ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 233, 2013-12-09 11:15

ניסן סלומינסקי: רבותי, יש בפנינו שלושה צווים: צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה מס' 5), התשע"ג–2013; צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 27), התשע"ג–2013; צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 28), התשע"ג–2013 (העלאת מס הקנייה על מוצרי יוקרה).

ניסן סלומינסקי: מי מכם מסביר?

<נטליה מירוניצ'ב: נטליה מירוניצ'ב, רשות המסים.

<נטליה מירוניצ'ב: יש לנו פה שלושה צווים, שלושתם דנים ביישום אותה החלטת ממשלה, שמבקשת להטיל מס קנייה על מוצרי יוקרה.

יעקב ליצמן: הממשלה דנה על זה?

<נטליה מירוניצ'ב: כן, קיימת החלטת ממשלה.

יעקב ליצמן: אז זה החלטת ממשלה?

<נטליה מירוניצ'ב: כן.

<נטליה מירוניצ'ב: בנוגע לצו הראשון, הצו מבקש להטיל מס קנייה מוגדל על רכב יוקרה.

<נטליה מירוניצ'ב: רכב יוקרה מוגדר כרכב שמחירו לצרכן מעל 300,000 שקלים.

<נטליה מירוניצ'ב: המס מוטל באופן הדרגתי, כלומר זה לא שהרכב עבר בשקל את הרף שנקבע ופתאום קופץ עליו מס, אלא המס עולה באופן הדרגתי, ככל שהרכב יותר יקר כך המס עליו יותר גבוה.

יעקב ליצמן: עד תקרה של?

<נטליה מירוניצ'ב: עד תקרה של 20%.

ניסן סלומינסקי: 20% תוספת או 20% סך הכול?

<נטליה מירוניצ'ב: 20% תוספת.

ניסן סלומינסקי: על כמה?

ניסן סלומינסקי: כמה המס הקיים?

<נטליה מירוניצ'ב: המס הכללי הוא 83%.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, אנחנו משלמים פי-שניים יותר ממה שזה שווה.

<נטליה מירוניצ'ב: 83% פחות ההפחתות הרגילות של זיהום אוויר ושל - - -

ניסן סלומינסקי: אביזרי ביטחון.

יעקב ליצמן: המחירון של מי?

<נטליה מירוניצ'ב: מחירון של היבואן.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, כמה שזה בחוץ-לארץ, על זה 20%.

<נטליה מירוניצ'ב: לא.

ניסן סלומינסקי: לא.

יעקב ליצמן: זה מכס רגיל, על זה גדל - - -

ניסן סלומינסקי: עוד 20%, כן.

<נטליה מירוניצ'ב: כלומר, במקום 83%, במקסימום - - -

יעקב ליצמן: ביחד כמה זה?

<נטליה מירוניצ'ב: ביחד, במרבית כלי הרכב, אלה שנכנסים לתוך התחום, בממוצע זה גדל ב7%.

בועז טופורובסקי: אבל עד 97%.

יעקב ליצמן: אני לא חולק, אני רוצה רק להבין.

יעקב ליצמן: רכב שעולה 300,000 שקלים בחוץ-לארץ.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: בארץ.

<נטליה מירוניצ'ב: הוא צריך לעלות בארץ.

יעקב ליצמן: אחרי מסים.

ניסן סלומינסקי: היא מדברת אחרי המסים.

<נטליה מירוניצ'ב: זה לא מחיר יבוא, זה מחיר לצרכן, כולל כל המסים, כולל מע"מ.

יעקב ליצמן: כולל המס הראשון.

<נטליה מירוניצ'ב: כולל המס הראשון, כולל מע"מ, וכולל המס השני גם.

יעקב ליצמן: כולל התוספת?

<נטליה מירוניצ'ב: התוספת.

יעקב ליצמן: לא הבנתי.

יעקב ליצמן: התוספת חלה על מה?

<טמיר כהן: צריך להסביר את המדרגה.

יעקב ליצמן: על מה חלה התוספת?

יעקב ליצמן: רכב עולה בחוץ-לארץ 5,000$, 10,000$ - תיאורטית.

יעקב ליצמן: באים כאן ומוסיפים מס קנייה על כל הדברים.

יעקב ליצמן: משם את מטילה מס עוד 20%?

<נטליה מירוניצ'ב: לא, אתה צריך להבדיל.

<נטליה מירוניצ'ב: הרכב נכנס לארץ, נניח הוא עולה 10,000$, זה רכב זול.

יעקב ליצמן: זה זול.

יעקב ליצמן: אוקיי.

יעקב ליצמן: 15,000$.

<נטליה מירוניצ'ב: משום מה, היבואן שלו החליט שהוא רוצה רווחים מאוד גדולים, קבע לו מחיר מעל 300,000, אנחנו אומרים – פה נכנס המיסוי הנוסף.

יעקב ליצמן: 300,000, האם זה כולל כבר את המס הראשון, וכמה מסים זה כבר כולל?

ניסן סלומינסקי: הכול.

<נטליה מירוניצ'ב: כולל את הכול.

יעקב ליצמן: כולל כבר את ה-20%?

<נטליה מירוניצ'ב: כן.

יעקב ליצמן: אני לא מבין את זה.

<טמיר כהן: זה כל המסלול.

ניסן סלומינסקי: את אומרת כך – כל רכב, אחרי שהעבירו את הכול, יש מחיר לצרכן.

ניסן סלומינסקי: אם נוסיף לו 20%, הוא יעבור את הסף של ה-300,000?

<נטליה מירוניצ'ב: מי שנמצא פחות מ-300,000, אין עליו מס נוסף, והמחיר לא ישתנה.

ניסן סלומינסקי: יש לך כרגע מחיר לצרכן על רכב, נניח שהוא 290,000.

ניסן סלומינסקי: עליו יוסיפו 20% או לא?

<נטליה מירוניצ'ב: לא.

ניסן סלומינסקי: לא יוסיפו.

ניסן סלומינסקי: למרות שאם יוסיפו את ה-20%, הוא יעבור את ה-300,000.

בועז טופורובסקי: לפני התוספת.

ניסן סלומינסקי: לעומת זאת, אם המחיר הצרכן שלו זה 305,000, עליו מוסיפים את ה-20%.

<נטליה מירוניצ'ב: כן.

<נטליה מירוניצ'ב: על החריגה.

ניסן סלומינסקי: רק על החריגה?

<נטליה מירוניצ'ב: זה באופן יחסי.

ניסן סלומינסקי: רק על ה-5,000?

<נטליה מירוניצ'ב: 5,000 חלקי המחיר של 305,000, כפול 20%, כלומר התוספת שלו תהיה מאוד קטנה.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: כי אתם לוקחים רק על התוספת כמעט.

<נטליה מירוניצ'ב: כן, רק על התוספת.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: זה לא 20% על כל ה-300,000, זה רק על מה ששווה מעל.

ניסן סלומינסקי: אם נניח הוא שווה 400,000, בגדול, זה יהיה רק מה-100,000, ה-20%.

<נטליה מירוניצ'ב: נכון.

יעקב ליצמן: עוד פעם, כדי שאני אבין.

יעקב ליצמן: רכב עולה 200,000 שקלים, תיאורטית.

יעקב ליצמן: על זה יש מס קנייה, על זה יש מס - - -

ניסן סלומינסקי: הכול הכול.

ניסן סלומינסקי: בסוף מגיעים לכמה?

יעקב ליצמן: אם כל הדברים ביחד עולים 290,000 שקלים, אין כלום.

יעקב ליצמן: אם זה עולה 305,000 שקלים - -

ניסן סלומינסקי: על ה-5,000 יש 20%.

יעקב ליצמן: - - על ה-5,000 יש 20%,

יעקב ליצמן: שזה - - -

ניסן סלומינסקי: מס יוקרה.

<קריאה: 1,000 שקלים.

יעקב ליצמן: זה אני יודע, אני רוצה להבין כמה מס כתבו באוצר שזה הולך להכניס למדינה.

בועז טופורובסקי: 70 מיליון שקלים.

יעקב ליצמן: זה לא 70 מיליון שקלים – אני לא יודע איך תקרא לי – על מה שהיא מסבירה כרגע לא מקבלים 70 מיליון.

ניסן סלומינסקי: הרב ליצמן, כמה עולה ג'יפ?

יעקב ליצמן: תעשה את כל הרכבים וכל הג'יפים וכל המטוסים - -

ניסן סלומינסקי: כמה הם עולים?

יעקב ליצמן: - - וכל המזל"טים, זה לא עולה 70 מיליון.

<נטליה מירוניצ'ב: כולל יבוא אישי גם.

<נטליה מירוניצ'ב: יבוא אישי, הרבה נכנס פה.

ניסן סלומינסקי: יש לך מושג כמה כלי רכב עוברים את ה-300,000?

ניסן סלומינסקי: בערך.

<נטליה מירוניצ'ב: אנחנו מדברים על סדר גודל של 3% ממצבת כלי הרכב.

ניסן סלומינסקי: רב יעקב, היא אומרת ש-3% מסך הרכבים עובר את ה-300,000 שקלים.

יעקב ליצמן: יכול להיות שהקורקינט שלי עולה 300,000 – שאין לי.

ניסן סלומינסקי: ואתם עשיתם הערכה שזה יכניס 70 מיליון?

<נטליה מירוניצ'ב: כן, סדר גודל.

יעקב ליצמן: אין 70 מיליון, אין 20 מיליון.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: היא אומרת שכן.

ניסן סלומינסקי: זה יכול להיות, 3%.

<נטליה מירוניצ'ב: זה גם לא בנוי להיות מס פיסקלי.

ניסן סלומינסקי: מה עוד יש?

<נטליה מירוניצ'ב: מה שחשוב פה להדגיש, שזה חל רק על רכב שהמס הכללי עליו הוא 83%.

<נטליה מירוניצ'ב: זה לא חל על מוניות, למשל, כשהמס הבסיסי הוא 8%; זה לא חל על רכב היברידי עד קבוצת תיאום 2 או רכב פלגים, כשהמס שם הוא 20% או 30%.

<נטליה מירוניצ'ב: כלומר, רכב יכול להיות יקר בגלל הטכנולוגיה, שם זה לא יחול.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

יעקב ליצמן: זה חל על מטוסים גם כן.

<נטליה מירוניצ'ב: מטוסים זה הצו הבא.

יעקב ליצמן: אוקיי.

יעקב ליצמן: האם זה חל על מטוסי צה"ל?

ניסן סלומינסקי: תיכף נגיע למטוסים, נגמור עם הרכב.

ניסן סלומינסקי: אם לרכב יש אמצעי בטיחות משוכללים, האמצעים האלה לא נחשבים, יורדים מהמחיר, נכון?

ניסן סלומינסקי: אם הבנתי נכון.

<נטליה מירוניצ'ב: אם לרכב יש מערכות בטיחות, וגם נגיד ביצועים טובים מבחינת איכות הסביבה - - -

ניסן סלומינסקי: זה יורד מהמחיר הבסיסי שלו.

<נטליה מירוניצ'ב: אם הוא יקר אנחנו מחשבים את המס הגבוה, אבל מזה מורידים את ההפחתות הרגילות.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שבעיקרון, הוא היה 305,000 אבל בגלל שיש לו את כל זה, ירדו נניח 10,000, אז הוא ירד מהסף הזה.

<נטליה מירוניצ'ב: יכול להיות, כן.

יעקב ליצמן: האם זה חל על מטוסי צה"ל?

ניסן סלומינסקי: עכשיו נגיע לצו הבא.

יעקב ליצמן: מזל"טים של צה"ל.

ניסן סלומינסקי: בתוך הצו הזה יש עוד דברים?

<נטליה מירוניצ'ב: בצו הזה רק רכב.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: הצו השני.

יעקב ליצמן: האם זה חל על רכב של צה"ל?

<נטליה מירוניצ'ב: הצו השני מבקש להטיל - - -

יעקב ליצמן: שאלתי אם זה חל על רכב של צה"ל.

ניסן סלומינסקי: זה חל על רכבים של צה"ל?

<נטליה מירוניצ'ב: רכב של צה"ל - תלוי איזה סוג של רכב.

יעקב ליצמן: אם הוא עומד בקריטריונים שאת אמרת – 300,000 שקלים, כל הדברים האלה.

ניסן סלומינסקי: נניח, הרכבים של האלופים.

