבר הכנסת ליצמן, שבכל העולם יש כל-כך הרבה דברים שגורמים נזק אדיר, ואנחנו נילחם בהם ונמשיך להילחם בהם.

<אלעד שפר: פה יתחילו משהו.

יעקב ליצמן: יותר אנשים מתים בפריפריה כי אין שם טיפול בריאותי מספיק טוב, עם כל הכבוד.

יעקב ליצמן: האמן לי, אני בא משם, הייתי שם כסגן שר הבריאות.

<אלעד שפר: כסגן שר הבריאות לשעבר אתה יכול להגיד שהעישון הוא הגורם מספר אחת לתמותה בצעירים.

אבישי ברוורמן: מר שפר, יצאת צדיק, אתה צודק, ואנחנו נילחם פה.

אבישי ברוורמן: אנחנו אתך.

אבישי ברוורמן: אבל אולי נצטרך להכניס כמה תיקונים.

<דבורה מילשטיין: אני עו"ד דבי מילשטיין מן הלשכה המשפטית במשרד הכלכלה.

<דבורה מילשטיין: אני עוסקת, בין השאר, בנושא של הסכמי סחר בינלאומיים.

<דבורה מילשטיין: נבצר מאתנו להשתתף בישיבה הראשונה כי היו לנו קשיים מבחינת כוח אדם במשרד.

<דבורה מילשטיין: רצינו להעלות שתי נקודות, אחת פרוצדורלית ואחת אולי קצת יותר מהותית.

<דבורה מילשטיין: מבחינת הסכמי הסחר, כידוע ישראל חברה בארגון הסחר העולמי (WTO) ועלינו לקיים את הוראות ההסכם שנקרא הסכם TBT, הסכם בנושא חסמי סחר טכניים.

<דבורה מילשטיין: הוראות מסוימות בחוק בעצם נחשבות כרגולציה טכנית כמשמעותה באותו הסכם TBT.

<דבורה מילשטיין: לכן בעצם אנחנו מחויבים להודיע ל-TBT על הצעת החוק לפני שהיא תתקבל.

אבישי ברוורמן: יש פה איזו הפרה?

<דבורה מילשטיין: לא, אני לא אומרת שיש הפרה.

<דבורה מילשטיין: קודם כול פרוצדורלית אנחנו חייבים לדווח ואז להמתין 60 ימים לשמוע מה התשובה.

<דבורה מילשטיין: זה פרוצדורלית.

<דבורה מילשטיין: אני לא אומרת מבחינת הפרה או לא הפרה.

<דבורה מילשטיין: מבחינה מהותית, ואני מניחה שנגיע לזה כאשר נגיע להקראה- - -

<לאה ורון: סליחה, תני לי רגע לחדד.

<לאה ורון: את אומרת שלאחר שהוועדה תצביע על הצעת החוק ותסיים את ההכנה שלה לקריאה שנייה ושלישית יש להמתין 60 ימים עד שהיא עולה למליאה?

<דבורה מילשטיין: אני אומרת שמבחינת העיתוי, זה משהו פנימי, שאנחנו יכולים להחליט מתי לדווח.

<דבורה מילשטיין: אנחנו לא רוצים לדווח כאשר יהיה מאוחר מדי.

אבישי ברוורמן: מה זה "לדווח"?

אבישי ברוורמן: כל דבר שנאמר פה מתפרסם על-ידי העיתונאים שנמצאים פה.

<דבורה מילשטיין: אנחנו נדווח מבעוד מועד כדי שלא נהיה בהפרה של הסכמי ה-WTO.

אבישי ברוורמן: אתם יכולים כבר עכשיו לדווח.

<רוני גמזו: תדווחו עכשיו.

<רוני גמזו: למה אתם מחכים?

אבישי ברוורמן: חוק יהיה פה.

אבישי ברוורמן: אולי קצת שונה, אבל חוק יהיה פה.

אבישי ברוורמן: לכו תדווחו שיש חוק.

אבישי ברוורמן: אז קדימה, לכו לדווח.

<דבורה מילשטיין: לגבי העניין השני אחכה לדיון על הסעיף הספציפי.

אבישי ברוורמן: עוד מישהו רצה להתבטא לפני שאנחנו ממשיכים לקרוא?

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: עו"ד עצמון, נבקש מעו"ד מיכל גולדברג לקרוא את הסעיפים.

אבישי ברוורמן: לא נצביע היום בגלל המאורעות שיש בירושלים.

אבישי ברוורמן: אישרנו את תיקון שם החוק ואנחנו עוברים עכשיו לסעיף 2.

<איתי עצמון: קראנו את שתי הפסקאות בסעיף 2 והושמעו הערות לגבי ההגדרה "מוצר עישון".

אבישי ברוורמן: נמשיך בהקראה.

אבישי ברוורמן: נרשום את כל הדברים.

אבישי ברוורמן: ההצבעה תהיה בישיבה הבאה.

<מיכל גולדברג: כבודו, אולי לפני שנמשיך, בדיון הקודם נשמעו כמה הערות לגבי ההגדרה "מוצר עישון".

<מיכל גולדברג: רשמנו את ההערות.

<מיכל גולדברג: קיבלנו את חלקן ואנחנו נתקן מעט את הנוסח בעקבות ההערות שנשמעו.

<איתי עצמון: אזכיר, לגבי הגדרת "מוצר עישון", מכיוון שבפסקה (1) של ההגדרה נכתב "רכיבים צמחיים המשמשים לעישון", שאלתי איך אנחנו מבחינים כאן בין רכיבים שמשמשים גם למטרות אחרות ובין רכיבים שמשמשים לעישון ואותם יש להגביל מבחינת השיווק והפרסומת.

<איתי עצמון: אני מבין שהמבחן לעניין זה הוא מבחן מטרת השימוש, אם אני מבין נכון.

<מיכל גולדברג: אכן כן.

<מיכל גולדברג: נבהיר בנוסח שהכוונה לחומר ממקור צמחי שמיועד לעישון.

<לאה ורון: עו"ד גולדברג, אני לא מבינה, אתם הולכים להעביר נוסח מתוקן לסעיף 2?

<מיכל גולדברג: בהגדרה "מוצר עישון" בפסקה (1) נתקן את הנוסח.

<איתי עצמון: באיזו פרוצדורה?

<איתי עצמון: אתם רוצים כרגע לסכם מה יהיה התיקון שישולב?

<מיכל גולדברג: אני יכולה להציע את התיקון.

<לאה ורון: את חייבת לקחת בחשבון שוועדת הכלכלה אמורה להפיץ מבעוד מועד את הנוסחים לגורמים השונים.

יעקב ליצמן: אם לא, זה יהיה נושא חדש.

<לאה ורון: למשל.

<מיכל גולדברג: בהחלט.

<מיכל גולדברג: אנחנו נעביר זאת מבעוד מועד לפני הדיון הבא.

<איתי עצמון: אני מציע שתעצרי לרגע.

<איתי עצמון: תוכלי להסביר את ההגדרה ""עישון" – לרבות בדרך של ייצור אדים לשאיפה"?

<איתי עצמון: איך אנחנו מונעים כאן הכללה של מכשירי אדים, למשל?

מיכל רוזין: השבוע פורסם שגם הם מסוכנים.

<מיכל גולדברג: זאת הגדרה שמרבה.

<מיכל גולדברג: הפעולה הקלאסית של עישון היא בדרך של שרפה, וכאן אנחנו רוצים "לרבות בדרך של ייצור אדים לשאיפה".

<מיכל גולדברג: בחלק ממוצרי העישון החדשים, כמו הסיגריה האלקטרונית, העישון נעשה גם בצורה של מה שנקרא vaporizing.

<מיכל גולדברג: אין כוונה כאן בכלל למכשירי אדים.

<מיכל גולדברג: הכוונה אך ורק למוצרים שנצרכים בצורה של עישון, דהיינו שאיפה לריאות, ולא בצורה של מכשיר אדים.

<איתי עצמון: כלומר, אם אנחנו בעצם משלבים את הגדרת "עישון" באחת הפסקאות בהגדרה "מוצר עישון", את אומרת שלמעשה מדובר על עישון רכיבים צמחיים שמיועדים לעישון, שמטרתם עישון, ואז אנחנו בעצם לא כוללים, למשל, מכשיר אדים.

<מיכל גולדברג: אכן כן.

<מיכל גולדברג: להסביר הגדרה-הגדרה, או לקרוא עד סוף ההגדרות ולהסביר אז?

אבישי ברוורמן: תקראי עד סוף ההגדרות ואז תסבירי.

אבישי ברוורמן: כאן תעצרי ותסבירי.

<מיכל גולדברג: את ההגדרה "עישון" הסברנו.

<מיכל גולדברג: ההגדרה "מפקח" היא הגדרה טכנית.

<מיכל גולדברג: בהגדרה ""עשיית פרסומת" – נעשו כאן כמה תיקונים בהגדרות המקוריות שנמצאות היום בחוק לגבי פרסומת.

<מיכל גולדברג: קודם כול, הוספנו הגדרה ל"עשיית פרסומת", זאת אומרת העבירה של פרסומת אסורה לפי החוק בסעיף 3, שכוללת את יצירת הפרסומת, הפקת הפרסומת, הפצת הפרסומת, הזמנת הפרסומת או מימון הפרסומת.

<מיכל גולדברג: ההוראה הזאת קיימת היום בסעיף 12 לחוק.

<מיכל גולדברג: מדובר כאן רק בתיקון טכני.

<מיכל גולדברג: את סעיף 12 לחוק אנחנו מציעים למחוק ומעבירים את זה להגדרה, פשוט כדי להתאים לנוסחים של חקיקה מודרנית.

אבישי ברוורמן: יש פה הערות?

<איריס אפשטיין: אני מ"פיליפ מוריס בע"מ".

<איריס אפשטיין: לנו יש בקשה בנוגע להגדרת "פרסומת".

<איריס אפשטיין: כפי שאמרת, החוק הזה הולך לאסור כליל על הפרסומת.

<איריס אפשטיין: הדבר היחיד שהצעת החוק כרגע מציעה לאפשר הוא תקשורת דרך מאגר מידע עם מעשן מבוגר שנתן את הסכמתו מראש.

<איריס אפשטיין: בהתאם לאותו רציונל, שאנחנו מקבלים אותו, אנחנו רוצים להמשיך ולדבר עם מעשנים מבוגרים שנתנו את ההסכמה שלהם מראש, היינו מבקשים תיקון קטן בהגדרה, שאחרי שמדברים על הציבור יוסיפו את המילים "אלא אם כן הנמנה על אותו ציבור הסכים לקבלה".

<איריס אפשטיין: כלומר, להחריג את האנשים שהם כבר מעשנים, שכבר בדקנו שהם מבוגרים, שכבר ביקשו לקבל מידע מחברת הטבק, כדי לאפשר לנו להמשיך ולדבר איתם.

אבישי ברוורמן: זה לא פה, לא בסעיף ההגדרה.

אבישי ברוורמן: אולי נדון בזה בסעיף אחר, זה סעיף המהותי.

<איתי עצמון: אני מציע שנדון בכך בסעיף המהותי.

<איתי עצמון: כאן מדובר על הגדרות.

<איתי עצמון: אנחנו לא משלבים הוראות מהותיות אופרטיביות בהגדרות.

<רוני גמזו: אנחנו נסביר למה זה לא קביל.

<חגית אברהמי: אני עו"ד חגית אברהמי, אני מייצגת את "פיליפ מוריס בע"מ".

