ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 135, 2013-11-25 12:00

מירי רגב: שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את הדיון, על סדר היום - הצעת חוק להסדרת התיישבות בדואים בנגב, התשע"ג-2013.

מירי רגב: אנחנו אחרי סיור שערכה אתמול הרשות.

מירי רגב: 5 חברי כנסת הגיעו.

מירי רגב: למדנו הרבה באמצעות הסיור על מה שקורה בשטח, נפגשנו גם עם התושבים, ראינו את הפערים.

<קריאה: איזה תושבים?

מירי רגב: תושבים, אזרחים שגרים שם.

מירי רגב: היה לי צר וחבל שחברי הכנסת שנמצאים פה היום לא היו בסיור.

מירי רגב: הסיור היה מאד מלמד, מועיל, ענייני.

מירי רגב: היינו מוכנים לדבר עם כל בדואי שרק רצה לדבר.

מירי רגב: דיברנו אתו, שמענו אותו, ואני עוד הבטחתי לשייח'ים שהיו שם שאבוא למפגש אתם, עם הוועדה, למקום שכמובן הם יזמינו אותי אליו.

טלב אבו עראר: יש לי הצעה לסדר, בבקשה.

מירי רגב: אין הצעות לסדר.

טלב אבו עראר: - - -

מירי רגב: לא, לא.

מירי רגב: קראתי את התקנון.

מירי רגב: היועצת המשפטית הסבירה לי.

מירי רגב: אין יותר הצעות לסדר כשאני פותחת דיון.

מירי רגב: כל מי שרוצה להגיש הצעות לסדר יפתח אותן לפני כן.

מירי רגב: אנחנו מתחילים לדון בסעיפים החוק.

טלב אבו עראר: זה מתייחס לנושא של הביקור.

מירי רגב: אני אתן לכל הח"כים להתייחס לסוגיית החוק.

מירי רגב: אם רצית להתייחס לביקור – היית בא לביקור.

מירי רגב: משום שלא באת לביקור - -

טלב אבו עראר: באנו לביקור.

מירי רגב: - - ולא היית, אז אני לא רוצה להתייחס לזה.

טלב אבו עראר: את מרמה את חברי הוועדה.

טלב אבו עראר: לפחות תגידי את האמת.

טלב אבו עראר: לגבי הביקור - תגידי עם איזה שייח' נפגשת, שנוכל להתייחס לביקור.

טלב אבו עראר: תרשי לי להתייחס לביקור, כמה מילים.

מירי רגב: היה ביקור מצוין.

מירי רגב: יהודה, יש לנו את רשימת השייח'ים שנפגשנו אתם?

<יהודה בכר: בוודאי.

<יהודה בכר: יש לנו רשימה.

מירי רגב: אז תעביר לו אחר כך את רשימת שלושת השייח'ים.

מירי רגב: נפגשתי וגם הצטלמתי עם חלק מהם.

טלב אבו עראר: - - -

מירי רגב: לא יעזור לכם כלום.

מירי רגב: אתה החרמת את הסיור ולכן אתה לא יכול להתייחס לסיור.

טלב אבו עראר: אני אחרים את הסיור כשזה לא מתואם עם אף מנהיג, עם אף ראש רשות - - -בנגב, שאתם - - -

מירי רגב: אני קוראת לך לסדר בפעם הראשונה.

מירי רגב: היום אנחנו מתחילים לדון בסעיפי החוק אחרי שלושה דיונים כלליים, ועוד סיור, ועוד יהיו לנו כמה, כמובן – דברים כלליים שנגיע אתם לשטח ונעדכן.

מירי רגב: כרגע אנו קוראים את פרקים ב' ו-ג' סעיפים 24-3, כפי שפרסם את זה היועץ המשפטי לוועדה.

מירי רגב: הסעיפים עוסקים בהקמה והסדרה של הרשות להסדרת ההתיישבות הבדואית, שתטפל בתהליך הסדרת ההתיישבות לפי החוק וכן בקביעת סמכויותיה של ועדת התמורה, אשר תהיה מוסמכת לדון ולהכריע בין היתר בשאלת הזכאות לתמורה, אופי התמורה, מאפייני הקרקע ומיקום הקרקע שתינתן לתובעי הבעלות.

מירי רגב: אני אבקש מנציגי הממשלה להציג את הסעיפים.

חנא סוייד: יש לי שאלה.

חנא סוייד: למה קופצים ל-3?

מירי רגב: כך החלטנו.

מירי רגב: בהרבה מאד דיונים אנחנו קופצים ל-3 ואז חוזרים ל-4.

מירי רגב: זה בסמכות הוועדה, ויושבת ראש הוועדה.

מירי רגב: אל תדאג.

מירי רגב: לא יהיה מצב שהחוק הזה יאושר בלי שאחד מסעיפיו יבוא לדיון בקרב חברי הוועדה.

זבולון כלפה: יש פה עוד הערה קטנה: כל הדיון בחוק הזה נולד אחרי דיון בוועדת שרים לחקיקה.

זבולון כלפה: בדיון שקדם לדיון בוועדת השרים לענייני חקיקה היה מסמך שסוכם עם ראש המל"ל, שהוא בעצם הבסיס לכל החוק, וחלק ממנו גם מדבר על שטחים שבהם דנים ומהם מתנהלים.