ניסן סלומינסקי: זה עובר?

<טמיר כהן: הם לא מגיעים ל-300,000.

<נטליה מירוניצ'ב: אם זה עובר את ה-300,000, כן.

ניסן סלומינסקי: אם זה מגיע, זה חל גם עליהם?

<נטליה מירוניצ'ב: אם זה יעבור, כן.

ניסן סלומינסקי: חל גם עליהם.

ניסן סלומינסקי: לא על טנקים, אבל על רכב נניח של האלופים.

יעקב ליצמן: עוד מעט נשאל למה, כי אם זה על טרקטורונים, למה לא על טרקטור?

ניסן סלומינסקי: למה לא על טנק?

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה לעודד את הטרקטורונים?

יעקב ליצמן: אני לא נגד זה, עם כל הכבוד.

יעקב ליצמן: ראיתי את זה בתיירות בכל מיני מקומות.

ניסן סלומינסקי: מה שכאן בישראל עושים, נוסעים על שפת הים, זה סכנת נפשות.

ניסן סלומינסקי: כבר נפגעו אנשים.

ניסן סלומינסקי: הצו השני, רבותי.

<נטליה מירוניצ'ב: בצו השני אנחנו מדברים על שורה של מוצרי צריכה שהגדרנו אותם כמוצרי יוקרה.

<נטליה מירוניצ'ב: זה כולל יאכטות, מטוסים פרטיים, ג'קוזי מעל גודל כזה שניתן להגדיר כרפואי, מקררים גדולים מעל 800 ליטרים – אלה מקררים מאוד גדולים, וטלוויזיות מעל 50 אינטש.

בועז טופורובסקי: גם מקררים תעשייתיים?

בועז טופורובסקי: אם אני קונה מקרר לקיוסק.

<נטליה מירוניצ'ב: לא.

<נטליה מירוניצ'ב: מקריים ביתיים.

בועז טופורובסקי: אם אני עסק, מסעדה.

בועז טופורובסקי: זה לא נכלל?

<שלומית ארליך: כל מקרר שהנפח שלו עולה על 800 ליטרים, יוטל עליו מס קנייה של 550 שקלים?

<נטליה מירוניצ'ב: כן.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: מי משתמש במקררים כאלה?

<קריאה: מקררי יוקרה.

ניסן סלומינסקי: זה יוקרה או שזה מסחרי?

ניסן סלומינסקי: נניח עסק צריך מקרר כזה, מעלים לו את המס?

<נטליה מירוניצ'ב: מקרר תעשייתי זה סיווג אחר, אבל מקרר שיכול לשמש ביתי ונלקח לעסק – והרי במכס לא יודעים את הסיווג - - -

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, יש לכם הבחנה בין משהו תעשייתי לפרטי.

<נטליה מירוניצ'ב: כן.

<שלומית ארליך: כן, אבל היא אומרת שאם אתה לוקח פרטי לעסק - - -

ניסן סלומינסקי: בסדר, זה משהו אחר.

<נטליה מירוניצ'ב: אין מה לעשות, זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: אין מה לעשות, זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: טלוויזיות, מה זה 50 אינטש?

ניסן סלומינסקי: זה גדול, קטן?

<שלומית ארליך: מודדים את זה אלכסונית.

<קריאה: זה בינוני.

ניסן סלומינסקי: רוב הציבור משתמש בזה?

ניסן סלומינסקי: זה עומס על הציבור כולו או שזה רק על היוקרתיים?

ניסן סלומינסקי: אני לא מתמצא בזה.

ניסן סלומינסקי: רב יעקב, אולי אתה מתמצא.

יעקב ליצמן: מה זה טלוויזיה?

<נטליה מירוניצ'ב: טלוויזיה 50 אינטש זו טלוויזיה גדולה.

<נטליה מירוניצ'ב: אני לא אומרת שרק מי שהוא מיליונר קונה אותה, יש גם טלוויזיות יחסית זולות.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, לא הציבור הרחב משתמש בזה.

<נטליה מירוניצ'ב: בדרך כלל זה לא הציבור הרחב, זה הציבור היותר מבוסס, וגם אם זה זול, המס הזה יהיה - - -

<שלומית ארליך: לגבי זה, המס היום הוא 15%, ואתם מבקשים להעלות אותו ל-30%.

<נטליה מירוניצ'ב: נכון.

בועז טופורובסקי: אני עכשיו עובר דירה, הציעו לי טלוויזיה ב-3,500 שקלים – לא אגיד את החברה ואיפה הציעו לי.

ניסן סלומינסקי: מה שאני שואל זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: האם הציבור הרחב, עמך, משתמש בגודל כזה או לא?

בועז טופורובסקי: הרוב לא.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, זה כן משהו יוקרתי.

ניסן סלומינסקי: כי אם לא, אני לא רוצה להטיל משהו על הציבור הרחב.

ניסן סלומינסקי: אם זה יוקרתי, בסדר, מי שקונה את זה אולי יכול להרשות לעצמו.

ניסן סלומינסקי: אם ישאלו אותי, אני אגיד שאני סמכתי עליכם שזה לא הציבור הרחב, לגבי טלוויזיות.

ניסן סלומינסקי: אני רואה שכל הטלוויזיות – צגים, מקלטי טלוויזיה – זה 50 אינטש.

<שלומית ארליך: מה קורה לגבי מחשבים?

<שלומית ארליך: צגים של מחשבים?

<נטליה מירוניצ'ב: לא, צגים של מחשבים לא מגיעים לזה.

<נטליה מירוניצ'ב: פרוות.

<שלומית ארליך: אולי נלך לפי הסדר של הצו - טרקטורון ורכב שטח.

<נטליה מירוניצ'ב: טרקטורון ורכב שטח זה בעצם מבצע פיצול לפי הייעוד שלו, השימוש העיקרי שמתבצע בכלי.

<נטליה מירוניצ'ב: יש טרקטורונים כאלה שמשמשים לצורכי פנאי.

יעקב ליצמן: יש כאלה לחקלאות, זה פטור.

<נטליה מירוניצ'ב: לא, לחקלאות זה לא פטור, אבל המס שם לא עולה.

יעקב ליצמן: למה לא?

ניסן סלומינסקי: היא אומרת שהמס לא עולה.

יעקב ליצמן: אדוני, תן לי רק לשאול.

יעקב ליצמן: למה מטוס אל על פטור?

יעקב ליצמן: כי הוא לצורך נוסעים, ביזנס, הכנסות – שאני בעד, אגב.

יעקב ליצמן: למה טרקטורון לחקלאות חייב, ולמה טרקטורון לתיירות חייב?

יעקב ליצמן: מה ההבדלים?

יעקב ליצמן: גם אל על – או שתפטרי גם את זה וגם את זה.

ניסן סלומינסקי: לא, אבל היא אמרה שטרקטורון לחקלאות – לא מעלים.

יעקב ליצמן: לא, היא לא אמרה את זה.

יעקב ליצמן: היא אמרה שזה תלוי.

ניסן סלומינסקי: לא, היא אמרה שלא מעלים.

ניסן סלומינסקי: טרקטורון לחקלאות, מעלים?

<נטליה מירוניצ'ב: עשינו פה פיצול.

<נטליה מירוניצ'ב: טרקטורון לחקלאות לא מעלים, נשאר כמו שהוא.

<שלומית ארליך: בעצם, נשאר כמו שהיה, נכון?

<נטליה מירוניצ'ב: נשאר כמו שהיה.

<נטליה מירוניצ'ב: טרקטורון לצורכי פנאי – כן מעלים.

יעקב ליצמן: טרקטורון שמשמש לתיירות, מעלים?

<נטליה מירוניצ'ב: תיירות זה פנאי.

יעקב ליצמן: תיירות זה לא פנאי.

יעקב ליצמן: תיירות זה חקלאות.

<נטליה מירוניצ'ב: מבחינת מי שעושה את הטיולים זה פרנסה.

<נטליה מירוניצ'ב: מבחינת הנופשים זה פנאי.

יעקב ליצמן: בסדר, בחקלאות גם מי שאוכל עגבנייה זה לאכילה.

יעקב ליצמן: מי שנוטע, מי שמעבד את הקרקע - - -

<נטליה מירוניצ'ב: יש בשימוש בכלי הזה עלויות חיצוניות מאוד גדולות, הוא נוסע בשטחים - - -

יעקב ליצמן: תסבירי לי מה ההבדל בין חקלאות לתיירות כאן.

יעקב ליצמן: עוד מעט נגיע לעוד דברים.

<ערן יעקב: ערן יעקב, רשות המסים.

<ערן יעקב: אני אסביר את הרציונל.

<ערן יעקב: הצו הזה, יש לו משמעות גם ברמת הנראות – נכון שפיסקלית לא מדובר פה במשהו – הוא גדול, אבל לא מאוד – וככל שמדובר פה במוצרי יוקרה, כך גם מדובר במסכים מעל 50 אינטש, מטוסים.

<ערן יעקב: דיברת על מטוסים.

<ערן יעקב: אין לנו שום מטרה לפגוע, לא במטוסי מטען ולא במטוסי נוסעים.

יעקב ליצמן: אז למה לתיירות?

<ערן יעקב: אבל יחד עם זאת, אין שום סיבה שמי שיש ברשותו מטוס פרטי, לא יחויב במס.

<ערן יעקב: אני מבין שאתה מסכים, אז בוא נתקדם.

יעקב ליצמן: לא מסכים.

יעקב ליצמן: אני אסביר לך עוד מעט למה, אבל בוא נניח שאני מסכים.

<ערן יעקב: כך גם בנוגע למה ששאלת לגבי טרקטורונים.

<ערן יעקב: היות שזה חלק שכרוך בתרבות פנאי, אנחנו לא מונעים - - -

ניסן סלומינסקי: אתה לא אומר את זה על - - -

<ערן יעקב: רגע.

<ערן יעקב: זה תרבות פנאי.

<ערן יעקב: לגבי חקלאות שעולה פה – הכלים בטרקטורונים, יש range רחב של כלים מן הסוג הזה, ולכן כל מה שמשמש באופן מובהק את החקלאים, לא עשינו בו כלום, לא נגענו בו.

<ערן יעקב: הוא נשאר כמו שהוא היה קודם.

יעקב ליצמן: הבנת את זה?

יעקב ליצמן: שמעת מה הוא אומר?

יעקב ליצמן: הוא אומר שגם בחקלאות יש כמה סוגים.

סתיו שפיר: מה זה אומר?

<ערן יעקב: זה אומר כלים שהם לדחיפה, שהם למשיכה, שהם נושאים מטען כבד.

<ערן יעקב: יש המון סוגי כלים, אני יכול להראות לך איך הם נראים, אבל כלים שגם ברמת הנראות שלהם וגם ברמת המעשה, הם באמת מיועדים לעבודה.

<ערן יעקב: ככל שהם מיועדים לעבודה, אין שינוי.

<קריאות: - - -

יעקב ליצמן: אם אני קונה טרקטורון לחקלאות - - -

ניסן סלומינסקי: ואתה משתמש בו לפנאי?

ניסן סלומינסקי: אז ודאי שהוא של פנאי.

יעקב ליצמן: לא, זה חקלאות.

יעקב ליצמן: יש לו טרקטור, הוא מעבד את הקרקע.

ניסן סלומינסקי: הוא לא אומר.

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שאפשר להשתמש - - -

יעקב ליצמן: הוא אומר את זה.

יעקב ליצמן: אם הוא יכול להשתמש בזה לדברים אחרים - - -

<קריאה: - - -

<ערן יעקב: מקררים, מנפח מאוד גדול שבאמת משמש רק - - -

סתיו שפיר: איך אתם מפרידים בין מוצר יוקרה לבין מוצר שמשתמשים בו במסעדות פשוטות?

<ערן יעקב: מסעדות לא, זה תעשייתי.

סתיו שפיר: אז תעשייתי לא נכנס.

<ערן יעקב: מקררים ביתיים, ומדובר על מקררים שנפח האחסון שלהם הוא מאוד גדול.

<שלומית ארליך: ערן, איך הגעתם ל-550 שקלים?

<ערן יעקב: במסגרת ההתייעלות האנרגטית הייתה ועדה כזאת בתוך רשות המסים שהיו שותפים לה עוד משרדים, שם קבענו את רמת הנזק שיש לכל סוג מקרר.

<ערן יעקב: לכן גם קבענו לפי רמת הדירוג, התאמנו.