<חגית אברהמי: אני רוצה להסביר, אנחנו סבורים שזה צריך לבוא לידי ביטוי בסעיף ההגדרות מכיוון שאחרת בסעיף שמחריג, מתי מותר לעשות פרסומת, כאשר נגיע לסעיף 3, נוצר מצב שעשויים להישאר ציבורים, כלומר אם אני אדבר עם שני אנשים ביחד ושניהם היו במאגר המידע עלול להיווצר מצב, על-פי הדרך שבה מנוסח החריג, שלא אוכל לדבר איתם כך.

<חגית אברהמי: אנחנו מציעים, ואפשר לבדוק את זה, שגם ההגדרה תתאים לקונצפט שכל החוק מציע.

<חגית אברהמי: החוק מציע לעבור, כפי שחברתי הסבירה, ממצב של דיבור עם הציבור בכללותו, ממצב שבו הפרסומת היתה גלויה לכלל הציבור, למצב שבו התקשורת תהיה עם אותם אנשים בגירים ומיודעים.

<חגית אברהמי: אנחנו חושבים שעל מנת לאפשר את הקונצפט הזה זה צריך לבוא לידי ביטוי גם בהגדרה.

אבישי ברוורמן: אני לא יכול להיכנס בין כל עורכי-הדין.

אבישי ברוורמן: תסבירו לי מה עליי לעשות, אם יש פה בעיה או שאני יכול להתקדם.

<מיכל גולדברג: החוק מתייחס לזה.

<מיכל גולדברג: הקונצפט של החוק הוא שהפרסומת אסורה.

<מיכל גולדברג: גם כאן מדובר על פרסומת.

<מיכל גולדברג: יש סייגים בחוק.

<מיכל גולדברג: הפרסומת אמנם אסורה, אבל עדיין יש בחוק מספר סייגים שבהם זה אפשרי, אם הם מתקיימים זה אפשרי.

<מיכל גולדברג: מה שאתן מציעות מופיע באחד הסייגים.

אבישי ברוורמן: עו"ד עצמון מחזק את עמדתך.

אבישי ברוורמן: בשבילי עו"ד עצמון קובע פה.

אבישי ברוורמן: אני ממשיך הלאה.

<אירית מנטש: אני מן האגודה למלחמה בסרטן.

<אירית מנטש: רציתי לשאול אם יש אפשרות להוסיף כאן, כי זה חשוב, אנחנו חיים בעידן של טלפונים סלולריים וסמארטפונים ואפליקציות, אז אולי כדאי להבהיר כאן שזה כולל גם את זה כאשר מדובר על איסור כזה.

<אירית מנטש: זאת בקשה של האגודה למלחמה בסרטן ושל שירותי בריאות כללית וגם של עו"ד עמוס האוזנר, שמתנצל שלא יכול היה להגיע בגלל השלג.

<מיכל גולדברג: מבחינתנו זה כלול.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, יש לי שאלה עקרונית.

רוברט אילטוב: אם אדם מעשן, ואין בחוק איסור על עישון בישראל, והוא רוצה לקבל מידע, גם פרסומי, וזה זכותו.

רוברט אילטוב: למה אוסרים?

<איתי עצמון: בסעיף 3 יש חריגים.

רוברט אילטוב: אני שומע שזה מאוד גורף.

<רוני גמזו: כשנגיע לסעיף בהמשך תוכל לראות, יש החרגה.

<מיכל גולדברג: זה אפשרי.

<איתי עצמון: המענה הוא בסעיף המהותי.

<איריס אפשטיין: אבל ההחרגה מאוד-מאוד מצומצמת.

<רוני גמזו: כך היא צריכה להיות.

אבישי ברוורמן: גברת אפשטיין, נגיע לסעיף המהותי.

<איתי עצמון: אני מבקש להתייחס להגדרת "פרסומת", לשתי נקודות.

<איתי עצמון: הנקודה הראשונה היא הכללת האינטרנט במפורש לאחר התיבה "באמצעים אלקטרוניים".

<איתי עצמון: אני מציע שאת השאלה הזאת אנחנו נבחן יותר לעומק גם ביחס לחוקים אחרים, ולכן אני מציע כרגע לא לסכם שום דבר בשאלה אם אמצעים אלקטרוניים כוללים אינטרנט ואין צורך לומר זאת במפורש או שיש צורך לומר זאת במפורש.

<איתי עצמון: אני מציע כרגע לא לסכם את הנקודה הזאת ולהמתין לדיון פנימי אצלנו, גם ביחס לחוקים אחרים.

אבישי ברוורמן: ברור שהכוונה שהאינטרנט על כל מרכיביו יהיה כלול בתוכו.

אבישי ברוורמן: תמצאו את הניסוח.

אבישי ברוורמן: מקובל.

<איתי עצמון: נקודה שנייה, מופיע היום בחוק העיקרי סעיף 2, שקובע כדלקמן: "לא יעשה אדם פרסומת בשבח העישון כשלעצמו".

<איתי עצמון: השאלה האם לאור הרחבת ההגדרה "פרסומת" יש צורך בהשארת הסעיף הזה על כנו, או יש צורך במחיקתו, או בשינויו.

<אלעד שפר: יש צורך בהרחבה שלו.

<אלעד שפר: לגבי פרסומות סמויות יש צורך בהרחבה שלו.

<איתי עצמון: השאלה מה היחס בין ההוראה הזאת לבין ההגדרה "פרסומת", שהיא מאוד-מאוד רחבה.

<איתי עצמון: היא בעצם בכל צורה, בכל אמצעי, באופן ישיר או עקיף, גלוי או סמוי.

<איתי עצמון: ואילו בחוק הקיים בסעיף 2 נקבע היום כי "לא יעשה אדם פרסומת בשבח העישון כשלעצמו".

<מיכל גולדברג: בחנו את הסעיף הזה לאחרונה בעקבות עתירה שהוגשה.

<מיכל גולדברג: האיסור בסעיף 3 הוא "לא יעשה אדם פרסומת לטבק.

<מיכל גולדברג: ..".

<מיכל גולדברג: אנחנו מעט מקדימים את המאוחר.

<איתי עצמון: פשוט השאלה הזאת עולה אגב הגדרת "פרסומת".

<מיכל גולדברג: בסעיף 3 האיסור הוא "לא יעשה אדם פרסומת לטבק או מוצר עישון", כאשר יש לנו הגדרה ספציפית ל"פרסומת" ולאחר מכן יש לנו הגדרה ל"פרסומת לטבק ומוצר עישון".

<מיכל גולדברג: ההגדרה ל"פרסומת למוצר עישון" בעצם מדברת על פרסומת שמטרתה לקדם מותג מסוים של טבק או מוצר עישון מסוים.

<מיכל גולדברג: זה האיסור בסעיף 3, זה האיסור העיקרי של הפרסומת, וזו הפרסומת הקלאסית שאנחנו מדברים עליה.

<מיכל גולדברג: סעיף 2 לחוק קובע בנוסף לאיסור בסעיף 3 "לא יעשה אדם פרסומת בשבח העישון כשלעצמו".

<מיכל גולדברג: זאת אומרת, גם אם אין כאן איזה מותג מסוים של טבק- - -

<איתי עצמון: לא רק מותג.

<איתי עצמון: זה קידום טבק או מוצר עישון.

<מיכל גולדברג: מדובר על פרסומת בשבח העישון כשלעצמו.

<מיכל גולדברג: תיאורטית חברות הטבק יכולות להתאחד ולשים איזו פרסומת שלא מקדמת מותג מסוים אלא מקדמת את העישון באופן כללי.

<מיכל גולדברג: לפי סעיף 2 גם זה אסור.

<אלעד שפר: כמו בתוכנית "האח הגדול", למשל.

<מיכל גולדברג: שם עלתה באמת השאלה אם היתה הפרה של הסעיף, לא על מותג אלא עצם העישון, אכן כן.

<דן פרידמן: אני עו"ד דן פרידמן, מייצג את חברת "דובק".

<דן פרידמן: אני רוצה להצטרף לדברי עו"ד עצמון, גם ברמה המהותית אבל גם ברמה הטכנית.

<דן פרידמן: ראשית, ברמה הטכנית.

<דן פרידמן: אכן לטעמנו בסעיף קטן (ב) המילה "אינטרנט" אינה במקומה.

<דן פרידמן: אם נסתכל, כתוב "לרבות בציור, בדמות, בצליל, בתמונה", כלומר מדובר על אמצעים מסוימים.

אבישי ברוורמן: הוא לא אמר שהיא לא במקומה.

אבישי ברוורמן: הוא התכוון שצריך לבחון אותה.

<איתי עצמון: צריך לבחון את ההסדרה ואת הרגולציה שחלה בכלל על האינטרנט.

<דן פרידמן: אז אדבר בשם עצמי, אני מתנצל, אדבר בשם עצמי בלבד.

<דן פרידמן: ניסיתי להיתלות באילנות גבוהים אבל אדבר בשם עצמי.

<דן פרידמן: המילה "אינטרנט" פה אינה במקומה מכיוון שהסעיף הזה לא מדבר על רדיו, טלוויזיה, עיתונים וכיוצא בזה אלא "ציור, דמות, צליל, תמונה".

<דן פרידמן: אם משום מה "אינטרנט" יופיע פה הוא לא במקומו.

<דן פרידמן: ברמה המהותית, "דובק" מתנגדת לאיסור הפרסום באינטרנט, ואסביר מדוע.

<דן פרידמן: האינטרנט, כידוע, הוא בינלאומי.

<דן פרידמן: "דובק" היא יצרן הסיגריות הישראלי היחיד.

<דן פרידמן: יוצא שכל המותגים הזרים, אם במקסיקו ואם אני-לא-יודע-איפה יכולים לפרסם באינטרנט ממקום מושבם, טורקיה או אני-לא-יודע-איפה, ורק "דובק", יצרן ישראלי, שגם כך- - -

אבישי ברוורמן: מעניין מאוד.

אבישי ברוורמן: אם אי אפשר לחסום פרסומת לזרים אז יש פה תחרות לא הוגנת.

<חיים גבע-הספיל: חברת "דובק" יכולה גם לפרסם במקסיקו.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: יש לך תשובה לזה, פרופ' גמזו?

<רוני גמזו: בוודאי.

<רוני גמזו: מטרתנו, היום אנחנו יודעים שהאינטרנט הוא עולם פרסום רחב ביותר.

<רוני גמזו: אנחנו לא יכולים לעשות הגבלה של הפרסום ללא התייחסות לאינטרנט.

<רוני גמזו: כך עשינו גם בתקנות הגבלת הפרסום והשיווק של מוצרי אלכוהול, עשינו את זה והכללנו את האינטרנט.

<רוני גמזו: אי אפשר בלי זה.

<רוני גמזו: יכול להיות שחברה מסוימת אומרת: לחברה אחרת יש אפשרות או אין אפשרות.

<רוני גמזו: תזכור שגם יש בארץ מפיצים, אנשי שיווק שמייצגים את החברות הבינלאומיות וגם להם זה יהיה אסור.

<רוני גמזו: אני לא יכול להתיר את זה.

<רוני גמזו: כמובן גם אתם יכולים, אני לא יודע, לנסות להתחכם לחקיקה ולפרסם בכל מיני אתרים מטנזניה.

<רוני גמזו: בהקשר הזה הכנסת כבר חוקקה, זה לא החוק הראשון.

<רוני גמזו: האינטרנט הוא עולם פרסום מאוד מסיבי.

<רוני גמזו: היום כשאתה מגביל פרסום בעיתון, ויש לו את האתר האינטרנטי, לא עשית כלום.

<רוני גמזו: חייבים להוסיף את איסור הפרסום גם באינטרנט.