<שלומית ארליך: אבל עכשיו בעצם זה לא מחולק לפי התייעלות אנרגטית, נכון?

<ערן יעקב: נכון.

<שלומית ארליך: אז איזה רף לקחתם?

<ערן יעקב: הרף העליון.

<ערן יעקב: לכאורה, הנזק שאותם מקררים יוצר כי ניסינו למצוא עוגן, והדבר הזה נעשה בצורה מתודולוגית מסודרת – זה נמצא גם באינטרנט, אפשר לבקר את זה, זה קיים – ועל-פי זה נתנו את רמת המחיר לאותו מקרר.

<ערן יעקב: נכון שהמקרר הזה הוא מאוד יקר, כך שהמס הזה הוא - - -

<שלומית ארליך: ואלה באמת מקררים שההתייעלות האנרגטית שלהם היא נמוכה ביותר?

<ערן יעקב: לא.

<ערן יעקב: היא גבוהה, נהפוך הוא.

<שלומית ארליך: גבוהה, סליחה.

<שלומית ארליך: זאת אומרת, הם המזהמים ביותר?

<ערן יעקב: כן, יש קורלציה בין גודל, ובתוך כל הגודל הרבה פעמים יש רמות.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, מי שיש לו 15 ילדים, הוא לא יכול לקנות מקרר גדול, הוא צריך לקנות שלושה קטנים.

<ערן יעקב: הוא יכול.

<ערן יעקב: מה שאני רוצה להגיד, שגם בתוך המקרר הזה, ככל שהמקרר הזה מאוד גדול, רמת המחיר שלו גם מאוד גבוהה.

<ערן יעקב: תנסה לבדוק ולא תמצא בבתים שאתה מדבר עליהם, עם 15 ילדים, כזה מקרר.

ניסן סלומינסקי: הוא לא ייכנס לשם בכלל, לבית שיש בו 15 ילדים.

<נטליה מירוניצ'ב: הוא גם עולה 20,000 שקלים.

יעקב ליצמן: בואו נחזור לטרקטורונים.

<ערן יעקב: המס פה הוא בהתאם לנפח, כשהנפח הוא סממן של יוקרה מבחינתנו, כי בדקנו את המקרר השכיח.

<ערן יעקב: המקרר השכיח עומד עד 500 ליטר.

<ערן יעקב: לכן, ככל שהנפח או הליטרים גבוהים מאוד, הוא מאפיין בעיקר מקררי יוקרה.

יעקב ליצמן: אני רוצה לחזור עוד מעט למקררים, אבל קודם נדבר על הטרקטורונים.

יעקב ליצמן: כמה טרקטורונים בכלל יש בארץ, שמייבאים כנראה – לא מייצרים את זה בארץ?

<ערן יעקב: לא מייצרים בארץ טרקטורונים.

יעקב ליצמן: אמרתי שכנראה לא מייצרים בארץ.

יעקב ליצמן: כמה יש לחקלאות, כמה יש לדעתך בתיירות, וכמה מדובר על פרטי?

<ערן יעקב: אני לא יודע.

<ערן יעקב: החלוקה - יש כאלה שמשמשים לכאורה לחקלאות, ועושים בהם שימוש לתיירות.

יעקב ליצמן: אז מה?

<ערן יעקב: וההיפך.

<ערן יעקב: קו הגבול לפעמים הוא לא מאוד מאוד ברור.

<ערן יעקב: לכן, קבענו את קו הגבול בהתאם לשימוש, לייעוד.

<ערן יעקב: טרקטורון שסוחב משא או מטען לגביו, כך גם לא עשינו לגביו שינוי.

<קריאה: הטרקטורונים האלה משמשים לחקלאות, זה לא נכון.

ניסן סלומינסקי: סליחה.

ניסן סלומינסקי: ערן, סיימת?

יעקב ליצמן: לא, הוא לא סיים את התשובה.

<ערן יעקב: סיימתי.

יעקב ליצמן: אני שאלתי שאלה ולא ענית לי תשובות.

ניסן סלומינסקי: לא קיבלת תשובה, זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: זה קורה לפעמים, רב יעקב, שהם חושבים כך ואתה חושב אחרת, זה בסדר.

יעקב ליצמן: אבל בינתיים זה קורה כל פעם, שאני שואל שאלות, לא מקבל תשובות.

ניסן סלומינסקי: לא כל פעם.

ניסן סלומינסקי: רק כשאתם מדברים על מוצרי יוקרה יש קצת בעיה.

יעקב ליצמן: לא, לא.

יעקב ליצמן: אתה יודע, אני לא הולך לקנות טרקטורון.

ניסן סלומינסקי: כולכם רוצים לדבר על טרקטורון?

<קריאות: כן.

ניסן סלומינסקי: אתם מייצגים משהו אחד?

<קריאה: חקלאים.

<קריאה: בנפרד.

<טל דרורי: שלום.

<טל דרורי: שמי טל דרורי, אני יושבת-ראש איגוד יבואני הרכב הדו-גלגלי, אבל אנחנו גם עוסקים בייבוא של טרקטורונים וטרקטור משא, וכרגע רלוונטי לנושא הדיון שלנו עניין הטרקטורונים.

<טל דרורי: חשוב מאוד להבין שמירב הטרקטורונים – אין נתון בדוק על זה ואין מספר מדויק – אבל מירב הטרקטורונים, ובוודאי באחוזים 70%–30%, משמשים לחקלאות ולתיירות.

<טל דרורי: אין יכולת הבחנה מבחינת משרד התחבורה בין טרקטורון חקלאי לטרקטורון שמשמש לתיירות, ביטחון ו/או פנאי, אין שום הבחנה כזאת כיום, ולכן האמירה שאלה של חקלאות לא ייפגעו – חקלאות/ ביטחון/ תיירות – שזו ההבנה שלנו שמשרד האוצר כנראה לא רוצה לפגוע בהם, ואנחנו מברכים על זה, אין יכולת לעשות את ההבחנה הזו כרגע.

<טל דרורי: לכן, חשוב מאוד כשאנחנו מדברים כאן, שנדייק.

<טל דרורי: אם אנחנו היום נקבל איזושהי החלטה, ברור שאי-אפשר ליישם אותה ואי-אפשר לעשות הבחנה כזאת מפני שערן יודע שיש תקנות שנמצאות בקנה כבר שלוש שנים.

<ערן יעקב: אבל תוך חודש תהיה.

<טל דרורי: יש תקנות שנמצאות בקנה במשרד התחבורה שלוש שנים, שעוסקות בנושאים שונים של סיווג והגדרת מוצרים, שמקורם מתקנות התעבורה.

<טל דרורי: יש בהן התייחסות למושגים שונים, לסיווגים שונים, לרבות טרקטורונים, כאשר יש רצון לעשות הבחנה בין טרקטורון חקלאי, תיירות ו/או ביטחון, לבין טרקטורון פנאי, אבל התקנות האלה, שלוש שנים לא מצליחים ליישם אותן.

<טל דרורי: אי-אפשר כרגע להתבסס על דבר שעדיין לא קיים.

<טל דרורי: הרעיון הוא נכון ויפה, אבל לא ניתן לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: הבנו, תודה.

ניסן סלומינסקי: אחרים, אם אתם רוצים לחזור על דבריה, זה מיותר.

ניסן סלומינסקי: רק אם מישהו רוצה להוסיף משהו.

<איציק שניידר: שלום, אדוני היושב-ראש, שמי איציק שניידר, מנכ"ל ארגוני מגדלי הצאן.

<איציק שניידר: אני גם בשם החקלאים מתנגד להעלאת המס על הטרקטורונים מאחר שאנחנו, כמו שנאמר פה, לא יודעים לעשות את ההבחנה.

<איציק שניידר: זה נכון שיש טרקטורונים שהם יותר גדולים, יותר מסיביים, והם מוגדרים פה כרכב עבודה, וזה בסדר, אבל גם בטרקטורונים הקטנים שמשרד האוצר מנסה להגדיר אותם כטרקטורוני פנאי, אנחנו משתמשים לסיור בשדות, אנחנו משתמשים לרעיית הכבשים והבקר, ועל כן, המס הזה מבחינתנו הוא מס נוסף על החקלאות, שממילא מצבנו בענף הזה היום הוא לא כל כך טוב.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה לחדש?

ניסן סלומינסקי: אתה בטוח שאתה רוצה לחדש על מה שנאמר?

<דורי מנור: שמי דורי מנור, אני יבואן טרקטורונים של פולריס מארצות-הברית לישראל.

<דורי מנור: קודם כול, לענות לשאלתו של חבר הכנסת ליצמן לגבי הייבוא.

<דורי מנור: אנחנו מייבאים סדר גודל של 1,000 כלים כאלה בשנה, יחסית ל-200,000 כלי רכב בשנה, בשביל לסבר את האוזן.

<דורי מנור: סך הכול השוק הוא קצת יותר מ-2,000 כלים בשנה.

יעקב ליצמן: כמה בחלוקה?

<דורי מנור: 55% מהייבוא של הכלים שאנחנו מייבאים הולך לחקלאים.

<דורי מנור: חלק מהקטגוריה נקראת טרקטור משא, שם מדובר בכלים שהם אך ורק לחקלאים, לשימוש חקלאי בלבד, לעבודות.

<דורי מנור: זה מחליף טרקטור גדול, מזהם, כבד.

יעקב ליצמן: על זה הולכים גם להטיל?

<דורי מנור: על זה לא רוצים להטיל, אבל כרגע שיהיה ברור – מה-18 באוגוסט, באופן חד-צדדי, רשות המסים הטילה מס של 83% על הכלים האלה, ולכן עצרה לחלוטין את הייבוא.

יעקב ליצמן: היה אישור ועדת כספים?

<דורי מנור: לא.

ניסן סלומינסקי: מה קרה מה-18 באוגוסט, לא שמעתי.

<דורי מנור: מה-18 באוגוסט נעצר לנו ייבוא הכלים החקלאים לחלוטין.

<דורי מנור: אף כלי כזה לא יכול היה להיכנס במיסוי כמו שהוא צריך, 30%, אלא 83% - להסביר לכם ש-83% על כלי כזה - - -

יעקב ליצמן: ועל זה, 20%.

<דורי מנור: לא, לא 20%, זה לא עובר את ה-300,000 שקלים, תודה לאל, אבל הכלים האלה אלה כלים שיש בהם אפשרות להסיע רק נוסע אחד, נהג פלוס נוסע, אין בהם חלונות.

<קריאה: זה לא הנושא של היום.

<טל דרורי: זה לא בצווים, זה לא עומד לדיון כיום.

<דורי מנור: זה טרקטור משא, זה מופיע פה.

<טל דרורי: אבל עכשיו דיברו על טרקטורונים, ושנינו יודעים שזה סיווג שונה בתקנות התעבורה.

<טל דרורי: יש טרקטורון עם הגדרה אחת, עם כידון, ויש טרקטורונים עם הגה, זה נראה לגמרי אחרת.

<טל דרורי: טרקטור משא ידובר במקום אחר, ואתה צודק.

<דורי מנור: הנושאים האלה, חד הם מפני שהכלים - - -

<טל דרורי: זה לא לדיון כרגע, זה לא בפרוטוקול בכלל.

<טל דרורי: בוא נדבר על טרקטורונים.

ניסן סלומינסקי: רבותי, בואו נתמקד.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

<גד רגב: קוראים לי גד רגב, אני סמנכ"ל של רשות התעופה האזרחית, ובאופן מפתיע לא טרקטורונים אלא על מטוסים.

<גד רגב: אנחנו ראינו את הניסוח.

<גד רגב: אין לי הערות כמובן למגמה ולהחלטה, זה החלטת ממשלה, וכמובן היא מקובלת עלינו לחלוטין.

<גד רגב: הבעיה כרגע היא שהניסוח כפי שקראנו אותו, שפורסם בנייר של הוועדה, הוא כוללני, הוא לא נוגע לעיקרי הרעיון שנאמר פה, של יוקרה ושל טיפול ביוקרה, ודברים כאלה.

<גד רגב: יש פה אמירות מאוד כוללניות.

<גד רגב: אם קוראים פה מה שכתוב על המטוסים, כתוב שהפטור הוא לצורך מתן שירות תעופה סדיר.

<גד רגב: אני רוצה לתת לך מספר דוגמאות שתבין לגבי הניסוח שקיים כרגע, ויכול להיות שזו רק סוגיית ניסוח ואז אולי אפשר לסדר את זה.

<גד רגב: למשל, ארקיע-אל על, אל על-ארקיע, ישראייר, אפילו חברת קאל למטענים, אלה חברות שלפחות בחלק מעיסוקן עוסקות בטיסות צ'רטרים.

<גד רגב: טיסות צ'רטר, במהותן הן לא בקווים קבועים, לא שירות תעופה סדיר, ולכן לכאורה הן לא עומדות בהגדרות האלה.

<גד רגב: זה התעופה הכבדה.

<גד רגב: בתעופה הקלה מדובר פה על מתן פטור לחקלאות וכיבוי שריפות.

ניסן סלומינסקי: ערן, אתה שומע את ההערות?

<ערן יעקב: כן.

<גד רגב: בתעופה הקלה מדובר פה על פטור לחקלאות ולכיבוי שריפות.

<גד רגב: נתתי כהקדמה פה בשיחה איתם – יש הרבה מאוד דוגמאות של עיסוקים מסחריים, לא פרטיים, אני לא מדבר על יוקרה ולא על פרטי, לא על אירוע ברייטמן שכולנו מכירים שקרה באילת.

<גד רגב: אני מדבר על תעופה מסחרית ענפה לניקוי קווי חשמל, לצילום ותצפיות, אני מדבר על הורדת גשם.

<גד רגב: יש עשרות פעילויות כגון אלו שהן לא תעופה פרטית, לא תעופת יוקרה, אבל בהגדרה של רק חקלאות וכיבוי אש הן לכאורה אמורות להיפגע, זה כמובן ירד כלפי מטה.

<גד רגב: יש פה ענפים נוספים בתעופה, כמו כלי טיס בלתי מאוישים.

<גד רגב: אתמול או בימים האחרונים קיבלו פעם ראשונה בהיסטוריה שלוש חברות של כלי טיס בלתי מאוישים, רישיון מסחרי.

<גד רגב: הרישיון הוא מסחרי, הרישיון הוא לצורך עבודה, לצורך דברים שהממשלה, מישהו החליט שהם מסחריים.

<גד רגב: אין פה אף מילה על התחום הזה.

<גד רגב: נושא מסוקים – יכול להיות שיש באיזשהו מקום החרגה, אני לא מכיר את זה, לפחות פה מדובר על מטוסים, מבחינתי זה חלק מהעניין הזה.

<גד רגב: מה שאני מנסה להגיד, שמעבר לפגיעה שיכולה להיות – ואני מקבל, זה חלק מהדברים – יש לזה אולי סוגיות בטיחות, יש לזה הרבה דברים, פחות שעות טיסה, ממילא סוגרים שני שדות תעופה, שזה יביא לעוד פגיעה, אבל את זה אני שם בצד רגע.

<גד רגב: יש הרבה מאוד ענפים בתחום התעופה, שבניסוח הנוכחי – ויכול להיות שעם שינויי נוסח זה יגיע למיקוד, למטרה שלו – לא באים לידי ביטוי בצורה הנכונה.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: ערן, אתה יודע לתת תשובה?

<ערן יעקב: בסוף, אם יש איזשהו שינוי ניסוחי שמצריך, אנחנו נשמח לקבל איזושהי הערה.

<ערן יעקב: אני רוצה להגיד, לעניין חקלאות, לעניין פיזור גשם, לא צריכה להיות בעיה.

<ערן יעקב: לעניין צילום, לא התכוונו שהם יוצאו החוצה.

<ערן יעקב: גם הרכב של גוגל, רכב הצילום שלו חייב במס, מן הסתם – כלי הרכב עצמו.

ניסן סלומינסקי: לא, מדובר על מטוסים.

<ערן יעקב: אני אומר, גם מטוסים שהם מטוסי צילום, אני לא יודע להפריד.

ניסן סלומינסקי: לא, מטוסים שנועדו לתעשייה - - -

<ערן יעקב: חקלאות, אני מסכים.

ניסן סלומינסקי: חקלאות, לכל הדברים.

ניסן סלומינסקי: נניח כלי עבודה, כלומר שאתה עובד אתו בעסקים, מטוס – כמו ניקוי קווי חשמל, נניח הורדת גשם, פיזור – כל אלה כלולים אצלכם בצו או לא כלולים?

ניסן סלומינסקי: מה אתה רוצה, שהם כן יהיו בצו או לא?

<ערן יעקב: שהם יהיו.

<ערן יעקב: בסוף, אלה מטוסים דואליים, שהם עושים גם וגם, כשחלק גדול מהשימוש שלהם הוא שימוש לא לטיסת עבודה.

<נטליה מירוניצ'ב: קודם כול, צ'רטרים חד-משמעית - - -

<ערן יעקב: לגבי צ'רטרים – הם בחוץ, הם לא פה.

ניסן סלומינסקי: הם לא פה, אבל שאר הדברים – מטוסים שתפקידם העיקרי זה לצרכים האלה, לא לטיולים או דברים כאלה.

<גד רגב: גם הם לא פרטיים, אדוני.

<גד רגב: אני מבין שמטוסים פרטיים, כמו ברייטמן ז"ל, זה מטוס פרטי.

<גד רגב: יש כאלה בערך 200–250 מטוסים, אני מבין שזו הכוונה העיקרית.

<ערן יעקב: מה זה פרטי?

<ערן יעקב: אבל אם חברה - - -

<גד רגב: מטוס בבעלות פרטית.

<ערן יעקב: מה זה בעלות?

<ערן יעקב: אתן לך דוגמה, גם כשטייקון מייבא לחברה.

<גד רגב: לא.

<ערן יעקב: למה לא?

<גד רגב: כי אז זה בתמורה.

<גד רגב: ברגע שזה של חברה, וברגע שיש שם בתמורה, זה בתמורה.

<גד רגב: תפרידו.

<גד רגב: אתם מכירים את זה, עשיתם מולנו איזושהי עבודה לפני חצי שנה, לא הבאתם את זה פה לידי ביטוי.

<גד רגב: מטוסים בחוק התעופה, מה שנקרא 12.5, אלה מטוסי מנהלים.

<גד רגב: תגידו שאתם רוצים את זה, אבל זה לא סוג התעופה – הוא מסחרי, שעוסק יום ולילה בפעילות טיסתית מסחרית, בפעילות כזאת שהיא ייעודית, אז אותם אנחנו מבקשים להחריג.

<גד רגב: ישבתם אתנו לפני חצי שנה, נתנו לכם את כל המידע.

<גד רגב: בהגדרה הכוללנית פה זה לא נכנס, ואנחנו מבקשים שתשבו אתנו על הניסוח הזה, ננסה לעשות את ההפרדה הזאת, ונגמור עם זה.

<גד רגב: כטב"מים – כלי טיס בלתי מאוישים, לא נכנסים.

יעקב ליצמן: ערן, שאלה.

יעקב ליצמן: כתוב בעיתונות, קראתי אתמול שרוצים להפוך את המזל"טים להעברת מטענים.

יעקב ליצמן: קראת?

<ערן יעקב: ה"האבים" הגדולים.

<קריאה: לא, גם קטנים.

יעקב ליצמן: לא יודע איזה, אין לי מושג במזל"טים.

יעקב ליצמן: שאלתי האם זה כלול.

יעקב ליצמן: מזל"ט אתה לא מחייב.

<ערן יעקב: לא.

יעקב ליצמן: מזל"ט שהולך להעביר מטענים, אתה הולך לכלול אותו.

ניסן סלומינסקי: זה בדרך כלל תוצרת ישראל.

<קריאה: אדוני, יש גם ייבוא לא קטן של העניין הזה.

ניסן סלומינסקי: על איזה נושא אתה רוצה לדבר?

<משה ברזל: בנושא הטרקטורונים, זה משהו מאוד מאוד קריטי, ברשותך, כבוד היושב-ראש.

<משה ברזל: משה ברזל, אני מנהל הפקות ואתר השכרות של טרקטורונים ליד בית שמש.

<משה ברזל: אני מחזיק צי של יותר מ-30 כלים.

<משה ברזל: ההחלטה שלכם להטיל מס על הכלים האלה זו מכת מוות לתחום שהוא בין כה וכה נורא נורא נורא קשה.

<משה ברזל: אצלי העסק זה לא פנאי, אצלי העסק זה תיירות ועסק לכל דבר.

<משה ברזל: אנחנו לא נוסעים בים, אנחנו לא דורסים אצניות אתיופיות ואנחנו לא משתוללים בכבישים.

<משה ברזל: אנחנו נוסעים בשטחים ואנחנו מוציאים, מראש הממשלה שהיה אצלנו, והרבה אנשים נבחרי ציבור שהיו אצלנו.

<משה ברזל: אצלנו זה לא פנאי.

<משה ברזל: ברגע שאתם נותנים את תוספת המס על רכישה של כלים שאני רוכש אותם אחת לשנתיים כי אני צריך לחדש את המלאי, אני לא ארכוש אותם.

<משה ברזל: אני לא ארכוש אותם, אני כבר פיטרתי שבעה עובדים מתוך עשרה בגלל שהמצב כל כך קשה.

<משה ברזל: אני לא ארכוש, וכמוני יש עוד עשרות כאלה.

<משה ברזל: לא נרכוש כלים, אז גם עופר אבניר – שהיא חברה מאוד גדולה בתחום הזה – תפטר הרבה עובדים.

<משה ברזל: כל הרווח שאתם מנסים לנסות לקבל מתוספת המס הזאת, אתם תשלמו את זה למאות או לאלפי מובטלים, שבאופן ישיר או עקיף יספגו את המכה הזאת.

<משה ברזל: אני באופן אישי, יש לי עסק, אנחנו עושים הפקות.

<משה ברזל: אני מפרנס באופן אישי, דרכי מגיעים ליקבים באזור השפלה, יקבים פרטיים, מבשלות בירה, מסעדות, סדנאות, כל המקומות האלה שמגיעים אלי ואני בונה להם את היום הזה, לא יהיה להם את זה יותר.

<קריאה: תיירות חקלאית, אל תתבייש להגיד.

<משה ברזל: לא רק תיירות חקלאית, זה תיירות לכל דבר.

<משה ברזל: כל אזור השפלה, אנחנו מקימים את זה.

<משה ברזל: איך אתה נותן לי פתרון, כאחד שמחזיק עשרות כלים, וזה לא פנאי, זה עסק לכל דבר, אני לא יכול להרשות לעצמי היום לרכוש את הכלים במחיר שהם עולים, קל וחומר אחרי שתהיה על זה תוספת מס.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: שוב, על הטרקטורונים כבר שמענו.

ניסן סלומינסקי: זה ברור.

<רם עוזיאל: שמי רם עוזיאל, אני סמנכ"ל באבניר חברה לרכב.

<רם עוזיאל: רציתי לומר שהטרקטורונים ורכבי השטח, ניכר כאילו הם מייצגים את העשירים.

<רם עוזיאל: מרבית הלקוחות שלנו כמו שנאמר פה הם גם ממגזר התיירות, גם מהחקלאות, וגם יש כאלה שמשמשים לפנאי, אבל בסופו של דבר, השוק הזה הוא שוק בסך הכול של 780 טרקטורונים ורכבי שטח בשנה, שזו כמות מאוד מאוד קטנה של כלים.

בועז טופורובסקי: כמה הרוגים בשנה?

<קריאה: אפס.

<קריאה: הייתה תאונה עם הילד בבר מצווה.

<קריאה: מה אפס?

<משה ברזל: זה לא באתרי השכרות, זה פנאי.

בועז טופורובסקי: טרקטורון זה טרקטורון.

<משה ברזל: כשאני מוציא טרקטורון אני שם מדריכים.

<קריאה: כמה הרוגים יש ברכב?

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: די, רבותי.

בועז טופורובסקי: יחסית לכמות, תראה כמה הרוגים יש.

<קריאה: זה בטל בשישים.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רבותי, אני מבקש.

<טל דרורי: סליחה, אני מתנצלת, אבל רק לדייק.

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

ניסן סלומינסקי: סיים את דבריך, קצר.

<רם עוזיאל: אני רק אומר שמדובר בשוק של 780 כלים בשנה, שפעילים בו כעשרה יבואנים וכ-60 מפיצים שעובדים, ועוד עשרות אתרים לתיירות וחקלאים שעושים שימוש בכלי.