אבישי ברוורמן: אני מציע שלגבי האינטרנט נדון בישיבה הבאה.

איציק שמולי: הערות נוספות לסעיף הזה?

<דן פרידמן: אני רק רוצה להשיב, לפרוטוקול.

<דן פרידמן: כל מה שאנחנו מבקשים, שוב, אם יש כאן איסור מסוים אנחנו נקבל אותו, אבל הוא לא יכול להיות לא שוויוני.

<דן פרידמן: מכיוון שהאינטרנט, בהגדרה, הוא בינלאומי אנחנו כ"דובק" בוודאי, בניגוד לדברי מר גמזו, לא נעקוף את החוק על-ידי זה שנבצע את הפרסום מטורקיה או ממקסיקו, אנחנו לא נעשה את זה.

<דן פרידמן: אנחנו חברה שומרת חוק.

<דן פרידמן: אנחנו רק רוצים תחרות הוגנת.

<דן פרידמן: גם כך ערוצי הפרסום שפתוחים בפני "דובק" כיצרן מקומי מאוד-מאוד מוגבלים, הם אך ורק בישראל, בעוד שכולנו מכירים את המותגים הבינלאומיים שמשתמשים בהרבה מאוד אמצעים עולמיים כדי לפרסם את עצמם וכל ישראלי שטס לחוץ לארץ או צופה בטלוויזיה או הולך לקולנוע נחשף למותגים הללו.

<דן פרידמן: כל האמצעים הללו חסומים בפני "דובק".

<דן פרידמן: אם גם האינטרנט ייחסם בפני "דובק" ויהיה פתוח למותגים הזרים, המשמעות היא הרת אסון ל"דובק".

<דן פרידמן: אני רוצה להבהיר פה שני דברים.

<דן פרידמן: ל"דובק" אין במוצהר שום כוונה לשכנע איש להתחיל לעשן, ובוודאי לא צעירים.

<דן פרידמן: כל מטרתנו היא לגרום לכך שאנשים שממילא מעשנים יעדיפו לעשן את מותגי "דובק" על פני מותגים זרים.

<דן פרידמן: לכך מכוונות כל הפרסומות ואפשר לראות את זה.

<דן פרידמן: לכן הבקשה שלנו היא שהדברים יהיו שוויוניים.

<דן פרידמן: אני מכבד כמובן את הדברים שנאמרו.

<דן פרידמן: ניתן בהחלט להטיל הגבלות מסוימות כך שיובטח שהפרסום באינטרנט לא יהיה באתרים שמיועדים לצעירים בני פחות מ-18 כמובן, כפי שנעשה היום בעיתונות, אגב, שיש הגבלה לא לפרסם במוסף כזה או במוסף אחר.

<דן פרידמן: ניתן להגביל את הדברים, כמובן להוסיף אזהרות כפי שצריך וכל הדברים הללו, ובלבד שהיכולת שלנו לתחרות ולשוויון לא תיפגע.

<דן פרידמן: תודה.

<מיכל גולדברג: כבוד היושב-ראש, אני מבקשת להשיב לדבריו של בא-כוח "דובק" ולהרגיע אותו אולי, שכמובן ההוראה היא שוויונית והיא תחול על כולם, לא רק על "דובק", גם על יבואנים.

<מיכל גולדברג: לצורך כך אני גם רוצה להפנות אותך לסעיף 13 לחוק, עם הנוסח כפי שאנחנו מבקשים לתקן אותו.

<מיכל גולדברג: גם האמנה בנושא הפיקוח על הטבק מבקשת לאסור במפורש על פרסומת חוצת-גבולות ושמה על כך את הדגש.

<מיכל גולדברג: לכן אנחנו גם מבקשים בסעיף 13 להוריד את הסיפה.

<מיכל גולדברג: אני מציעה שנגיע לזה שם.

<מיכל גולדברג: במפורש האיסור הוא לא רק על "דובק" אלא גם על יבואן של טבק.

<מיכל גולדברג: ככל שתהיה פרסומת כזאת באינטרנט, אין מבחינתנו הבדל.

<דן פרידמן: אשיב רק בשני משפטים.

<דן פרידמן: כבוד היושב-ראש אמר שזה יידון בהמשך.

<דן פרידמן: אני ער כמובן לסעיף 13 אבל לחלוטין זה לא פותר את הבעיה מכיוון שתמיד יימצא מקום שממנו חברה זרה תוכל בצורה לגיטימית לחלוטין, כי היא פעילה שם ויש לה אתר שפועל לשם, לבצע את הפרסום, ואנחנו לא.

איציק שמולי: הנקודה ברורה.

איציק שמולי: התייחסויות נוספות לסעיף ההגדרות, אם יש.

חנא סוייד: רציתי להבין, בסופו של דבר, האם זה המקום וזה הסעיף להתייחס לעניין של אדם מבוגר שנתן את הסכמתו שישלחו לו חומר הסברה או פרסום על מוצר טבק?

<איתי עצמון: זה לא המקום.

חנא סוייד: יש מקום אחר?

<איתי עצמון: בסעיף 3.

מיכל רוזין: אתה יכול להסביר לנו מה זה "מכירה במחסן לצידת אניות וכלי טיס"?

<איתי עצמון: זאת היתה השאלה הבאה שלי.

<איתי עצמון: אני מבקש להסביר את התיקון להגדרת "שיווק".

<דן פרידמן: יושב לידי מנכ"ל "דובק", ד"ר רועי גהל.

<דן פרידמן: יש הצעה- - -

איציק שמולי: סליחה, השאלה הופנתה למשרד הבריאות.

<דן פרידמן: אני מתנצל, חשבתי שפנו אליי.

<דן פרידמן: סליחה.

<איתי עצמון: אני מבקש שנציגי משרד הבריאות יסבירו.

<חיים גבע-הספיל: "מחסן לצידת אניות וכלי טיס" זה – בזמנו של סגן השר ליצמן פנו אלינו מאחד הגופים שמעביר מוצרי טבק.

<חיים גבע-הספיל: הוא בעצם רוכש מוצרי טבק, מביא אותם לאיזה מחסן פטור ממכס ושולח את זה ישר לחוץ לארץ.

<חיים גבע-הספיל: אין תהליך של מכירה בארץ, יש איזה מעבר דרך.

<חיים גבע-הספיל: בשינוי שעשינו מהחוק הקיים, החוק הקיים מגדיר "חנויות פטורות ממכס" והוא נכלל שם.

<חיים גבע-הספיל: בעצם בשינוי שאנחנו עושים, כדי להחיל את אותן הגבלות על שיווק גם על הדיוטי-פרי יצא שאותם מחסנים מחויבים בסימון ובכל ההגבלות שרלוונטיות לשיווק אוטומטית מרגע שהטבק מגיע, למרות שהם לא מוכרים אותו פה והוא עובר אוטומטית לחוץ לארץ.

<חיים גבע-הספיל: לכן הם ביקשו שאותם מחסנים, שבהם לא מתבצעת מכירה בארץ של המוצרים שלהם אלא הם משמשים רק לאחסון, לא יחולו עליהם ההוראות והם יוכלו להמשיך להביא מוצרים ולשלוח אותם ישר הלאה.

<חיים גבע-הספיל: זה מעין ספסרות או משהו כזה.

<איתי עצמון: אבל כתבתם "מכירה במחסן", אז יש איזו פעולה של מכירה, אבל היא לא מכירה לכלל הציבור?

<חיים גבע-הספיל: זה מוצר שנמכר, כן.

<חיים גבע-הספיל: אין מכירה לציבור הרחב.

<הלנה ביילין: בחנויות צידה לאניות, אני מייצגת את "ג'יימס ריצ'רדסון", גם לנו יש אגב חנויות צידה לאניות.

<חיים גבע-הספיל: למשל "א.ל.מ" לא מוכרים מוצרי טבק בדיוטי-פרי אבל יש להם מחסנים.

<חיים גבע-הספיל: הם כן רוכשים טבק מחוץ לארץ ושולחים את זה לבסיסים של הצבא האמריקאי באפגניסטן ולמטות של האו"ם.

<הלנה ביילין: זה "סקאל".

<הלנה ביילין: זה לא "א.ל.מ".

<חיים גבע-הספיל: סליחה, "סקאל".

<הלנה ביילין: ל"סקאל" ו"ג'יימס ריצ'רדסון" יש חנויות צידה לאניות והם זכו במכרזים.

<הלנה ביילין: אם צריך, אסביר.

<חיים גבע-הספיל: בדיוטי-פרי יש גוף אחד שמוכר, אבל יש עוד גופים שנמצאים בארץ ויש להם מחסנים בשטח של המכס.

<הלנה ביילין: סליחה, בדיוטי-פרי אנחנו לא היחידים שמוכרים.

<הלנה ביילין: בנתב"ג אנחנו היחידים שמוכרים.

<הלנה ביילין: יש דיוטי-פרי במעברי הגבול, יש דיוטי-פרי בעוד מקומות.

<הלנה ביילין: בכולם הדיוטי-פרי הוא על-פי מכרזים והרשאות של רשות שדות התעופה, ויש גורמים נוספים של הדיוטי-פרי.

<הלנה ביילין: הדיוטי-פרי נכלל קודם בהגדרה "שיווק", הוצא באופן גורף.

<הלנה ביילין: לא ביקשתי לתקן את ההגדרה הזאת ולהחזיר אותנו, אבל אם אתה כבר מדבר על זה- - -

<חיים גבע-הספיל: אנחנו לא מדברים על זה.

אבישי ברוורמן: זה נושא אחר.

<הלנה ביילין: זה נושא דומה.

<הלנה ביילין: גם אנחנו צידה לאניות.

<חיים גבע-הספיל: יש גופים שעושים סחר במוצרי טבק, מביאים אותה לארץ ומעבירים אותם מייד לחוץ לארץ, לא מוכרים בארץ.

מיכל רוזין: אבל אין עליהם איסור למכור בארץ.

<חיים גבע-הספיל: לא, אבל זה מחסן.

<לאה ורון: בהגדרה "שיווק" בחוק עצמו אתם מוחקים את ה"מכירה בחנויות פטורות מכס" ומחליפים את ההגדרה ב"מכירה במחסן לצידת אניות וכלי טיס"?

<חיים גבע-הספיל: נכון, שם יהיה הפטור.

<לאה ורון: תסבירו את זה.

<חיים גבע-הספיל: החוק, נכון להיום, לא מטיל על חנויות דיוטי-פרי אותן דרישות שיש בחוק לגבי סימון מוצרי טבק, כל מיני אזהרות, דברים שהחוק מגדיר היום לגבי שיווק.

<חיים גבע-הספיל: אנחנו רוצים לבטל את הפטור הזה ולהגיד שגם מכירה בדיוטי-פרי של מוצרי טבק, על המוצרים האלה יהיו הגבלות של שיווק, למשל סימון כפי שאנחנו רוצים בארץ.

<חיים גבע-הספיל: אבל ברגע ששינינו את ההגדרה הזאת, את הפטור הזה, בעצם הכללנו מבחינת החוק גם מחסנים, שבהם אין מכירה לציבור אלא הם פשוט רוכשים מחוץ לארץ ומעבירים לחוץ לארץ.

<חיים גבע-הספיל: בעקבות השינוי זה היה עלול לחול גם עליהם.

<חיים גבע-הספיל: התיקון הזה נועד להבהיר שבמקרה שלהם זה לא יחול והם לא נדרשים לעמוד באותן דרישות.

<איתי עצמון: אני מתנצל, אבל לא כל-כך הבנתי.

אבישי ברוורמן: תן דוגמה.

מיכל רוזין: אני לא מבינה מה אוסרים עליהם ומה מתירים להם.

<איתי עצמון: אני לא מבין את ההגדרה.

<הלנה ביילין: אולי אסביר במה היינו פטורים.

<הלנה ביילין: זה יהיה יותר ברור, האמינו לי.

<הלנה ביילין: אני פשוט חיה את זה.

אבישי ברוורמן: קודם עו"ד עצמון, ואם הוא לא יסביר טוב אז ניתן לך.

<איתי עצמון: אני מבקש להבין, מכיוון שבהגדרה "שיווק", ההגדרה בחוק העיקרי היא כדלקמן: "מכירה, הספקה או יבוא של מוצרי טבק, למעט...", ובפסקה (3) של אותה הגדרה כתוב: "מכירה בחנויות פטורות מכס", ועכשיו לפי ההצעה: "מכירה במחסן לצידת אניות וכלי טיס".

<איתי עצמון: אם אין שם פעולה של מכירה וזה רק אחסון אז למה צריך לכתוב- - -

<חיים גבע-הספיל: הוא המוכר.

<חיים גבע-הספיל: הוא קונה, מביא את זה לארץ ומוכר את זה לחוץ לארץ.

<איתי עצמון: אבל ההגדרה אומרת עכשיו "למעט מכירה במחסן".

<איתי עצמון: אם אתה אומר שאין מכירה- - -

<חיים גבע-הספיל: יש פעולה של מכירה.

<חיים גבע-הספיל: הוא קונה מיצרן הסיגריות בחוץ לארץ, מביא את זה למחסן בארץ ומייד שולח את זה לגופים אחרים בחוץ לארץ.

מיכל רוזין: יש עליו איסור בחוק למכור בארץ?

<חיים גבע-הספיל: בוודאי, הוא לא חנות, אסור לו.

<חיים גבע-הספיל: אם הוא מוכר בישראל חלות עליו ההגבלות.

<רוני גמזו: השינוי הזה נועד קודם כול להכליל בהגבלות של שיווק ופרסום את המכירה, שהיא מכירה בתחנות המעבר, בדיוטי-פרי, ביציאות מן הארץ.

<רוני גמזו: לכן לקחנו את פסקה (3) בהגדרת "שיווק", שבה יש "מכירה בחנויות פטורות ממכס" והחרגנו אותה, כלומר הוצאנו אותה, ביטלנו אותה.

<רוני גמזו: ואז נוצר לנו מצב שיש עדיין מכירה ממש בתוך האניות ובתוך המטוסים, ממש במעבר, לא בנמלי התעופה אלא כבר ממש בתוך כלי הטיס, כלי רכב היציאה מן הארץ.

<הלנה ביילין: גם בנמלים יבשתיים יש חנויות צידה לאניות.

<איתי עצמון: כתוב "מחסן לצידת אניות וכלי טיס", לא חנויות.

<רוני גמזו: יכול להיות שצריך לשנות את הניסוח המסוים הזה.

<הלנה ביילין: יש מכירה בארץ.

אבישי ברוורמן: עו"ד ביילין, את רוצה להסביר לנו משהו שעוד לא הבנו?

אבישי ברוורמן: בבקשה, עו"ד ביילין תסביר לנו.

<הלנה ביילין: אני מייצגת את "ג'יימס ריצ'רדסון" אבל אני רוצה לומר שאדבר על הסוגיה בכללותה.

<הלנה ביילין: חנויות הדיוטי-פרי, כפי שאמרתי קודם, הן חנויות במקומות שונים.

<הלנה ביילין: חנות הדגל היא בשדה התעופה בן גוריון, זה ברור, חנות שמכניסה הרבה כסף למדינה.

<הלנה ביילין: חנויות אחרות זוכים בהן גורמים שונים וגם מתחרים גורמים שונים, במעברי הגבול וחנויות צידה לאניות.

<הלנה ביילין: צידה לאניות נעשית גם בנמלים בארץ.

<הלנה ביילין: המחסנים הם פה.

<הלנה ביילין: חברת "סקאל" שהתאחדה עם חברת "ליָם" – בהתחלה היו גם "ליָם" לחוד, גם "סקאל" וגם "ג'יימס ריצ'רדסון", אלה הגורמים שהיו מתחרים על חנויות צידה לאניות.

<הלנה ביילין: בינתיים "סקאל" ו"ליָם" התמזגו, הפכו להיות אחת ויצא ששני גורמים בעצם מתחרים על זה.

<הלנה ביילין: יש מכירה למלחים.

<לאה ורון: איפה מתבצעת המכירה?

<הלנה ביילין: במחסנים עצמם.

<רוני גמזו: מן המחסן לאנייה, מן המחסן לכלי הטיס.

<הלנה ביילין: בנמל יש גם צידה טרייה, למשל.

<הלנה ביילין: באות אניות לנמל, קונות צידה טרייה.

<הלנה ביילין: צידה טרייה זה אוכל, כך קוראים לזה.

<הלנה ביילין: אני רוצה להתייחס רגע, לא שיש לי התנגדות שחנויות צידה לאניות יהיו שם, אני רק מסבירה.

<הלנה ביילין: יש מכנה משותף בין כל החנויות האלה, אפילו בין המטוסים, כי בעצם מי שנוסע לחוץ לארץ, כשהוא נמצא בשטח הסטרילי, אם הוא שכח לקנות סיגריות בישראל והוא לא קונה בדיוטי פרי הוא קונה בחוץ לארץ.

<הלנה ביילין: כלומר בסך הכול לא כל אחד יכול לקנות מתי שבא לו.

<הלנה ביילין: מי שרוצה לקנות בארץ ויש היום שלג בירושלים ואין לו כוח לצאת, יקנה מחר.

<הלנה ביילין: מי שרוצה לנסוע מן הארץ, אם הוא לא קונה בדיוטי-פרי, שזה רק למי שכבר פניו החוצה, אז האלטרנטיבה היא לקנות בחוץ לארץ.

<לאה ורון: הוא יכול לקנות גם באווירון או באנייה.

<הלנה ביילין: נכון, אותו דבר, האווירון פטור.

<הלנה ביילין: נכון שבהגדרה "שיווק" נכללו חנויות הדיוטי-פרי עד ההצעה הזאת, בצדק, אגב, כי יש עוד סעיפים.

<הלנה ביילין: למשל התאימו בחקיקה את המטבע לחנויות דיוטי-פרי וקבעו שבחנויות דיוטי-פרי מותר להציג מחירים במטבע זר ולמכור במטבע זר.

אבישי ברוורמן: נדון בזה אחר-כך.

<הלנה ביילין: לא התאימו, או להיפך, הלכו אחורה בקטע של השיווק.

<הלנה ביילין: יחד עם זה, כפי שאולי שמתם לב, לא באתי להילחם על ההגדרה.

<הלנה ביילין: למה?

<הלנה ביילין: כי אנחנו בלאו הכי – ההגדרה הזאת בעצם פטרה את חנויות הדיוטי-פרי מאזהרות.

<הלנה ביילין: אני מצהירה ומודיעה בזאת שלמרות שהיינו פטורים מאזהרות בסיגריות, יש אזהרות בחנויות הדיוטי-פרי בסיגריות, באנגלית, ברורות, גדולות, כפי שנעשה בעולם.

<הלנה ביילין: יש אזהרות.

<רוני גמזו: אני יודע.

<רוני גמזו: זה built in.

<הלנה ביילין: לכן אין לי בכלל מלחמה על הסעיף הזה.

<הלנה ביילין: אני כן מבקשת, אם כבר אנחנו פותחים את העניין הזה, בסעיף הבא אני מבקשת שתי בקשות שנראות לנו מתבקשות, כדי לאפשר שחנויות הדיוטי-פרי יוכלו לעמוד בתנאים של המכרז, ואני מדברת עכשיו בעיקר, כדוגמה, על שדה התעופה בן גוריון.

<הלנה ביילין: המכרז ברור מאוד – יש חנות אחת גדולה, של 3,000 מטרים, שמכניסה סכומי עתק לרשות שדות התעופה ומאפשרת לצרכנים לקנות מצרכים בפטור ממסים בזמן מאוד מוגבל, עם המון-המון מגבלות.

<הלנה ביילין: המצרכים הנמכרים מוכתבים על-ידי רשות שדות התעופה, ביניהם סיגריות, אלכוהול, קוסמטיקה.

<רוני גמזו: את פותחת את הסעיף.

<הלנה ביילין: זה הסעיף הבא.

אבישי ברוורמן: נמתין לסעיף הבא.

<הלנה ביילין: בגלל זה אני לא מתעקשת על ההגדרה, כי בסעיף הבא נאמר שיש אפשרות להקלות מסוימות לחנויות ייעודיות לטבק ואלכוהול.

<הלנה ביילין: אני מבקשת, למרות שיש לנו חנות רחבה שמשרתת את הנוסעים, שיתייחסו אלינו.

<הלנה ביילין: יש לי הידברות כרגע בהתכתבות עם משרד הבריאות ואני מבינה שיש נכונות לראות שיהיה אזור, ואני מוכנה שיהיה אזור, מיועד למוצרי טבק ושיתייחסו לאזור הזה כאל חנות ייעודית.

<הלנה ביילין: כפי שזה מנוסח היום בחוק, זה לא נותן תשובה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, עו"ד ביילין.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לסיים את סעיף 2, לגבי ההגדרה.

<איתי עצמון: אני מבקש שאנחנו נבין באופן סופי את הגדרת "שיווק".

<איתי עצמון: מדובר באמת על פעולת מכירה באותם מחסנים?

<איתי עצמון: כלומר, לשיטתכם אין צורך לשנות את הנוסח?

<מיכל גולדברג: כן.

<מיכל גולדברג: אם אפשר, אקרא את ההגדרה "מחסן לצידת אניות וכלי טיס" מתקנות המכס.

<מיכל גולדברג: אני חושבת שזה יבהיר את העניין.

<איתי עצמון: אבל זאת הגדרה שחלה בתקנות המכס ולא חלה לגבי החוק הזה.

<מיכל גולדברג: אז נוכל להוסיף אותה.

אבישי ברוורמן: את רוצה לקחת את אותה הגדרה ולייבא אותה לכאן?

<מיכל גולדברג: בדברי ההסבר ציינו כי הכוונה היא להחיל את הפטור לא על מכירה בחנויות פטורות ממכס אלא רק על מחסנים לצידת אניות וכלי טיס בלבד, אליהם אין גישה לציבור הכללי.

<מיכל גולדברג: מחסנים כאלה מוגדרים בתקנות המכס, התשכ"ו-1965.

<איתי עצמון: אני מבין שזה מוגדר בתקנות, אבל זה לא מוגדר בחוק הזה.

<איתי עצמון: ההגדרה שתחול תהיה ההגדרה בחוק הזה, לא בתקנות.

אבישי ברוורמן: אנחנו ממשיכים למרות הצלצול.

אבישי ברוורמן: היום בכנסת לא יהיו הצבעות אי-אמון, הדיון במליאה יסתיים בשעה 5 וכל המשכימים קום יהיו פה מחר בבוקר ב-8-9.

אבישי ברוורמן: אני עוד לא מצליח להבין מה אתם רוצים.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אני חושב שצריך לשנות את שם הצעת החוק.

חנא סוייד: הצעת החוק עניינה הגבלה של פרסום, ואילו כאן רוב הדיבור הוא על איסור מוחלט.

חנא סוייד: זה מתקשר להערה הכללית שלי בהתחלה.

<איתי עצמון: אני מבקש להשלים ולחדד את הנקודה.