<רם עוזיאל: התרומה שהמדינה חושבת שהיא תעלה דרך גביית המסים תהיה שלילית משום שגם ככה הטילו עלינו ביטוח חובה שעלה בשנים האחרונות פי-שניים, ונתנו לנו פה את המסים שעלו לפני מספר שנים ב-30%, ועכשיו רוצים להעלות ל-50%.

<רם עוזיאל: זה פשוט בלתי אפשרי, אנחנו מוצאים את עצמנו הולכים ומצטמצמים, וכתוצאה מזה עסקים שעובדים אתנו מצטמצמים, ונגרמים פה נזקים מאוד כבדים.

<רם עוזיאל: החשבון שעשיתי על נושא חישוב המס, בהערכה שהשוק הזה ירד ב-40% נוספים, המדינה תקבל לכיסה מסי קנייה, מכס ומע"מ כשלושה מיליון שקלים פחות, ויש חשבון מדויק איך זה נעשה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: ערן, כאן העלו כמה דברים – גם בנושא של טרקטורונים וגם בנושא של מטוסים.

ניסן סלומינסקי: מה שאני רוצה להבין, האם אתם יודעים להבחין, כי אם מטוסים זה כולל את הכול, וטרקטורונים כולל את הכול, אז יש לנו בעיה.

ניסן סלומינסקי: שאלה אם אתם יודעים להבחין בין סוגי המטוסים, כפי שהוא הסביר – שזה עושה שכל – בין מישהו שיש לו מטוס פרטי להנאתו, ובכבוד שיהיה לו, אבל מי שמסוגל לקנות מטוס אז יכול לספוג עוד קצת מיסוי, לבין כשמדובר על צרכים אחרים לגמרי.

ניסן סלומינסקי: אותו דבר בטרקטורונים, בין החקלאים – כשמדובר על חקלאים – לבין מי שקונה לו טרקטורון.

ניסן סלומינסקי: שאלה אם אתם יודעים לעשות את ההבחנה ביניהם.

<ערן יעקב: אל"ף, כן, אבל לגבי מטוסים, כשאני קורא פה את ההגדרה, יכול להיות שבאמת יש מקום אולי להבחין קצת יותר או קצת לשפר אותה, למרות שיש מקומות אחרים בתעריף המכס שלדעתי נותנים מענה לדבר הזה, אבל אני מוכן כן שננסה לבחון את ההגדרה.

<ערן יעקב: שוב, יכול להיות, באמת אני לא בטוח שהתכוונו מטוס שמפזר עננים או יודיד הכסף, בהנחה שהוא עושה את זה ב-90% מעיסוקו.

ניסן סלומינסקי: ומה לגבי טרקטורונים?

<גד רגב: מטוס ייעודי.

<ערן יעקב: אני אומר, ככל שהוא מטוס ייעודי, אני מבין את הטענה ואני חושב שצריך לתת לה מענה.

יעקב ליצמן: גם טרקטורון ייעודי.

<ערן יעקב: לגבי טרקטורונים, אני אומר – הכלים האלה הם כלים דואליים, כשבחלקם הגדול הטרקטורונים ורכבי שטח, נכון, הם משמשים חלק מעולם התיירות, הם משמשים חלק גדול מעולם הפנאי.

<ערן יעקב: עולם החקלאות, ככל שמדובר בטרקטורון שהוא טרקטורון משא, לא נגענו בו.

<רם עוזיאל: גם טרקטורון רגיל משמש לצורכי חקלאות.

<ערן יעקב: לחקלאי יש אלטרנטיבה לגמרי.

<ערן יעקב: קיימת לו אלטרנטיבה, כך שהוא לא זקוק לטרקטורון עם הכידון הזה.

<ערן יעקב: הוא יכול לקנות רכב משא.

<קריאה: זה לא אלטרנטיבה.

<ערן יעקב: אגב, הוא גם עולה יותר זול.

<קריאה: הוא עולה חצי.

<ערן יעקב: הנה, הוא גם עולה יותר זול.

<קריאה: לא, יש כאלה ויש כאלה.

<טל דרורי: אתה מחליט לציבור מה לקנות.

<ערן יעקב: אני לא מחליט לציבור מה לקנות אבל אני חושב שככל שהרכב, יש לו מאפיינים משמעותיים לחקלאות, כך לא נגענו בו.

<טל דרורי: זה לא נכון.

<טל דרורי: זה מטעה.

<ערן יעקב: ככל שמדובר בטרקטורון שמאפייניו הם מאפיינים כאלה שיכולים לשמש בעיקר להנאה, כולל תיירות - -

<טל דרורי: אבל אתה מטעה.

<ערן יעקב: - - אז מצאנו לנכון להעלות את שיעור המס.

ניסן סלומינסקי: בצו פה אין לנו את ההבחנות האלה.

ניסן סלומינסקי: איך אנחנו עושים אותן?

<ערן יעקב: ההבחנות קיימות.

<קריאה: הן לא קיימות.

<ערן יעקב: לגבי טרקטורון משא – לא שינינו.

<ערן יעקב: יש הבחנה, הוא לא משלם.

ניסן סלומינסקי: מעבר למשא.

<ערן יעקב: לא חל עליו.

<רם עוזיאל: זה נקרא טרקטור משא.

<טל דרורי: טרקטור משא, יש פה הטעיה.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רבותי, אם נמשיך לדבר אני אעצור את הדיון.

<ערן יעקב: אותו ריינג'ר משא, שהוא נראה מאוד דומה לאחרים, לא חל עליו שום שינוי.

ניסן סלומינסקי: ערן, מה שאני מבקש לגבי החלק הזה של הצו, שאתה תשב אחר כך – כי חבל על הזמן – תשב גם עם אנשי המטוס, מה שנקרא, וגם עם אנשי הטרקטורון, ותנסו לגבש ולהביא לנו קו יותר ברור בנושא.

<ערן יעקב: משהו שאני יודע להגיד לך כבר.

<ערן יעקב: לגבי הטרקטורונים אני לא יודע לייצר.

יעקב ליצמן: לא ניסית.

<ערן יעקב: אני יכול לכתוב: התעריף המיועד לחקלאות.

<ערן יעקב: לא יודע לטפל בזה.

ניסן סלומינסקי: ערן, אני יודע שאתה לא יודע, לכן אני לא מבקש שתעשה את זה עכשיו.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאחרי שתשב איתם ותעשו את הניתוח, כן תדע להביא, כי אנחנו לפחות בחוש מרגישים שיש הבדל גדול בין שימוש כזה לשימוש כזה.

ניסן סלומינסקי: שימוש אחד הוא רצוי והוא טוב, והשימוש השני זה מותרות, שאפשר לגביהם כן להעלות, אז אנחנו כן רוצים את הקו הזה שמבדיל.

ניסן סלומינסקי: תשב איתם, לא אכפת לי שתחזרו – אני לא יודע אם נספיק עוד היום – אם לא, אז מחר.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שכן תספיקו עוד היום.

ניסן סלומינסקי: תעשו את זה היום ותחזרו אלינו לגבי שני הנושאים של טרקטורונים ומטוסים.

יעקב ליצמן: יכול להיות שעד שאנחנו נדון בנושא הבא, הם יכולים לצאת ולחזור.

ניסן סלומינסקי: לא, אבל אנחנו צריכים אותו אולי גם לדברים הבאים.

ניסן סלומינסקי: יש לנו עוד סעיף – גם את האלכסון, ויש לנו עוד סעיף.

<טמיר כהן: רשויות מקומיות.

יעקב ליצמן: יש את הארנונה.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

ניסן סלומינסקי: לכן אמרתי שהם יצאו, ישבו ויחזרו אלינו.

<נטליה מירוניצ'ב: אני מבקשת לחדד.

<נטליה מירוניצ'ב: לגבי המטוסים, רוב השימושים שהוזכרו כאן, כגון: צ'רטרים, הורדת עננים וכדומה, רוב השימושים נכנסים להגדרה של הסעיפים הפטורים.

<נטליה מירוניצ'ב: צ'רטרים, חד-משמעית לא ימוסה.

<נטליה מירוניצ'ב: הבעיה קיימת רק במטוסים שהם מבחינת המבנה זהים למטוס מנהלים, ורק הייעוד שישמשו יכול להיות דואלי.

<נטליה מירוניצ'ב: רק שם קיימת בעיה, ואני בספק אם ניתן לפתור את כל הבעיות, כנראה שזה לא יקרה.

ניסן סלומינסקי: תיכף נראה את זה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: בואו נמשיך לצו הבא.

<נטליה מירוניצ'ב: לגבי הטרקטורונים, הטרקטורים – צריך לזכור שקיימות עלויות חיצוניות ושימושים; גם אם אומרים שזה תיירות, זה עדיין נוסע בטבע, עושה את הנזקים שלו, עושה זיהום, עושה רעש, פוגע בדברים אחרים.

יעקב ליצמן: מטוס לא עושה רעש?

<קריאה: וג'יפ לא עושה זיהום?

ניסן סלומינסקי: זה שתוסיפו זה לא יעזור, זה רק יקלקל.

<נטליה מירוניצ'ב: ג'יפים עושה הרבה יותר.

<נטליה מירוניצ'ב: ואם יצטמצם היקף התיירות הזאת, אולי תיירות רגלית תגדל.

<ערן יעקב: מה שאני יכול להגיד, שאנחנו גם לא מבדילים בין ג'יפים לטרקטורים.

ניסן סלומינסקי: מה ההמשך?

ניסן סלומינסקי: ערן, אני רוצה רק לדעת אם צריכים אותך בהמשך או לא.

<נטליה מירוניצ'ב: יש פה עניין של פרוות, כלומר פרטי לבוש מפרוות.

<שלומית ארליך: לפני שאנחנו מגיעים לפרוות, יש לנו גם בתחום הזה את היאכטות ואת אופנועי הים.

<שלומית ארליך: יאכטות – אתם מבקשים להטיל 15%, ואופנועי ים – 20%.

<קריאה: כן.

<שלומית ארליך: וג'קוזי?

ניסן סלומינסקי: אחרי פרוות, מה יש?

ניסן סלומינסקי: אני רוצה רק לדעת לגבי ערן.

<נטליה מירוניצ'ב: יש את הטקסטיל, אנחנו מבקשים להסדיר שם, בעצם לעשות הקבלה בייבוא אישי לייבוא מסחרי, שכבר תוקן.

ניסן סלומינסקי: לגבי מה?

<נטליה מירוניצ'ב: לגבי פרטי לבוש, טקסטיל.

<נטליה מירוניצ'ב: ובייבוא סדיר זה ממוסה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: ערן, אני מבין שזאת לא המומחיות שלך.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להישאר גם לסוף או שאתה רוצה לצאת איתם כדי שתספיקו לגבש משהו?

יעקב ליצמן: אתה מדבר גם על הפרוות?

ניסן סלומינסקי: אז בוא נגמור מהר את זה, ואז תצא יחד איתם.

<ערן יעקב: לגבי פרוות, הייתה טענה לגבי כובעים – אנחנו לא שם.

<ערן יעקב: מדובר רק על פרטי לבוש.

יעקב ליצמן: שטריימל זה לא לבוש?

<נטליה מירוניצ'ב: כאן זה לא חל.

<ערן יעקב: שטריימל עם פרווה?

יעקב ליצמן: שטריימל על הראש.

<ערן יעקב: אמרתי לך שלא.

<ערן יעקב: כובעים זה לא פה, זה רק פרטי לבוש.

ניסן סלומינסקי: על הכובעים של הפרווה נפלה קואליציה כמעט.

יעקב ליצמן: כמעט, אבל חבל שלא.

יעקב ליצמן: האם אתה כותב את זה?

<ערן יעקב: לא צריך, זה פרט מכס שזה לא חל עליו.

יעקב ליצמן: מחר יבוא מישהו, עברנו את זה כבר.

<ערן יעקב: אז הוא ייתקל בך, אל תדאג.

יעקב ליצמן: אם אני אתקן, אני אתקן את הכול.

יעקב ליצמן: יש הרבה מה לתקן כאן.

ניסן סלומינסקי: הוא כתב שזה פרט מכס אחר.

<ערן יעקב: כן.

<ערן יעקב: לא חל עליו.

<ערן יעקב: אופנועי ים – דיברנו.

<ערן יעקב: ג'קוזי – דיברנו.

<ערן יעקב: אמרנו: 19.2% - -

<קריאה: על אופנועי ים לא דיברנו.