<איתי עצמון: הבעיה היא שהמונח "מחסן לצידת אניות וכלי טיס" לא מוגדר כאן.

<איתי עצמון: אם הכוונה להחיל הגדרה ממקום אחר, צריך "לשאוב" ולעגן במפורש את ההגדרה ההיא כאן.

<איתי עצמון: זה שהיא קיימת בתקנות המכס לא כל-כך עוזר לנו לחוק הזה.

<רוני גמזו: אפשר לכתוב: "כהגדרתה בתקנות המכס".

<איתי עצמון: אנחנו לא מגדירים בתוך חוק ראשי הגדרה מחקיקת משנה.

<איתי עצמון: צריך יהיה להעתיק את ההגדרה.

<איתי עצמון: אם תוכלי תאמרי לנו, בבקשה, מה ההגדרה המהותית ואנחנו נמצא את הטכניקה החקיקתית לעשות את זה.

<מיכל גולדברג: אקרא את ההגדרה.

<מיכל גולדברג: ""מחסן לצידת אניות וכלי טיס" – מחסן סגור להחסנת טובין המיועדים לאספקה לאניות, כמפורט בפרט 89.01 לתעריף המכס, לאניות מלחמה זוהרות ולכלי טיס, שבו ניתן גם למכור טובין.

<מיכל גולדברג: ..".

אבישי ברוורמן: תביאו בבקשה לישיבה הבאה הגדרה.

אבישי ברוורמן: תשלחו אותה קודם לוועדה, שחבר הכנסת שמולי וחברת הכנסת רוזין וחבר הכנסת אילטוב וחבר הכנסת סוייד וחברת הכנסת גמליאל יוכלו לקרוא אותה לפני הישיבה ולהתעמק בסוגיות המורכבות האלה של צידתיות ימית.

<אלעד שפר: אני מעוניין להתייחס להגדרה "פרסומת".

<אלעד שפר: בסוף ההגדרה אנחנו מבקשים להוסיף את המילים "ואירועי קידום מכירות".

<אלעד שפר: ממילא משרד הבריאות בדברי ההסבר כתב לגבי ההגדרה הקיימת היום: "הגדרה זו אינה מספקת היום בשל הדרכים המתוחכמות שבהן חברות הטבק עושות שימוש כדי לקדם את מוצריהן, במיוחד אלה המופנות לצעירים, כגון קיום מסיבות שיווק ואירועים שונים".

<אלעד שפר: אין התייחסות בהצעת החוק לקיום מסיבות ואירועים שונים.

אבישי ברוורמן: משרד הבריאות רוצה להגיב?

<מיכל גולדברג: כל מתן חסות שהוא אסור לפי הצעת החוק.

<מיכל גולדברג: הוא נחשב כפרסומת והוא אסור חד-משמעית.

אבישי ברוורמן: אז ההערה של מר שפר נכללת.

אבישי ברוורמן: תודה.

מיכל רוזין: איפה זה כתוב?

<מיכל גולדברג: בהגדרת "פרסומת": "לרבות מתן חסות".

<איתי עצמון: ההגדרה מאוד-מאוד רחבה.

<איתי עצמון: היא הגדרה מרבה, אז היא כוללת בתוכה את כל הפעולות שיכולות להיות בגדר פרסום.

<אלעד שפר: גם דיילות שבאות ומציעות סיגריות?

<איתי עצמון: אני חושב שיש לכך התייחסות בסעיף מהותי, אם אני לא טועה, בהמשך.

<אלעד שפר: אולי אפשר להוסיף את זה, למען הסר ספק.

אבישי ברוורמן: כאשר נגיע לסעיף נדבר על זה.

אבישי ברוורמן: הלאה.

<דן פרידמן: ברשות היושב-ראש, אם אפשר עוד דבר לגבי ההגדרות.

<דן פרידמן: ראשית, לגבי האינטרנט.

<דן פרידמן: יושב לצדי מנכ"ל "דובק" והוא מציע, כסוג של הסדר שניתן אולי להגיע אליו, שמכיוון שיש קושי גדול מאוד ל"דובק" בהצגה של מותגים חדשים ואילו החברות הזרות יכולות לעשות את זה, שנאפשר למשל פרסומת רק למותג חדש למשך 6 חודשים.

אבישי ברוורמן: אני מציע שתשלח לוועדה את ההצעה הזאת ונעביר אותה לכל חברי הוועדה.

<איתי עצמון: כי הדיון בנושא לא התקיים עכשיו.

אבישי ברוורמן: אנחנו לא רוצים לעשן, אבל אם כבר מעשנים – שיעשנו כחול-לבן.

<דן פרידמן: נכון.

<דן פרידמן: תודה, אני מודה לכבוד היושב-ראש.

<דן פרידמן: ועוד משפט אחד לגבי הדיוטי-פרי.

<דן פרידמן: כאן אנחנו מצדדים לחלוטין בעמדת משרד הבריאות כי המצב הנוכחי פוגע גם ב"דובק".

<דן פרידמן: אגיד בשתי מילים.

<דן פרידמן: כיום הדיוטי-פרי, למרות שהוא בשטח מדינת ישראל למיטב בדיקתי ורוב מבצעי הרכישות שם הם ישראלים, כיום אין שום רגולציה שנוגעת להסדרת האזהרות על חפיסות הסיגריות שנמכרות בדיוטי-פרי.

<דן פרידמן: כידוע, שליש מחפיסת הסיגריות כוללת אזהרות בעברית וערבית, ולמרות שרוב הרוכשים סיגריות בדיוטי-פרי הם ישראלים, כפי שאמרתי, האזהרות הן מה שנראה ל"ג'יימס ריצ'רדסון", אני לא יודע למי.

<דן פרידמן: זאת האזהרה שהם שמים.

<דן פרידמן: לכאורה הם יכולים לא לשים אזהרות בכלל.

<דן פרידמן: כפי שאמרה עו"ד ביילין, הם עושים את זה מטעמיהם.

אבישי ברוורמן: נדון בזה כאשר נגיע לסעיף הרלוונטי.

<דן פרידמן: לכן אנחנו מבקשים שהסעיף הזה לא ישונה.

<דן פרידמן: במילים אחרות, שחובת הצגת האזהרות כפי שהיא בשטח מדינת ישראל תחול גם בדיוטי-פרי, שכן היום לפעול לפי ההנחיות של "ג'יימס ריצ'רדסון" גובה מ"דובק" משאבים כספיים אדירים, שכן היא צריכה לייצר חפיסות מיוחדות לפי ההנחיות של "ג'יימס ריצ'רדסון" ולא את החפיסות שהיא מייצרת לכלל מדינת ישראל.

<דן פרידמן: תודה.

<הלנה ביילין: אני מופתעת מההערה.

<הלנה ביילין: היום החוק, כפי שאמרתי, באמת פוטר, אבל להיפך, אמרתי שהאזהרות הקיימות הן כמו שאנחנו קונים מה-travel retail.

<הלנה ביילין: הרי "ריצ'רדסון" לא קונה מיבואנים, מכל מיני יצרנים.

<הלנה ביילין: היא קונה בכל העולם.

<הלנה ביילין: יש travel retail שמוכרים לכל העולם, של הדיוטי-פרי בלבד.

<הלנה ביילין: כל ה-travel retail של אירופה או ארצות-הברית שולח אלינו עם האזהרות בגודל שנקבע.

<הלנה ביילין: חזרתי הבוקר מלונדון, שם האזהרות הן אותן אזהרות.

<דן פרידמן: כפי שאמרתי, אתם עושים מה שבא לכם.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: נמשיך הלאה.

אבישי ברוורמן: מה שאלתך, עו"ד עצמון?

<איתי עצמון: לאור הרחבת תחולתה של הצעת החוק גם למוצרי עישון, שהם לא מוצרי טבק, רציתי לשאול על האמירה "בשל הנזקים הקשים והקטלניים".

<איתי עצמון: האם הנזקים הקשים והקטלניים רלוונטיים גם למוצרי עישון או רק למוצרי טבק?

<רוני גמזו: גם למוצרי עישון.

<איתי עצמון: אפשר לפרט?

<רוני גמזו: כל עישון שהוא, שאיפה של עשן, אדים, כולל בתוכו חומרי בערה.

<רוני גמזו: חומרי הבערה כוללים בתוכם רעלנים.

<רוני גמזו: ברור לנו שהדברים הללו בשאיפה אל תוך מערכות הגוף יוצרים ומשמשים מצע ברור להתפתחותן של מחלות.

<מיכל גולדברג: זה סעיף טכני שאנחנו מבקשים להוסיף לאור שינוי ההגדרות.

<מיכל גולדברג: הוא נקרא החלפת מונחים.

אבישי ברוורמן: בכל מקום אתם רוצים להחליף "מוצר טבק" ל"טבק או מוצר עישון".

<מיכל גולדברג: אכן כן.

אבישי ברוורמן: בסדר, הלאה.

אבישי ברוורמן: מה המשמעות של זה?

אבישי ברוורמן: זה רק עברית שונה?

<מיכל גולדברג: זה כותרת השוליים.

<מיכל גולדברג: לכל סעיף בחוק יש מהצד כותרת שוליים.

<מיכל גולדברג: כעיקרון, אין לה משמעות, אבל יש לה משמעות רשמית.

<מיכל גולדברג: המשמעות של התיקון הזה, כפי שדיברנו כבר כמה פעמים בדיון הקודם, היא איסור של פרסומת.

<מיכל גולדברג: עד היום פרסומת היתה אסורה באמצעים שהיו מנויים בסעיף 3.

<מיכל גולדברג: מעכשיו אנחנו משנים את ברירת המחדל: הפרסומת אסורה, למעט סייגים שעכשיו נפרט אותם בסעיף קטן (ב).

<מיכל גולדברג: אמשיך לקרוא.

אבישי ברוורמן: זה ברור.

<איריס אפשטיין: אפשר להתייחס לנושא?

<איריס אפשטיין: זאת בדיוק הנקודה שרצינו לומר קודם.

<איריס אפשטיין: מדובר פה באנשים שכבר החליטו לעשן, שהם מבוגרים, ואנחנו מאמתים את הגיל שלהם, ובנוסף לזה הם גם החליטו שהם רוצים לקבל פרסומות מחברות הטבק.

<איריס אפשטיין: פה אני מתחברת למה שאמרו חלק מחברי הוועדה.

<איריס אפשטיין: משהו פה גם צריך להיות מידתי.

<איריס אפשטיין: ניתנת כרגע אפשרות מאוד-מאוד מצומצמת לתקשר איתם, רק בדואר או דרך רשת האינטרנט.

<איריס אפשטיין: השאלה שלי, למה אי אפשר פשוט לתת לנו לתקשר איתם?

<איריס אפשטיין: אם אני רוצה להתקשר אליהם או אם אני רוצה לשלוח להם אס-אם-אס והם הסכימו, אם אני רוצה להזמין 50 מהם ולהראות להם מוצר חדש במשרדים שלנו- - -

אבישי ברוורמן: אינטרנט זה לא אס-אם-אס?

<מיכל גולדברג: השאלה אם זה פרסומת.

<מיכל גולדברג: מדובר כאן בסייג לפרסומת.

<איריס אפשטיין: כן, אני מדברת על פרסומת.

<מיכל גולדברג: תקשורת עם אנשים בוודאי שלא אוסרים.

<חגית אברהמי: בואי לא ניתמם.

<חגית אברהמי: מדובר על פרסומת.

<חגית אברהמי: השאלה היא באילו אמצעים ניתן לעשות פרסום.

גילה גמליאל: למה נקבע בחוק גם וגם?