<ערן יעקב: - - מרוכז, שזה מס קנייה ותמ"א על ג'קוזי, שזה גם מאפיין של אוכלוסייה מאוד - - -

<שלומית ארליך: למה הוספתם את התמ"א?

<שלומית ארליך: בגלל הייצור המקומי?

<ערן יעקב: כן.

<ערן יעקב: המס הכולל הוא 19.2%, המס המרוכז, שזה תמ"א פלוס - - - לגבי ריהוט עתיק, גם פה יש סממנים של יוקרה, זה גם 20%.

ניסן סלומינסקי: כל ה"אלטע זאכן" שלי.

<קריאה: לא.

<קריאה: עתיק זה עתיק, לא "אלטע זאכן".

יעקב ליצמן: תביא לוועדת הכספים דוגמה של כל דבר שאתה רוצה להעביר.

יעקב ליצמן: בוא נראה על מה אתה מדבר.

<אורי אונגר: סליחה, הנקודה של אופנועי ים, לא שמנו עליה את הדגש עדיין.

<ערן יעקב: לגבי אופנועי ים אמרנו – שיעור של 20% מס קנייה לאופנועי ים.

ניסן סלומינסקי: מה רצית להגיד לגבי אופנועי הים?

<אורי אונגר: אורי אונגר, אני ממושב בוסתן הגליל, דור רביעי לחקלאים.

<אורי אונגר: לגבי הנושא של הטרקטורונים, הוא מטעה אתכם לחלוטין, אבל לא נפתח את הנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: אל תפתח כרגע.

ניסן סלומינסקי: אופנועי ים.

<אורי אונגר: לגבי אופנועי ים, זאת פגיעה חזקה מאוד גם ככה.

<אורי אונגר: השוק לא במצב הכי טוב, ואתם פשוט הורגים לנו את הענף הזה.

<אורי אונגר: הענף בירידה של 50% מספר שנים אחורה, וכרגע, עם העלאת המס הזה, מדובר על להרוג לנו את הענף הזה לגמרי.

<אורי אונגר: אין שום הצדקה וסיבה לזה, בטח לא בתחום שהוא יחסית מינורי וקטן, ובסופו של דבר המדינה תפסיד מזה.

<אורי אונגר: נמכרים קרוב ל-150 פריטים בשנה באופנועי ים, אתם תורידו את זה עכשיו עם המכה הזאת בחצי, בסופו של דבר המדינה תפסיד מזה, וזה חבל.

<אורי אונגר: זה להיטפל לענף יחסית קטן.

ניסן סלומינסקי: ערן, שמעת את ההערה?

<ערן יעקב: כן, אבל זה עובד לשני הכיוונים.

<ערן יעקב: ככל שזה קטן, כך גם האוכלוסייה נפגעת, מן הסתם, וגם לאופנועי ים יש סממן בסופו של דבר של סוג הנאה של אוכלוסייה מסוימת.

<אורי אונגר: זה לא נכון.

<אורי אונגר: זה לא נכון כי גופי ההצלה עובדים עם זה גם.

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: לא לענות לו ככה.

<ערן יעקב: בוא לא נדאג לגופי ההצלה, יש להם בסוף חלק גדול מהממשלה - -

<אורי אונגר: יש בזה תיירות.

<ערן יעקב: - - אז כל מה שקשור, יידעו להסתדר.

<ערן יעקב: אנחנו חושבים שיש מקום להעלות את זה, ואני חושב שהדבר די ברור, אפילו הייתי אומר, מדבר בעד עצמו.

<אורי אונגר: זו פגיעה בתיירות ופגיעה בעסקים שנותנים את השירות הזה.

סתיו שפיר: איך נבחרו המוצרים?

סתיו שפיר: איך נקבעה המסגרת?

<ערן יעקב: אנחנו ניסינו לאפיין מוצרים, כמו שאת רואה פה.

<ערן יעקב: נגיד, למה פלזמה 51L?

<ערן יעקב: זה מאפיין סוג מסוים של יוקרה, מסמל אוכלוסייה מסוימת שעושה שימוש בזה, היינו צריכים לבחור משהו בסוף, וזה היה התהליך.

<ערן יעקב: עברנו בסוג המוצרים, כאלה שבכלל אפשר להטיל עליהם מס, שאפשר לאפיין אותם כי יש דברים שקשה לאפיין אותם – אתה רוצה נניח להטיל עליהם מס, אבל יש קושי לאפיין אותם, יש קושי לאפיין רק מה שמאפיין את אותו מוצר יוקרה.

<אורי אונגר: בתחום שלנו זה פשוט להקריב קורבן.

<ערן יעקב: אני לא יכול להגיד פלאפון נניח - - -

ניסן סלומינסקי: זה לא דו-שיח.

<ערן יעקב: יש היום פלאפונים עם יהלומים – אם הייתי יודע לאפיין את זה, הייתי מוציא אותו נניח.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: שמענו את הדעות.

ניסן סלומינסקי: האם יש עוד דברים ברשימה?

ניסן סלומינסקי: ערן, מה שאני מבקש, תצא יחד איתם.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה הגדרות לגבי הנושא של המטוסים ולגבי הטרקטורונים.

<גד רגב: אני יכול לבקש משהו?

ניסן סלומינסקי: תשבו איתם, תחזרו עוד חצי שעה, תגיד שאין, ואז נצטרך להחליט אם כן או לא.

ניסן סלומינסקי: תשבו ביניכם, אנחנו נמשיך הלאה בסדר-היום, ואחר כך נצביע על הצו – נאשר אותו, לא נאשר אותו.

<קריאות: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, איפה איש המטוסים?

ניסן סלומינסקי: אנחנו חוזרים לנושא, לסעיף 2.

ניסן סלומינסקי: התקיים דיון ארוך וממצה, שלחנו אתכם להתייעצות לנסות לגבש.

ניסן סלומינסקי: ערן, דיווח האם הגעתם לאיזושהי מסקנה, הבחנה?

קארין אלהרר: שאלת הבהרה לפני, יכול להיות שאני לא מספיק מבינה.

קארין אלהרר: ברגע שהמס הזה עולה, נניח שאני היום עסק ואני צריכה לרכוש צי של טרקטורונים כדי לתפעל את העסק שלי, אין שום הבנה שהמוצר הזה עולה לי בסופו של דבר יותר, ובעצם זה מפחית לי את שיעור המס הסופי?

ניסן סלומינסקי: את ההחזר.

<ערן יעקב: זה בא לידי ביטוי בפחת כי זה מס קנייה.

קארין אלהרר: בפחת, בסדר.

קארין אלהרר: זה לא שפתאום אני משלמת הרבה הרבה יותר ממה ששילמתי קודם.

קארין אלהרר: יש הבדל בין מישהו שיש לו עסק וצריך את המוצר הזה לבין אדם פרטי.

<ערן יעקב: בעולם הכלכלה יש שני מצבים.

<ערן יעקב: גם כל המס הזה שעולה, הוא לא יתגלגל רובו על הצרכן כי בסוף, חלק כזה או אחר, בהתאם לגמישויות, יספוג גם היבואן, זה העולם הכלכלי.

<ערן יעקב: לא כל העלאה תבוא לצרכן.

<ערן יעקב: זה אחד.

<ערן יעקב: דבר שני, ונמצאים פה נציגי היבואנים, אם יש להם משהו אחר להגיד שיגידו, אני אשמח לשמוע, ואני מניח שהלקוחות שלהם בסוף, ככל שהם ילחצו, הם יתאימו את עצמם.

ניסן סלומינסקי: לא זה, מה שהיא שאלה - - -

<ערן יעקב: בסוף בפחת, אמרתי, ככל שהמחיר עולה - - -

בועז טופורובסקי: כן, אבל עדיין יצטרכו מימון יותר גבוה כדי לרכוש.

<ערן יעקב: כן, מן הסתם.

<ערן יעקב: יש שיווי משקל אחר במחיר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו בדיון הרגשנו שצריכים לשים איזשהו קו גם לגבי מטוסים – אלא אם כן זה מופיע בצו עצמו – וגם לגבי הטרקטורונים.

ניסן סלומינסקי: בואו תגידו לנו, אחרי שהתייעצתם ודיברתם, מה יש לנו.

<ערן יעקב: אל"ף, לא הגענו לאיזשהן הסכמות, אבל מה שאמרתי לגבי הטרקטורונים, אמרתי שאת הצו נשאיר כמו שהוא.

<ערן יעקב: היות שמשרד התחבורה אמור להביא תקנות בקרוב, שהוא עובד עליהן כבר מזה זמן רב, הוא מדבר על סביב חודש, אז פחות או יותר.

ניסן סלומינסקי: מה יהיה בתקנות האלה?

<ערן יעקב: בתקנות האלה הוא אמור – הוא אמור, בסוף זה משרד התחבורה – לייצר הגדרות לכלים, לכלי שטח, לכלי חקלאי.

<ערן יעקב: אמור לייצר כל מיני הגדרות, שבבסיסן, ככל שהן יאפשרו הבחנה, ונראה שיש אפשרות להבחין בין הייעודים השונים - -

יעקב ליצמן: - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, רב יעקב, אני תיכף אשאל.

יעקב ליצמן: נדחה את האישור עד אז.

<ערן יעקב: - - שנדע להבחין בין הייעודים השונים, שכרגע אין לנו דרך לאבחן - -

יעקב ליצמן: אז נחכה.

<ערן יעקב: - - אז יכול ונביא צו שיעשה תיקון.

<קריאה: - - -

ניסן סלומינסקי: רבותי.

<ערן יעקב: לגבי המטוסים, משיחה ומבירור שעשינו, התברר שלגבי חלק גדול ממה שהועלה פה אין בעיה.

<ערן יעקב: לדוגמה, מה שנאמר לגבי חברת חשמל, עושים את זה באמצעות מסוקים.

<ערן יעקב: מסוקים הם לא בצו, לא קרה להם כלום, ועוד דברים אחרים.

<ערן יעקב: לגבי יודיד הכסף שעלה, אין בעיה, ובחקלאות, כלומר גם שם אין בעיה.

<ערן יעקב: מה שאני מבין, מה שנשאר - - -

ניסן סלומינסקי: חברת חשמל שמשתמשת.

<ערן יעקב: אין בעיה.

<ערן יעקב: זה במסוקים.

ניסן סלומינסקי: לא רק מסוקים.

<ערן יעקב: הוא אמר, אני לא יודע, קטונתי.

<ערן יעקב: לכן הוא שאל לגבי מסוקים, אמרתי – מסוקים לא בצו.

ניסן סלומינסקי: ריסוס שדות, כל הדברים האלה.

<ערן יעקב: אין בעיה.

<ערן יעקב: הם מוחרגים.

<טמיר כהן: זה חקלאות.

<ערן יעקב: חקלאות מוחרג, כולל העניין של גשם.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, על דעתו – הוא פשוט לא נמצא פה.

<ערן יעקב: עדיין, יש לו בעיה עם כמה דברים.

ניסן סלומינסקי: לדוגמה, רק שנבין.

<ברוניסלבה חירמן: סליחה, אני ממשרד התחבורה, אני יכולה לייצג.

ניסן סלומינסקי: את ממשרד התחבורה, אני אתן לך תיכף לדבר.

ניסן סלומינסקי: לא ידעתי.

<ערן יעקב: דברים שעדיין נשארו, מה שהוא טוען זה לגבי מטוס ניסוי, התעשייה האווירית – כרגע יחול עליו.

<ערן יעקב: זה כמו כל מטוס, כך אנחנו רואים את זה כרגע, זה אותו מטוס ניסוי.

<ערן יעקב: יחד עם זאת, אמרנו – ככל שנמצא שיש מקרה קצה כזה ואחר, נחריג אותם בעתיד.

<ערן יעקב: כרגע אנחנו לא מזהים איזושהי בעיה.

<ערן יעקב: דבר נוסף, הוא אמר שיכול להיות שמדובר במטוסי הדרכה – אותם בתי-ספר להדרכה של טיסה פרטית שעושים במטוסים פרטיים.

<ערן יעקב: הוא אמר, לגביהם תחריגו.

<ערן יעקב: אני לא יודע להחריג, למה אני צריך להחריג מטוסי הדרכה שבאים לרכוש רישיון טיס - -

<נטליה מירוניצ'ב: זה אותו שימוש.