גילה גמליאל: למה קיימת ההתניה הזאת?

<רוני גמזו: איזה סוג של התניה?

גילה גמליאל: למה יש את ההגבלה רק לאינטרנט ולדואר?

גילה גמליאל: זה במתכוון, ביודעין, או שפשוט לא נתתם דעתכם לעניין?

<מיכל גולדברג: זה האמצעי שעליו חשבנו.

<איתי עצמון: אם שולחים אס-אם-אס לנמען, זאת שאלה.

גילה גמליאל: אפשר לציין: "בכל אמצעי תקשורת".

אבישי ברוורמן: מה עם האס-אם-אסים?

גילה גמליאל: השאלה פשוטה.

גילה גמליאל: לדעתי בסוגיה כזאת, אם הם בגירים והם נתנו את הסכמתם למה אנחנו צריכים להתערב בענייני התקשורת ביניהם?

גילה גמליאל: זה נראה לי לא לעניין.

<רוני גמזו: קודם כול, אין לנו בעיה להרחיב: פרסומת שנמסרה בדואר או ברשת האינטרנט או בסלולר, או באמצעים אלקטרוניים.

גילה גמליאל: לא צריך לציין במה.

גילה גמליאל: למה צריך להיכנס לזה?

גילה גמליאל: לדעתי לא צריך להיכנס לזה.

<איתי עצמון: גם אם אדם הסכים שישלחו לו את החומר?

גילה גמליאל: אם מתקשרים לאדם בגיר והוא הסכים והוא מעשן כבר.

<רוני גמזו: אנחנו מבקשים רק שההסכמה לקבלת הפרסומת תהיה מפורשת ותהיה בכתב.

<רוני גמזו: זה מה שאנחנו מבקשים לקבל.

<רוני גמזו: אנחנו רוצים שיהיה ברור שזה בכתב, זה מפורש, זה לטבק.

גילה גמליאל: הסכמה מפורשת בכל אמצעי תקשורת.

גילה גמליאל: לא ענייננו להיכנס לזה.

<איריס אפשטיין: אין שום בעיה, אז פשוט צריך להוריד את המילים "בדואר או ברשת האינטרנט".

אבישי ברוורמן: היא צודקת, גברת אפשטיין צודקת.

גילה גמליאל: אני נוטה להסכים גם.

אבישי ברוורמן: אבל יש לי רק שאלה.

אבישי ברוורמן: גברת ורון הסבה את תשומת לבי, נניח שיש איזה אדון או גברת בגירים, שמעשנים "דובק", "פיליפ מוריס", מה שאתם רוצים, ויום אחד הפסיקו לעשן, ואז פתאום "מרביצים" להם כל הזמן.

אבישי ברוורמן: מה עושים?

<איריס אפשטיין: בכל רגע נתון הם יכולים להיות מוסרים ממאגר המידע.

<איריס אפשטיין: זה החוק במדינת ישראל.

אבישי ברוורמן: אני מוסיף: "כל עוד הסכים לכך".

<חגית אברהמי: אין שום בעיה.

<חגית אברהמי: אדוני, אני גם רוצה לציין ש"פיליפ מוריס בע"מ" מידי תקופה פונה לאנשים האלה על מנת לוודא אם הם עדיין מעוניינים להמשיך ולקבל פרסומות.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: תוסיפו "כל עוד הסכים לכך".

<איתי עצמון: אני מניח שכולנו מודעים גם להוראות הקיימות בחוק התקשורת לגבי מסירת הודעות באי-מייל או באס-אם-אס והצורך לקבל את הסכמת הנמען.

<איתי עצמון: אנחנו מוחקים את המילים "בדואר או ברשת האינטרנט" ומוסיפים "וכל עוד הסכים".

אבישי ברוורמן: ועכשיו אם "פיליפ מוריס" רוצים הם יכולים לפרסם.

<חיים גבע-הספיל: אני רוצה להגיד מה הבעיה, מה זה פותח.

<חיים גבע-הספיל: אגיד למה הגבלנו לדואר.

<חיים גבע-הספיל: אנחנו אומרים: אתה רוצה לתת למעשן מידע?

<חיים גבע-הספיל: אין בעיה, אתה יכול להעביר לו מידע, והאמצעים המקובלים להעביר מידע זה דואר או אינטרנט.

<חיים גבע-הספיל: ברגע שאתה מוריד את ההגבלות האלה ומאפשר להם את מה שהם רוצים אז הם עושים למשל חסויות.

<חיים גבע-הספיל: מה היה באוניברסיטת תל-אביב, כדוגמה, ביום הסטודנט?

<חיים גבע-הספיל: הם הקימו מתחם מעשנים וכל מי שנכנס חתם שהוא מצהיר שהוא מעשן וזה על דעתו.

<חיים גבע-הספיל: זה היה מתחם – אני יכול להראות לכם תמונות – של וי-איי-פי, שנקרא dome ו-lounge וכל מיני שמות כאלה.

<חיים גבע-הספיל: זה הבעיה של התדמית שאנחנו לא רוצים לתת.

<חיים גבע-הספיל: אתה רוצה למסור מידע ללקוח?

<חיים גבע-הספיל: מצוין.

<חיים גבע-הספיל: אבל זה נותן להם מקום לעשות פסטיבלים ומסיבות ולהפוך את העישון למשהו ממותג, יוקרתי ולקבוצה אקסקלוסיבית.

<חיים גבע-הספיל: זה בדיוק הבעיה, מה שאנחנו לא רוצים שיקרה בפרסומת.

גילה גמליאל: לדעתי יש גבול לְמה שגם אנחנו רוצים להתערב.

<חיים גבע-הספיל: למסור מידע ללקוח זה מצוין, אבל לא להפוך את זה לקרקס תקשורתי, והם עושים את זה.

מיכל רוזין: מתחם כזה אחרי שיתקבל החוק הזה יהיה כבר אסור.

<חיים גבע-הספיל: מאיזו סיבה?

מיכל רוזין: מכיוון שברגע שהוא ממותג ויש לו חסות הוא אסור, כך אמרתם.

<חיים גבע-הספיל: לא דיברתי על חסות.

<חיים גבע-הספיל: הם עושים מתחם סגור למעשנים.

מיכל רוזין: מי זה "הם"?

מיכל רוזין: זה אסור בחוק.

<חיים גבע-הספיל: יהיה אסור בגלל שהוא מהווה פרסומת, אבל אם את מחריגה אותו- - -

גילה גמליאל: מה אתה רוצה, לעצור את זה?

גילה גמליאל: אני לא מבינה.

גילה גמליאל: אני לא מעשנת אמנם.

<חיים גבע-הספיל: אני לא רוצה שביום הסטודנט- - -

גילה גמליאל: אני חושבת שיש גבול גם להתערבות.

<חיים גבע-הספיל: החוק נועד להגביל את הפרסומת.

מיכל רוזין: אבל כבר הגבלת.

גילה גמליאל: אנחנו רוצים למנוע עידוד אנשים לעשן.

<חיים גבע-הספיל: אבל פה את מחריגה.

גילה גמליאל: אבל יש גבול, אני מדברת ואתה עונה למי שבא לך, זה נראה לי קצת לא לעניין.

גילה גמליאל: גם עם הרצון שלנו, והלוואי וכולם לא היו מעשנים, זה באמת היה פותר לכולנו את הבעיות, יש חוקים מצוינים, החוקים של גלעד ארדן, שחסכו מאתנו באמת הרבה מאוד דברים ואנחנו מברכים עליהם ומוקירים.

גילה גמליאל: יחד עם זאת, אם מדובר בבגירים שיודעים מה הם עושים ומקבלים את הסכמתם, אני לא הולכת עכשיו להיכנס לנבכי איך בדיוק, כמה ולמה.

גילה גמליאל: לדעתי זה כבר מוגזם.

מיכל רוזין: אבל החוק הזה נכנס לנבכי כמה ולמה.

<אלעד שפר: אבל זה אירוע קידום מכירות.

מיכל רוזין: אני רוצה להבהיר, אתם הסברתם בתשובה – אחרת אני מצטרפת אליו – שמתחמים כאלה, למשל ביום הסטודנט, יהיו אסורים מעתה והלאה.

מיכל רוזין: לא משנה אם יהיה כתוב עליהם "דובק" או שם של חברה אחרת או לא יהיה כתוב, זה לא משנה.

מיכל רוזין: ברגע שמישהו משלם על המתחם הזה, זה אסור.

מיכל רוזין: זה מה שאני מבינה מהצעת החוק.

<חיים גבע-הספיל: לא, הוא אסור כאשר הוא פרסומת.

<חיים גבע-הספיל: את מחריגה את המתחם הזה עכשיו.

גילה גמליאל: לפי מה שהוא אומר, במילים אחרות, פרסומת אין, אבל אם מחליטים- - -

מיכל רוזין: הוא לא אומר שאם הם ייכנסו עכשיו למתחם הסגור הזה, שאני קוראת לו "תאי הגזים" בכנסת, שם מעשנים, ויחלקו לאנשים חומר או יחתימו אותם במתחם הזה, אתה אומר שהסעיף הזה מתיר את זה.

מיכל רוזין: אני שואלת אותך, נתת דוגמה של מקום שמלכתחילה הוא לא איזה מתחם סגור שגוף ציבורי מקים אלא זה בעצם פרסומת.

גילה גמליאל: לא, הוא מדבר על אותו מתחם סגור שדיברת עליו.

מיכל רוזין: עצם זה שמקימים ביום הסטודנט כזה דבר, זה פרסומת, אז זה אסור מלכתחילה על-פי סעיף קודם.

<חיים גבע-הספיל: בגלל שזה מוחרג.

<חיים גבע-הספיל: את אומרת, המקום הזה לא ייראה כפרסומת.

מיכל רוזין: לא, אני לא אומרת.

מיכל רוזין: אתה אומר שהכללת את זה כבר, הכללת את זה בסעיף הקודם.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לענות לחברת הכנסת רוזין.

אבישי ברוורמן: עו"ד עצמון מפנה את תשומת לבי לכך שבתיקון לסעיף 8 כתוב "לא יפיץ אדם לצרכן ולא יחלק לאדם אחר במסגרת עסקית, טבק או מוצר עישון, בלא תמורה, בתמורה סמלית או בתמורה לטבק או מוצר עישון אחר.

אבישי ברוורמן: ..".

אבישי ברוורמן: זה מופיע במקום אחר.

<חגית אברהמי: גם אירוע פומבי היום אסור.

<חגית אברהמי: אסור היום לעשות פרסומת ביום הסטודנט.

<אלעד שפר: אבל כן עושים את זה.

אבישי ברוורמן: אם יהיה צורך להתייחס ליום הסטודנט אנחנו נחדד את זה.

אבישי ברוורמן: סליחה, אני חושב שבמקרה הזה צריך להוריד את זה.

אבישי ברוורמן: אם אנשים מחליטים לעשות, שיעשו מה שיעשו, יש התקשרות איתם.

אבישי ברוורמן: לגבי אירועים פומביים – יש פה שני יושבי-ראש לשעבר של אגודות סטודנטים, איציק שמולי וגילה גמליאל.

אבישי ברוורמן: בסעיף המתאים נאסור על הדברים האלה.

מיכל רוזין: שלא יהיו פה מתחמי עישון.

<אלעד שפר: אז אני שב וחוזר, אולי אפשר להוסיף בהגדרת "פרסומת": "ואירועי קידום מכירות".

<איתי עצמון: למה אתה חושב שזה לא חל?

מיכל רוזין: הם אמרו שזה חל.

מיכל רוזין: לכן נכנסתי לאי-הבנה.