<ערן יעקב: - - כשבסוף המטוסים משמשים לתרבות הנאה?

<ערן יעקב: על זה אני לא מסכים אתו.

ניסן סלומינסקי: משרד התחבורה, בבקשה.

<ברוניסלבה חירמן: שמי ברוני חירמן, אני מאגף תכנון כלכלי של משרד התחבורה.

<ברוניסלבה חירמן: אנחנו לא מרגישים שאנחנו הגענו להסכמות מלאות בעניין הגדרות של סוגי כלים שצריכים להיות מוחרגים מהתקנה.

<ברוניסלבה חירמן: הדרכה, לא מדובר רק בפנאי.

ניסן סלומינסקי: סליחה, שנבין.

ניסן סלומינסקי: לא הגעתם להסכמות מתי?

<ברוניסלבה חירמן: עכשיו.

ניסן סלומינסקי: הצו עצמו מקובל עליכם?

<ברוניסלבה חירמן: הרעיון למסות מטוסים פרטיים היה מקובל.

ניסן סלומינסקי: כל המטוסים הפרטיים?

ניסן סלומינסקי: כולל אלה שמפזרים את יודיד הכסף או דברים כאלה?

<ברוניסלבה חירמן: לא, רגע.

<ברוניסלבה חירמן: מטוסים פרטיים, מה שאנחנו חשבנו זה שצריך להחריג את כל המטוסים שמקבלים רישיונות הפעלה מסחריים, צריך להחריג אותם.

ניסן סלומינסקי: ורשות המסים לא הכניסה את זה.

<ברוניסלבה חירמן: רשות המסים לא הולכת בדרך הזאת, היא הולכת דרך ההגדרות שלהם של צו המכס.

<ערן יעקב: שמה שמוחרג זה מטען והסעת נוסעים, כל מה שקשור.

<ברוניסלבה חירמן: מה שאנחנו אומרים זה ששרי אריסון לא טסה במטוס שיש לו רישיון הפעלה מסחרית.

<נטליה מירוניצ'ב: אבל אם נמסה - - -

יעקב ליצמן: מי זה שרי אריסון?

<ברוניסלבה חירמן: זאת שיש לה טלוויזיה של יותר מ-50 אינטש.

ניסן סלומינסקי: רבותי, מה שאני מבקש – ערן, בדרך כלל לא מקובל כך שהמשרד מגיע ולא מתואם אתכם.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שיש חילוקי דעות לפני, אבל בסוף צריך להיות איזה תיאום.

<ברוניסלבה חירמן: תיאום היה, רק הוא לא בא לידי ביטוי.

ניסן סלומינסקי: זה נקרא שאין תיאום.

ניסן סלומינסקי: לכן, מה שאני מציע – מה שביקשתי ממך לעשות עם הג'נטלמנים, עשיתם או לא, אני מבין שעם משרד התחבורה גם כן אין בדיוק תיאום על הקו.

ניסן סלומינסקי: לגבי טרקטורונים, איפה אתם נמצאים?

<ברוניסלבה חירמן: לגבי טרקטורונים, אני למדתי את הנושא פה בדיון, אני חייבת להגיד.

<ברוניסלבה חירמן: אני מתנצלת.

ניסן סלומינסקי: אבל את יודעת מה הקו?

<ברוניסלבה חירמן: מהיועצת המשפטית שלנו אני למדתי שהתקנות האלה כרגע במשא-ומתן עם משרד המשפטים האם יצטרכו אישור של ועדת הכלכלה.

<ברוניסלבה חירמן: במידה ולא יהיה צורך באישור של ועדת הכלכלה ניתן יהיה לסיים תוך חודש, אבל זה כרגע במגרש של משרד המשפטים להגיד האם התקנות האלה מחייבות אישור של ועדת הכלכלה.

<נטליה מירוניצ'ב: כבוד היושב-ראש, לגבי המטוסים, באמת הצו הזה מכסה את רוב רובם של התחומים, ואלה שלא מכוסים, אנחנו יכולים להגיע לפתרון או דרך פטור מותנה, דרך צו הפטורים, או חלק מהדברים שאנחנו חושבים וסגורים על זה שצריכים להיות ממוסים.

יעקב ליצמן: אבל לא קיימתם אפילו תיאום.

<קריאות: - - -

<אורי אונגר: אנחנו מעוניינים לקבל את רשות הדיבור.

יעקב ליצמן: אין תיאום בין משרדי ממשלה, עם כל הכבוד.

ניסן סלומינסקי: רבותי.

ניסן סלומינסקי: נטליה, אתם מוכנים שתהיה בצו הגדרה – שהיא אמרה שהיא הגדרה פשוטה מאוד – כל מה שזקוק לרישיון - - -

<ברוניסלבה חירמן: רישיון הפעלה מסחרית.

ניסן סלומינסקי: חל עליו הצו.

<ברוניסלבה חירמן: הפוך.

ניסן סלומינסקי: הפוך, סליחה.

ניסן סלומינסקי: מה שזקוק לרישיון הפעלה, יהיה מחוץ לצו, ורק מה שלא זקוק, אתם מסכימים לזה?

<ערן יעקב: אנחנו סיכמנו שב-2:00 נקיים עוד שיחה כי הוא לא ידע את הפרטים.

<ערן יעקב: הוא אמר שצריך לדבר עם היועץ המשפטי שלו, הוא לא ממש ידע.

ניסן סלומינסקי: אם כך, אני מציע שני דברים.

<ברוניסלבה חירמן: אנחנו מבקשים פרק זמן.

ניסן סלומינסקי: אני אוציא את הנושא של המטוסים כדי שתגמרו; אני אוציא את הנושא של טרקטורונים כרגע כי אם אנחנו אומרים שתוך חודש יהיו ההגדרות של משרד התחבורה בעניין, ואז נוכל לפעול לפיהן, מאחר שאני מכיר את רשות המסים – עד שאתם תעדכנו את כל המחשבים שלכם לשנות את המיסוי ולהוסיף, וחשבונות, ייקח חודש, ופה יש לנו דברים אחרים.

ניסן סלומינסקי: מה שאני מציע, שעל שני הדברים האלה נקיים דיון בעוד חודש או מתי שזה יגיע.

<נטליה מירוניצ'ב: זה יוצא מתוקף, זה פוקע.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, אני יודע.

ניסן סלומינסקי: אז כיום לא נדון בזה.

<שלומית ארליך: צריך להבין איך עובדים צווי תעריף המכס.

<שלומית ארליך: הצווים בעצם כבר נכנסו לתוקף, הם מובאים בתוך תקופה של חודשיים לפי החוק לאישור הוועדה.

<קריאה: זה כבר עובד חודשיים.

<שלומית ארליך: זה עובד חודשיים, אבל אין שום בעיה להוציא את הפרקים האלה.

ניסן סלומינסקי: זה מה שאני אומר, אני רוצה להוציא אותם.

<שלומית ארליך: המשמעות תהיה שלא יחול על זה המס הגבוה, זה יחזור להיות במס כמו שהיה לפני - - -

ניסן סלומינסקי: אז אמרתי, על שני הנושאים האלה של מטוסים וטרקטורונים - - -

<שלומית ארליך: יצטרכו לפרסם צווים חדשים.

<ערן יעקב: כבוד היושב-ראש, הצו הזה כבר עובד ככה חודשיים.

יעקב ליצמן: אז מה.

<ערן יעקב: אני מציע דווקא ההיפך.

<ערן יעקב: להשאיר את הצו ולאשר אותו כמו שהוא.

<שלומית ארליך: לא.

<קריאות: לא, לא.

<ערן יעקב: להשאיר אותו כמו שהוא – גם בטרקטורונים – ואז, ככל שנעשה שינוי, נבוא עם צו חדש.

<ערן יעקב: אם נמצא שצריך להחריג, כי כרגע אמרתי – חלק גדול מהדברים לא צריך, אין בעיה.

ניסן סלומינסקי: ערן, בהיכרות - - -

<ערן יעקב: תבין את המשמעות.

<ערן יעקב: המשמעות היא שאתה אומר שמחר, מי שמביא מטוס פרטי, הוא חוזר למס אפס.

<ערן יעקב: זאת המשמעות של זה.

ניסן סלומינסקי: למס שהיה עד היום.

<ערן יעקב: אפס.

<ערן יעקב: אפס.

ניסן סלומינסקי: למה?

<ערן יעקב: הצו עכשיו, כרגע, הוא ב-20% - - -

ניסן סלומינסקי: כמה הוא היה עד עכשיו?

<קריאה: אפס.

<ערן יעקב: לא, בצו הנוכחי לא היה אפס.

ניסן סלומינסקי: לפני הצו.

ניסן סלומינסקי: לפני שהצו נכנס לתוקף.

<ערן יעקב: היה אפס.

<קריאה: על טרקטורונים, 30%.

<טל דרורי: היה 30%.

ניסן סלומינסקי: מה שאני מבקש – אני יודע, זה מה שאני מתכוון.

ניסן סלומינסקי: מאחר שאני מניסיון יודע שברשות המסים יש עומס עצום, והשכחה אצלכם היא רבה - -

<קריאה: גם בתחבורה.

ניסן סלומינסקי: - - אני יותר סומך על כך שאם הצו לא יהיה, בטוח שתבואו אלי, מאשר אם הצו יהיה ויצטרכו לשנות אותו, אז נשאיר את זה ככה עוד חודש, לא קרה כלום.

בועז טופורובסקי: ניסן, אני לא מסכים.

<ערן יעקב: אני לא מבין מה אתה אומר.

<ערן יעקב: אתה בעצם אומר שמחר בבוקר, אותה שרי אריסון או מי שלא יהיה, יש לו עכשיו חודש; המשמעות של מה שאתה אומר עכשיו, ועדת הכספים בעצם אומרת שמחר בבוקר, כשאני מייבא מטוס פרטי, אני מביא אותו באפס מס.

ניסן סלומינסקי: אלא אם כן - - -

<קריאות: - - -

<ערן יעקב: אין אלא אם כן.

<ערן יעקב: אתה פותח להם חלון.

יעקב ליצמן: אני חייב להגיד לך, אני לא מקבל.

יעקב ליצמן: אתה לא יכול לבוא לוועדת כספים כשאתה לא מוכן, לא עשית שום תיאום עם אף אחד, ואתה בא לוועדת כספים וזורק את זה עלינו.

<ערן יעקב: לא זורק על אף אחד.

יעקב ליצמן: עם כל הכבוד, אל תטיל בוץ עלינו.

יעקב ליצמן: לא עשית שיעורי בית, לא עשית תיאום עם - - -

<קריאות: - - -

<ערן יעקב: תן לי לתקן אותך.

<ערן יעקב: עשינו שיעורי בית, דיברנו עם כל הגורמים.

יעקב ליצמן: אני שמעתי - - -

<ערן יעקב: רגע, רגע - - -

<ברוניסלבה חירמן: הם לא באו לידי ביטוי - - -

<ערן יעקב: זה לא נכון.

<ערן יעקב: דיברנו, ניהלנו, היו חילופי מיילים כל הזמן.

<ערן יעקב: על חלק מהדברים הסכמנו, לא על הכול הסכמנו.

יעקב ליצמן: היא אומרת שלא מיציתם.

<ערן יעקב: אבל אני אומר לך שכן.

יעקב ליצמן: - - -

<ערן יעקב: אבל היא לא הקנדידט.

<ערן יעקב: הקנדידט זה מינהל התעופה, ודיברנו עם מינהל התעופה.

<ברוניסלבה חירמן: ערן, מינהל תעופה זה זרוע ארוכה של משרד התחבורה.

יעקב ליצמן: עם כל הכבוד, משרד התחבורה זה מינהל התעופה.

<ערן יעקב: אבל דיברנו אתם לאורך כל הדרך, זה עוד לפני חצי שנה, לא מהיום.

<ערן יעקב: ניהלנו אתם, היו דיונים על העניינים.

יעקב ליצמן: - - -

קארין אלהרר: הרב ליצמן, אי-אפשר ליצור מצב שדווקא על המטוסים לא יהיה מס.

יעקב ליצמן: אי-אפשר לעשות דברים לא ישרים - - -

קארין אלהרר: מה לא ישר?

קארין אלהרר: מה לא ישר?

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: יעקב.

ניסן סלומינסקי: רבותי, סליחה.

יעקב ליצמן: זה בעיה שלכם.

קארין אלהרר: בעיה של כולנו, המדינה היא של כולנו.

ניסן סלומינסקי: ערן, הצו הזה פוקע ביום רביעי.

ניסן סלומינסקי: מחר יש לנו יום עמוס לעייפה, אבל אם תבואו אלי עם סיכום עם משרד התחבורה ועם איזשהו קריטריון מנחה בנושא של הטרקטורונים, אז נאשר את זה מחר בלי דיון, כי קיימנו כבר את הדיון, בדקה נאשר את זה.

ניסן סלומינסקי: אם לא, נצטרך להחריג את זה לחודש.

ניסן סלומינסקי: יש לך עכשיו 24 שעות, תעבדו על זה.

<ערן יעקב: רגע, אני רוצה להגיד.

ניסן סלומינסקי: או שאני אעלה את זה להצבעה.

<ערן יעקב: אני רוצה להגיד לך כבר עכשיו – זו החלטה של הוועדה.

<ערן יעקב: לגבי הטרקטורונים אני לא יודע לייצר לפי ייעוד חקלאי או לא חקלאי, אני אומר את זה עכשיו.

<ערן יעקב: אני לא רוצה להכשיל, לא אתכם ולא אותי ולא אותם.

<קריאה: אנחנו נתנו פתרון.

<קריאה: להחריג את זה לחודש.

ניסן סלומינסקי: רבותי, שמענו אתכם, זה לא יעזור עכשיו.

<ערן יעקב: הצו הזה, גם כשהוא הובא וגם כשנעשה, ידע בדיוק לאן הוא הולך, כלומר, במובן הזה, הכול פתוח פה.

ניסן סלומינסקי: אני אגלה לך סוד.

ניסן סלומינסקי: מאחר שהבנתי מהם שכל הנושא של הטרקטורונים, מבחינת משרד התחבורה, הם כבר קבעו את הקריטריונים והכול, הם רק מחכים לאישור של משרד המשפטים האם ועדת הכלכלה צריכה לאשר, וכולי וכולי, אבל המתודה כבר קיימת.

ניסן סלומינסקי: תעיין בה.

ניסן סלומינסקי: הרי זה מה שאתה אומר לנו, שנחכה עד שוועדת כלכלה תאשר.

יעקב ליצמן: ניסן, הוא לא התכוון לזה.

ניסן סלומינסקי: יעקב, תן לי.

ניסן סלומינסקי: אני הולך בכיוון שלו.

ניסן סלומינסקי: במקום שנחכה עד שוועדת הכלכלה תאשר את זה, ואז תבואו אלינו, תעיין בזה לפני כן.

ניסן סלומינסקי: אני לא חייב שזה יהיה משהו שאישרו כבר, אבל תעיין בקריטריונים שלהם, צא מתוך הנחה נניח שמשרד התחבורה רוצה, והמשפטים.

ניסן סלומינסקי: קח את זה, תבוא אלינו מחר לפחות עם משהו שנראה שעשיתם איזושהי הבחנה – גם במטוסים, תגיעו איתם לסיכום – כשאתה אומר שבעיקרון זה בסדר, וגם בטרקטורונים, אתה מרגיש שיש הבדלים.

<ערן יעקב: לא, אני לא מרגיש.

<ערן יעקב: אז אני אומר לך, אני לא יודע לעשות הבחנה.

<ערן יעקב: אם הוועדה רוצה - - -

ניסן סלומינסקי: כאן כמעט כלולים כל - - -

<ערן יעקב: כלולים כל הטרקטורונים, שבחלקם הלא מבוטל אלה טרקטורונים שמשמשים לפנאי, חד-משמעית.

<אורי אונגר: לא נכון.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: זה לא עוזר שום דבר שאתם מצטרפים עכשיו.

<ערן יעקב: גם כשמחר חקלאי נוסע בג'יפ כזה ואחר - - -

ניסן סלומינסקי: מה משרד התחבורה אמור להביא לנו?

ניסן סלומינסקי: אמרת שהוא אמור להביא קריטריונים.

<ערן יעקב: לא.

<ערן יעקב: אמרתי, ככל שהתקנות של משרד התחבורה יעשו הבדלה - - -

ניסן סלומינסקי: מה הם יעשו?

<ערן יעקב: להבדיל בין כלים מסוימים - - -

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

<ערן יעקב: אם הם יידעו, יכול להיות שהם גם לא יידעו - - -

ניסן סלומינסקי: ערן, אבל הקריטריונים האלה כבר קיימים.

<ערן יעקב: ואם הקריטריונים יגידו שכל הטרקטורונים מבחינתם הם הגדרה של חקלאות או לא חקלאות?

<ערן יעקב: לא יודע.

יעקב ליצמן: הוא רוצה שנגיד שזה "נושא חדש"?

ניסן סלומינסקי: מה שמעכב אותם – חודש, אתה אומר, או חודשיים – זה אישור של ועדת כלכלה המחייב.

ניסן סלומינסקי: אני קופץ על זה.

ניסן סלומינסקי: אני אומר – יש שם מתודה של משרד התחבורה עם משרד המשפטים, רק צריכים להחליט אם צריכים אישור של ועדת כלכלה, לא משנה, אבל המתודה קיימת.

ניסן סלומינסקי: מה שאתה רוצה, לבוא אלי בעוד חודש, קיים כבר היום.

ניסן סלומינסקי: תבקש להציץ בזה, תסתכל, תלמד מזה.

ניסן סלומינסקי: אם תראה שגם אחרי שמאשרים את זה, אין שום הבחנה, תבוא ותגיד: רבותי, גם אחרי זה, אבל לפי מה שנתת לי להבין, שתהיה איזושהי הבחנה בעוד חודש, ההבחנה הזאת אתה יכול לראות אותה גם למחר, כי היא קיימת, אז תביא לי אותה למחר.

<ערן יעקב: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אותה ואת המטוסים, ומחר אם זה יהיה, נאשר את זה בלי דיון, לא צריכים את כולם.

יעקב ליצמן: מקסימום, נבקש "נושא חדש".

בועז טופורובסקי: מתי זה יעלה להצבעה?

בועז טופורובסקי: שלא יקרה מצב שלא תביא את זה להצבעה.

ניסן סלומינסקי: אני אביא את זה להצבעה.

ניסן סלומינסקי: ערן, מחר אני מביא את זה לאישור.

<טמיר כהן: צריך להוסיף את זה לסדר-היום.

ניסן סלומינסקי: כן, נוסיף את זה.

ניסן סלומינסקי: ערן, אני אעלה את זה להצבעה מחר – עם שני החלקים האלה, או בלי, אני לא יודע – לכן, תעשה עבודה, אל תיעלם לנו.

<נטליה מירוניצ'ב: אדוני היושב-ראש, הצו הראשון, רכב יוקרה, הוא צו נפרד.

<ערן יעקב: היושב-ראש, בכל מקרה, כל שינוי, צריך צו חדש.

ניסן סלומינסקי: מה שהם שואלים, אם יש שינויים.

ניסן סלומינסקי: בתוך הצו הזה אנחנו יכולים לשנות?

<שלומית ארליך: אתה יכול לשנות את זה בתוך הצו.

<קריאה: לא, אי-אפשר, זה צו שהוא כבר בתוקף.

<שלומית ארליך: אז מה?

<שלומית ארליך: שינינו, עשינו דברים כאלה.

ניסן סלומינסקי: היא אומרת שזה אפשרי.

ניסן סלומינסקי: לא צריך צו חדש ולא כלום.

<נטליה מירוניצ'ב: אבל את הרכב אנחנו יכולים לאשר, אין לגביו מחלוקת.

<נטליה מירוניצ'ב: זה צו נפרד.

<שלומית ארליך: לא, זה הכול ביחד, הכול מצורף.

ניסן סלומינסקי: בואו נעשה את זה מחר.

ניסן סלומינסקי: מחר, עוד יום אחד, הצו עוד קיים.

ניסן סלומינסקי: רבותי, בסדר?

קארין אלהרר: זה עדיין קיים, זה בתוקף.

<שלומית ארליך: תבדקו את זה.

<קריאה: עד מחר, אולי.

קארין אלהרר: לא, אין מצב, ניסן.

ניסן סלומינסקי: מחר זה עולה להצבעה.

קארין אלהרר: אבל אני רוצה שיהיה מאוד ברור.

קארין אלהרר: לא יעלה על הדעת שדווקא המוצרים שהם באמת הכי יקרים, שזו הייתה כוונת המחוקק - - -

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים, כולנו רוצים את זה.

בועז טופורובסקי: כן, אבל בינתיים לא מצביעים על זה.

בועז טופורובסקי: בגלל איזה פרט טכני - - -

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: הם אומרים שמה שקשור לכך שצריכים רישיון עסק, זה סיפור אחד, ומה שלהנאה – מה שנקרא, העשירים – אז יש הבחנה.

ניסן סלומינסקי: נניח אותו מטוס, הם הסבירו.

ניסן סלומינסקי: למעשה, ערן אומר שזה כלול בפנים.

קארין אלהרר: אם הכול מסוכם, למה לא מצביעים עכשיו?

ניסן סלומינסקי: כי זה לא כתוב.

קארין אלהרר: ערן, אתם מסכימים להבחנה הזאת?

<ערן יעקב: מבחינת המטוסים כתוב.

<ערן יעקב: כתבנו: מטוסי מטען, מטוסי נוסעים - - -

ניסן סלומינסקי: אבל הוא העלה הרבה דוגמאות.

<קריאה: זה מכסה את הכול.

<ערן יעקב: לא, אבל הוא העלה דוגמאות של מקרה קצה של מטוס - - -

ניסן סלומינסקי: לא משנה, אבל יש לך הגדרה שיכולה לכסות את כל הדוגמאות האלה.

קארין אלהרר: ההגדרה מקובלת עליך, ערן?

ניסן סלומינסקי: תבדוק את זה איתם.

<ערן יעקב: בדקנו את זה.

<ערן יעקב: בסדר.

<אילנית דדוש קלפון: רגע, שאלה למה אנחנו דואגים יותר – למטוס של שרי אריסון ב-24 שעות הקרובות, או לחקלאים שייפגעו מהחלטה כזו.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו נועלים את הישיבה.

בועז טופורובסקי: ניסן, זה בכל מקרה עולה להצבעה מחר?

ניסן סלומינסקי: עולה בכל מקרה.

ניסן סלומינסקי: ערן, זה נכנס לסדר-היום למחר - או שאתם תעשו את העבודה, תהיה לך עבודה, מקווה שלא הרבה, ותביאו לנו.

קארין אלהרר: שיצא עשן לבן כי את המטוסים אנחנו נמסה.

יעקב ליצמן: אני בעד.

קארין אלהרר: בסוף על הטלוויזיה יישאר ועל המטוס לא?

ניסן סלומינסקי: רבותי, אז תודה רבה.

<ערן יעקב: דרך אגב, על הצו של הרכב יוקרה אתה יכול להצביע, זה צו נפרד.

<שלומית ארליך: לא, אבל אנחנו מביאים הכול ביחד למליאה.

<ערן יעקב: למה?

<ערן יעקב: למה שלא נגמור עם זה?

<ערן יעקב: אנחנו כבר בתוך זה.

<שלומית ארליך: עדיף להביא הכול יחד.

<שלומית ארליך: הכול מונח במליאה שבעה ימים.

<שלומית ארליך: עדיף שנביא הכול יחד.

<שלומית ארליך: אנחנו מביאים את הצווים כולם יחד, הכול מדבר על מיסוי מוצרי יוקרה.

ניסן סלומינסקי: מה אכפת לנו לעשות את זה?

<שלומית ארליך: - - -

<אילנית דדוש קלפון: אז תחריגו את הטרקטורונים.

קארין אלהרר: לא מחריגים טרקטורונים.

<נטליה מירוניצ'ב: זה לא שם טרקטורונים.

ניסן סלומינסקי: את לא יכולה לשים את זה מחר, אפילו אם מאשרים את זה היום?

<שלומית ארליך: לא, אנחנו מביאים הכול יחד.

<שלומית ארליך: אנחנו מביאים את זה באותו צו.

יעקב ליצמן: אני חושב שהיא צודקת - בגלל הטרטור - אבל אין לי בעיה לאשר את זה.

ניסן סלומינסקי: מחר אני מצביע – לא יהיה דיון, אני מצביע.

ניסן סלומינסקי: רבותי, תודה רבה, הישיבה נעולה.