מיכל רוזין: הם ענו לך שזה חל.

<חיים גבע-הספיל: נבדוק את זה שוב.

<רוני גמזו: אם נחשוב שזה לא חל, נוסיף.

אבישי ברוורמן: אם נחשוב שזה לא חל, נוסיף.

<אירית מנטש: אני רוצה, בבקשה, להתייחס לכך שיהיה קשה מאוד לאכוף את זה.

<אירית מנטש: כפי שכאשר יגידו לנוער שזה רק מגיל 18 ומעלה זה עוד יותר ימשוך אותו.

<אירית מנטש: ויש פה בעיה נוספת, איך בדיוק יאכפו את זה?

<אירית מנטש: נכנסתי עכשיו לאתר אינטרנט ואני נדרשת להצהיר שאני בת 18.

<אירית מנטש: נגיד שאני בת 16.

<אירית מנטש: מישהו יכול להוכיח שאני באמת בת 18?

<רוני גמזו: לא, אבל כתוב כאן "הסכמה מפורשת מראש ובכתב".

<אירית מנטש: אבל מה זה אומר?

<רוני גמזו: זה לא רשימות לקוחות של You, זה לא הולך כך.

<אירית מנטש: באינטרנט זה לא כמו בהצטרפות ל"ניוז-לטר"?

מיכל רוזין: גם באינטרנט זה רמאות, זה עבירה על החוק.

<אירית מנטש: איך אפשר לדעת?

<רוני גמזו: דרישה להסכמה בכתב, ככל הידוע לי, היא לא אישור אלקטרוני.

איציק שמולי: בוודאי שכן.

<אירית מנטש: אולי נדרש להבהיר את זה.

איציק שמולי: אתה טועה, רוני גמזו, אתה בפירוש טועה.

איציק שמולי: כשאדם מסמן באינטרנט "וי", שהוא רוצה לקבל מידע, זה חתימה לכל דבר ועניין ותקף מבחינה חוקית.

<איריס אפשטיין: אם אפשר להבהיר איך פועל אתר אינטרנט סגור.

אבישי ברוורמן: רבותי, מי יוציא אותנו מן המבוך הזה, בעניין האירועים הגדולים?

<איריס אפשטיין: אם אפשר להסביר איך פועל אתר אינטרנט מוגבל גישה.

<אירית מנטש: כפי שיש אתרי פורנוגרפיה, שבהם אדם נדרש להצהיר שהוא בן 18, אותו דבר, זה יפעל באותה צורה, ובאותה צורה בני נוער ייכנסו לאתר.

<איריס אפשטיין: הרי האחריות עלינו לוודא שהאדם הוא בן 18.

<אירית מנטש: אין לך דרך לוודא את זה.

<איריס אפשטיין: אני מסבירה מה הדרך.

<איריס אפשטיין: כדי להיכנס לאתר כזה בלי שאנחנו נעבור על החוק, אדם חייב להקליד את מספר תעודת הזהות שלו.

<איריס אפשטיין: אנחנו אחראים לוודא שזה מספר תעודת זהות של אדם מעל גיל 18.

<אירית מנטש: אז הוא יכניס את מספר תעודת הזהות של הוריו ואת לא תדעי.

מיכל רוזין: אבל זה כבר רמאות.

אבישי ברוורמן: בעולם הזה, אתם יושבים פה כאילו יש אפשרות לאכוף על כולם להתנהל.

אבישי ברוורמן: אנשים, פרט לעישון, עושים מעשים איומים, מתנהגים לא בסדר.

אבישי ברוורמן: גם את הילדים שלי לא הצלחתי לחנך הכי טוב, גם אני לא יצאתי הכי מחונך.

אבישי ברוורמן: לכן חלק מן הדברים אפשר לעשות וחלק אי אפשר לעשות.

אבישי ברוורמן: החוכמה היא להבדיל בין שניהם.

אבישי ברוורמן: לכן תמצאו לנו נוסח מתאים ולא נבזבז פה את כל זמן הדיון רק על זה.

אבישי ברוורמן: הלאה.

גילה גמליאל: ניסוח מתאים ברוח חברי הכנסת, חברות הכנסת בעיקר.

אבישי ברוורמן: שהמבוגרים הם מבוגרים.

אבישי ברוורמן: נכון שהם עושים טעויות גדולות למרות שהם מבוגרים, אבל זכותם לעשות טעויות.

חנא סוייד: יש פה פטרנליזם.

אבישי ברוורמן: הפטרנליזם פה מוגזם.

אבישי ברוורמן: רבותי, תסתכלו מה בני אדם עושים היום.

מיכל רוזין: אם זה מונע פגיעה בבני אדם אנחנו מוכנים להיות פטרנליסטים גם.

אבישי ברוורמן: צריכה להיות מידתיות.

גילה גמליאל: מידתיות היא שֵם קוד.

אבישי ברוורמן: נמשיך הלאה, עו"ד גולדברג.

אבישי ברוורמן: בשעה 13:30 אסיים כדי שחברי הכנסת שהגיעו וכל החברים שנמצאים כאן יאכלו ארוחת צהרים וירגישו טוב בכנסת.

<מיכל גולדברג: מדובר פה בסייג נוסף.

<מיכל גולדברג: כפי שאמרנו, יש איסור כולל על פרסומת.

<מיכל גולדברג: מדובר פה על סייג נוסף לאיסור על פרסומת.

<מיכל גולדברג: הכוונה לפרסומת, ככל שהיא מוצגת בתוך חנות שמוכרת מוצרי טבק בלבד – והוספנו כאן גם חנות שמוכרת מוצרי טבק ואלכוהול – היא אפשרית.

<מיכל גולדברג: זאת אומרת, ככל שהפרסומת נמצאת בתוך החנות ולא גלויה לעין מחוץ לאותו מתחם של החנות.

<הלנה ביילין: אני רוצה להעיר על זה.

<הלנה ביילין: זאת הנקודה העיקרית אצלנו.

<הלנה ביילין: יש לנו שתי נקודות בסך הכול בכל החוק הזה, ששתיהן לפי דעתי הגיוניות.

<הלנה ביילין: בסעיף הזה אנחנו מבקשים שיתייחסו אלינו, וגם אל חנויות צידה לאניות, פה שכחתם להתייחס אליהן, וגם אל כלי טיס, שפה שכחתם להתייחס אליהם.

אבישי ברוורמן: בתור אקס-טריטוריאליים.

מיכל רוזין: כבר החריגו אותם.

<הלנה ביילין: אבל זה לא חל פה.

<הלנה ביילין: למרות שהם החריגו, זה רק מההגדרה "שיווק".

<הלנה ביילין: כאן זה חל על אזהרות, ההחרגה לא חלה פה.

<הלנה ביילין: אני מבקשת שיתייחסו, כדי שנוכל לקיים את כל מה שמוטל עלינו על-ידי רשות שדות התעופה במתחם שקיבלנו ובמוצרים שאנחנו חייבים למכור, שבאזור – אני מתחייבת שיהיה לנו אזור ייעודי שבו תהיה הפרסומת הפנימית ואפשר יהיה להציג את הסיגריות.

<הלנה ביילין: אם יהיה צורך בהצעת נוסח אשלח את הנוסח.

<רוני גמזו: אני דוחה את הבקשה הזאת.

<רוני גמזו: יש פה חנות מסוימת, הגדרה מסוימת.

<רוני גמזו: אם בתוך מתחם הדיוטי-פרי יבנו מתחם חיצוני, מתחם פנימי נפרד, אני לא יודע- -

<הלנה ביילין: אין לנו.

<רוני גמזו: - - חנות נפרדת שעונה להגדרה הזו, מאה אחוז.

<רוני גמזו: אבל בדרך שזה נמצא כרגע אתם לא נפרדים, אתם מערך שמוכר, כפי שאמרת, לא מעט.

<רוני גמזו: הרבה מאוד ישראלים רואים בזה חנות לכל דבר.

<רוני גמזו: אני לא יכול להחריג אתכם כי אתם חנות לכל דבר.

<הלנה ביילין: אני רוצה, בבקשה, להמשיך את הדיון הזה.

<הלנה ביילין: זה לא רק בנפשנו, זה בנפשם של רבים מאוד , כולל רשות שדות התעופה.

<הלנה ביילין: אנחנו קיבלנו מתחם נתון.

<הלנה ביילין: אנחנו לא גרים ברחוב בתל-אביב ולא בכיכר המדינה.

אבישי ברוורמן: אתם לא יכולים לבנות חנות נפרדת.

<הלנה ביילין: אנחנו לא יכולים.

<הלנה ביילין: יש לנו קופות משותפות.

<הלנה ביילין: אנחנו חייבים למכור את המוצרים הללו.

<הלנה ביילין: אגב, זה לא חנות לילדים.

<הלנה ביילין: יש חנות בגדי ילדים, יש חנות צעצועים.

<הלנה ביילין: אלה חנויות נפרדות.

<הלנה ביילין: זה חנות שיש בה אלכוהול וסיגריות ליד, ואני מתחייבת שזה יהיה בנפרד, אבל לא בצורה כזאת שאחר כך נצטרך את כל המערכת הזאת.

<הלנה ביילין: יש זמן נתון, אנשים נוסעים, הם לא יכולים עכשיו לרוץ מחנות לחנות.

<הלנה ביילין: לא נעמוד בתנאים הללו.

<רוני גמזו: אז אל תפרסמו, זה הכול.

<הלנה ביילין: זה גם הצגה, לא רק פרסום.

<רוני גמזו: כאשר נגיע להצגה נדבר על זה.

<הלנה ביילין: זה באותו סעיף.

<הלנה ביילין: בסעיף החנות הייעודית מדובר על הצגה ופרסום פנימי.

<הלנה ביילין: אני לא רוצה לפרסם בחוץ.

<רוני גמזו: אנחנו מדברים פה על הפרסומת.

<רוני גמזו: זה אוסר עליכם בחנות שלכם לפרסם.

<רוני גמזו: זה הכול.

<הלנה ביילין: ולהציג.

מיכל רוזין: איפה להציג?

מיכל רוזין: לא רשום פה "להציג".

<הלנה ביילין: בסעיף 4א.

<רוני גמזו: עוד לא הגענו ל-4א.

איציק שמולי: אתה באמת חושב שמישהו מגיע לחנות דיוטי-פרי ושם מחליט בפעם הראשונה לעשן?

<רוני גמזו: זאת שאלה שכל אחד יכול לשאול: אתה באמת חושב שהוא קרא את המודעה בעיתון והתחיל לעשן בגללה?

<רוני גמזו: אתה באמת חושב שהשלט על ה"פיצוצייה" גרם לו לעשן?

<רוני גמזו: אתה באמת חושב שהפרסום במגזין גרם לו לעשן?

<רוני גמזו: הדברים האלו הם cues to action.

<רוני גמזו: אתה יוצר אווירה.

<רוני גמזו: אתה יוצר אווירה בתרבות הישראלית, אתה יוצר אווירה בפרסומים ב"פיצוציות".

<הלנה ביילין: אנחנו חייבים למכור סיגריות.

<רוני גמזו: אתה יוצר את האווירה בעיתונות, אתה יוצר את האווירה בדיוטי-פרי.

<רוני גמזו: אתה יוצר אווירה.

<רוני גמזו: האדם חי באווירה נורמטיבית.

<רוני גמזו: אנחנו רוצים באופן מפורש בחוק הזה לאט-לאט לשנות את התרבות וליצור מצב שזה לא הנורמטיבי.

<רוני גמזו: כשאתה עובר בדיוטי-פרי ליד השוקולד וליד הבושם, שלא תימשך לקנות פקט סיגריות ועוד שני פקטים, לא תימשך.

<רוני גמזו: נכון שאתה מעשן, אבל אם קנית שני פקטים לא תעשן אותם?

<הלנה ביילין: קודם כול, אסור שניים.

גילה גמליאל: מה קורה בעולם?

אבישי ברוורמן: השאלה שחברת הכנסת גמליאל שואלת, וחלק מאתנו היה פעם בעולם, איך זה לגבי התחרות.

גילה גמליאל: אני כלא מעשנת לא עוברת בכלל ליד דוכני הסיגריות האלה.

אבישי ברוורמן: לגבי התחרות, כשאתה מסתובב עכשיו ב"היתרו", בניו-יורק, במזרח אירופה.

<הלנה ביילין: גם במטוס.

אבישי ברוורמן: אני שואל כרגע באזור עצמו.

אבישי ברוורמן: יש פה גם ממד תחרותי מול מקומות אחרים.

<רוני גמזו: תחרות בין נמלי תעופה אחרים בעולם.

<רוני גמזו: ברשותך, היושב-ראש, אסביר למה פה אנחנו כל-כך מנסים להוריד את כל המסרים האלה.

<רוני גמזו: קודם כול, היינו מוכנים להעתיק את מה שקורה באוסטרליה, היינו מוכנים להעתיק את מה שקורה במרבית מדינות אירופה, במרבית מדינות ה-OECD.

אבישי ברוורמן: פרופ' גמזו, עצור את ההתלהבות רגע, תסביר לי בעניין הדיוטי-פרי, כי כולנו קצת מכירים את זה.

אבישי ברוורמן: תסביר לי איך יהיה פה בחוק החדש ומה קורה באירופה.

אבישי ברוורמן: האם אנחנו מעתיקים את הקורה באירופה עכשיו?

<רוני גמזו: ברוב המדינות יש הגבלה.

<רוני גמזו: יש מדינות שבהן מכירת הסיגריות נעשית בחנויות סגורות בדיוטי-פרי.

<רוני גמזו: יש התייחסות לזה.

<רוני גמזו: במדינות אחרות מבוצע תהליך שונה.

<רוני גמזו: יש מדינות שבהן המגבלה- - -

אבישי ברוורמן: תן לנו דוגמאות: גרמניה, צרפת.

<רוני גמזו: אני לא יודע.

<רוני גמזו: אם נצטרך ניתן לכם דוגמאות של מדינה אחר מדינה.

<רוני גמזו: צריך גם להבין שבמדינת ישראל, כל סעיף שיהיה כאן תוכלו לראות שבמדינה זאת זה לא נמצא, במדינה זאת זה לא נמצא.

אבישי ברוורמן: אני שואל אותך רק אינפורמטיבית, בניסיון להבין.

אבישי ברוורמן: אנחנו בשלב המידע.

אבישי ברוורמן: אתה בשלב מסע הצלב.

אבישי ברוורמן: אנחנו בשלב של ללמוד כדי להחליט נכון.

אבישי ברוורמן: אני שואל אותך, כאשר אנשים נכנסים לדיוטי-פרי בלונדון, בפריז או בברלין איך קורה התהליך הזה שעל-ידו מושכים אותם לאזור הטבק לעומת התהליך הישראלי הקיים והתהליך הישראלי המוצע?

אבישי ברוורמן: תן לנו קצת דוגמאות, להבין איך זה קורה במקומות אחרים.

<רוני גמזו: להערכתי ברוב המקומות אין פרסומות.

<רוני גמזו: אנחנו מדברים פה על הפרסום.

<רוני גמזו: עו"ד ביילין, אני סבור שעיקר ההתנגדות שלה היא לעניין ההצגה.

<רוני גמזו: נגיע להצגה.

<רוני גמזו: אנחנו בסעיף 3, סעיף הפרסום.

אבישי ברוורמן: לגבי פרסום אין דבר כזה?

<רוני גמזו: אין דברים כאלה.

אבישי ברוורמן: איציק שמולי, אתה זוכר?

אבישי ברוורמן: אין פרסומת לסיגריות בנמלי תעופה שונים?

איציק שמולי: הייתי מבקש ממרכז המחקר והמידע של הכנסת לבדוק את זה.

<הלנה ביילין: אבל הפרסום הפנימי לא כל-כך מעניין אותי.

<הלנה ביילין: יותר מעניין אותי ההצגה.

<רוני גמזו: אפילו הם לא מתנגדים, אז מה אתם מתנגדים כל הזמן?

אבישי ברוורמן: סליחה, לך ותרוץ מרתון 30 קילומטרים עוד פעם, תחזור ותירגע.

אבישי ברוורמן: אמרת לי שרצת הבוקר.

איציק שמולי: אני רוצה להסביר לך למה אנחנו כל-כך מתנגדים.

מיכל רוזין: אנחנו גם לא מתנגדים.

מיכל רוזין: אנחנו שואלים שאלות הבהרה, וזה לגיטימי.

<רוני גמזו: אני מתנצל.

איציק שמולי: כשמשרד הבריאות מקדם חקיקה שמונעת עישון בפומבי זה משהו שאני, אפילו כחבר כנסת צעיר ולא ותיק כמוך, מסוגל להבין ולהתחבר לרציונל שלו.

איציק שמולי: כאשר אתה מביא לפה חקיקה שהיא כל-כך פטרנליסטית ולא מצליח להסביר לנו את ההיגיון הטמון בהצעה הזאת, אז מה אתה מתפלא?

<רוני גמזו: הסברתי הרגע את ההיגיון.

איציק שמולי: אף אחד פה לא נגד משרד הבריאות ואף אחד מחברי הכנסת שנמצאים פה לא מעשן.

מיכל רוזין: אף אחד לא רוצה לעודד עישון, להיפך.

<רוני גמזו: אני איש מקצוע.

<רוני גמזו: הסברתי את ההיגיון.

<רוני גמזו: הסברתי לכם שיש פה אווירה של עידוד עישון.

<רוני גמזו: אתה רואה תוכנית טלוויזיה, התוכנית "בני ערובה".

<רוני גמזו: מישהו מאוד-מאוד לחוץ רוצה להירגע אז בתוכנית הטלוויזיה הוא מדליק סיגריה.

<רוני גמזו: זה cues to action.

<רוני גמזו: מחר אדם יעבור ליד מקום מסוים והוא יקנה את הפקט, כך זה עובד.

<רוני גמזו: כל עוד אתם כמחוקקים לא תעשו שינוי – אתם, אני לא יכול שינוי – ישראל לא תרד בשיעור העישון במדינה, לא תרד.

מיכל רוזין: אנחנו מסכימים, אבל השאלה למה לא לגיטימי שנשאל שאלות הבהרה כדי שנבין, כדי שנדע גם להסביר את זה אחר כך?

<רוני גמזו: איבדתי את הסבלנות לרגע.

<רוני גמזו: זה קורה לי פעם ב-3 שנים.

אבישי ברוורמן: בוא נעשה בינינו הסכם.

אבישי ברוורמן: פרופ' גמזו, אתה יודע שכולנו מעריכים.

אבישי ברוורמן: כולם פה בעד המאבק.

אבישי ברוורמן: כולם רוצים שישראל תהיה יותר בריאה, כולם תומכים בהצעת החוק.

גילה גמליאל: ובעיקר לאכוף את מה שנחקק.

אבישי ברוורמן: וגם מעריכים את המסירות שלך, אבל אנא תקשיב בתבונה.

אבישי ברוורמן: יש פה אנשים שהולכים אתך יחדיו ולא נגדך ולכן תקשיב להם בתבונה.

<רוני גמזו: מאה אחוז.

אבישי ברוורמן: עו"ד ביילין, מילה אחרונה.

גילה גמליאל: הייתי רוצה לשמוע כאן, לפני שמגישים לי חוקים נוספים, על האכיפה של החוקים הקיימים.

<הלנה ביילין: אני רוצה לענות לעניין המצומצם שלנו, לא כזה רחב.

<הלנה ביילין: יש לנו מכרז שדורש מאתנו למכור מוצרי טבק.

<הלנה ביילין: יש לנו מוצרים מיוחדים שיש לנו עליהם אקסקלוסיביות ועל זה אנחנו משלמים 200 מיליון דולר בשנה לרשות שדות התעופה.

<הלנה ביילין: איך נמכור אם לא נוכל למכור?

<הלנה ביילין: בשביל לשלם את התמלוגים האלה בזמן קצוב של נוסע יוצא, כשהאלטרנטיבה היא שירכוש את המוצרים בחוץ לארץ, אני לא מבקשת לפרסם ולא מבקשת לעודד, ואני בעצמי לא מעשנת, אבל אי אפשר להגביל אותנו, שזה יהיה מין משהו בתוך איזה דבר נסתר לא קיים וכל אחד ירוץ ויגיד: טוב, יש לי כבר בין כה טיסה.

<הלנה ביילין: לכן חייבים להתייחס אלינו טיפה בחריגה.

<הלנה ביילין: זה לא שכל אחד יכול לבחור לו.

<הלנה ביילין: לכל נוסע יש זמן מוגבל.

<הלנה ביילין: ואנחנו חייבים לשלם, זה התחייבות ל-10 שנים, זה הרבה כסף.

<הלנה ביילין: אנחנו מוכרים בכל ימות השנה למעט ביום כיפור.

אבישי ברוורמן: עו"ד עצמון ואז אסיים את הדיון.

<איריס אפשטיין: יש פה הרבה דברים שנוגעים לשוק המקומי, לנקודות המכירה, שעוד לא עלו.

<רוני גמזו: עוד לא הגענו לסעיף ההצגה.

<רוני גמזו: אנחנו בסעיף הפרסום.

<איריס אפשטיין: אנחנו מדברים על סעיף הפרסום בנקודת המכירה.

<איריס אפשטיין: הדיון עד עכשיו התרכז רק בדיוטי-פרי.

<איריס אפשטיין: גם על מקומות המכירה בארץ יש לנו הרבה מה להגיד, ואם אפשר עכשיו אז בשמחה.

אבישי ברוורמן: עו"ד עצמון, מה רצית לומר?

<איתי עצמון: יש לי שאלה למשרד בריאות.

<איתי עצמון: מכיוון שהדין הישראלי חל גם על כלי טיס ישראלי ועל כלי שיט ישראלי, גם כשהם נמצאים מחוץ לתחומי מדינת ישראל, האם הכוונה להחיל גם עליהם את האיסורים האלה?

<מיכל גולדברג: האיסור כאן הוא איסור לפרסום.

<איתי עצמון: למשל אם יש מודעה על עגלת דיוטי-פרי במטוס ישראלי, היא לא תוכל להיות יותר?

<מיכל גולדברג: ככל שמדובר בפרסומת אז היא אסורה.

<איריס אפשטיין: מדובר בנושא רחב.

<איריס אפשטיין: האם אפשר לקבל זמן דיבור בדיון הבא?

אבישי ברוורמן: כן, בדיון הבא.

אבישי ברוורמן: קודם כול, אני מודה לכולם על ההקשבה.

אבישי ברוורמן: פרופ' גמזו, אנחנו מאוד מעריכים אותך.

אבישי ברוורמן: אני מבקש ממשרד הבריאות להעביר, זמן מספיק לפני הישיבה הבאה, נוסח מתוקן וגם התייחסות להערות ולהסכמות שנתקבלו במהלך הדיון היום.

<לאה ורון: אני מבקשת שמי שלא נרשם לישיבה אצל הרשמת הפרלמנטרית ייגש בסיומה ויירשם.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אני מודה לכם, תודה שהגעתם.