זבולון כלפה: בפועל, מאז, לאורך כל הדרך, כולל בשבוע שעבר אצל רח"ט יבשה, אצל תא"ל אורן, דנים בעצם בעוד - - שטחי אש נוספים בניגוד לכל הסיכומים.

זבולון כלפה: התחושה שלי, ומעבר לתחושה – המידע שבידי הוא שבעצם אנחנו דנים בחוק שאנחנו לא יודעים את כל ההשלכות שלו.

מירי רגב: משום שאני מעריכה אותך מאד אני מציעה שכאשר נגיע לסעיפי החוק שבהם אתה חושב שאין תאימות בין ההצעה - - -

<קריאה: זה משליך על הכל, אבל.

מירי רגב: לא, לא.

מירי רגב: זה לא משליך על פעילות הרשות, ועל כל הסעיפים שיש כאן היום.

מירי רגב: אנחנו נדון בסעיפים עצמם.

מירי רגב: ברגע שהסעיפים שמתייחסים למה שאושר על ידי המל"ל ויש כאן כמה נקודות שירצו להציג אותן - נציגי התושבים, הממשלה – אתם תציגו, אז אנחנו נתייחס נקודתית לדברים הללו.

מירי רגב: כרגע אנחנו מתייחסים רק לסעיפים עצמם.

מירי רגב: לכן אני מבקשת להקריא.

מירי רגב: להציג?

מירי רגב: למה צריך להציג?

<תומר רוזנר: להציג את העיקרון - - -

חנא סוייד: אבל אני אומר, גם ליועץ המשפטי של הוועדה: לא ייתכן לדון בפרטי החוק כאשר לא דנים במטרות של החוק.

חנא סוייד: פה דנים במכניזם - - -

מירי רגב: סליחה, אני לא מוכנה לזה.

חנא סוייד: אבל יש פה טעות מתודולוגית.

חנא סוייד: יש פה טעות טוטאלית.

חנא סוייד: זה טוטאל לוס.

באסל גטאס: רוצים לשמוע את דעתו של היועץ המשפטי בעניין.

באסל גטאס: איך מתחילים בפרק ב' ולא בפרק א'?

<תומר רוזנר: מוצגים בפניכם שני מסמכים.

<תומר רוזנר: אנחנו נקריא מהמסמך שכותרתו: "הערות הייעוץ המשפטי".

<תומר רוזנר: זה המסמך שיש בו סימונים צהובים.

<תומר רוזנר: המסמך הזה בעצם מורכב מנוסח שהממשלה העבירה בעקבות דיונים מוקדמים שקיימנו אתם, והם מבקשים לערוך מספר שינויים שמופיעים, לעומת הנוסח שפורסם בכחול.

<תומר רוזנר: הנוסח הוא הצעות הממשלה, בעצם.

<תומר רוזנר: השינוי שאנחנו עשינו לעומת הצעות הממשלה הוא שינוי אך ורק בסדר הסעיפים.

<תומר רוזנר: הערות שלנו, שלא על דעת הממשלה, מופיעות בצד, כהערות הייעוץ המשפטי, בצד הנוסח כפי שיוקרא, בצבע צהוב.

<תומר רוזנר: הנוסח, כפי שיוקרא, עם השינויים המסומנים, בגוף הנוסח, זה הצעות הממשלה, הצעות שבעצם מעדכנות את ההצעה שהופיעה בנוסח הכחול.

<תומר רוזנר: נתחיל בהקראת פרק ב'.

<גלעד קרן: רק נגיד עוד מילה אחת – שהסעיפים ממוספרים בהתאם למספור המקורי שלהם, כדי שיהיה לכם נוח לראות איזה סעיפים הוזזו לאיזה מיקום.

באסל גטאס: מי עשה את השינויים בגוף הסעיפים?

<תומר רוזנר: זו הצעת הממשלה.

<קריאה: שינויים מוסכמים.

באסל גטאס: אבל מי יזם אותם?

מירי רגב: אנחנו.

מירי רגב: אנחנו עם הממשלה.

מירי רגב: חלק – אנחנו מראש לא היינו מוכנים להביא כאן, לדיון, ולכן הגענו אתם להסכמות, וחלק – אנחנו פותחים פה לדיון ואז נחליט עם מה נגיע להסכמות ועם מה לא.

באסל גטאס: היועץ המשפטי יכול להתייחס למה אנחנו לא מתחילים בפרק א'?

מירי רגב: הוא כבר אמר את זה.

באסל גטאס: מתוך סקרנות, לא יותר.

<תומר רוזנר: אני אומר בקצרה – ראשית, זו פררוגטיבה של יושבת ראש הוועדה, באשר לסדר הדיון בסעיפים.

<תומר רוזנר: יחד עם זאת אני אומר שאנחנו גם יעצנו להתחיל בפרק הזה, משום שהפרק שלפניו הוא פרק הגדרות, פרק מטרות החוק, שאותו נהוג, במסגרת חקיקה בדרך כלל, וגם כך אנחנו עושים לאורך שנים – את הפרקים האלה, שעלולים להיות מושפעים מהמשך הסעיפים בחוק, אנחנו דנים בהם אחרונים.

זבולון כלפה: אתה יודע שזה גם לכיוון השני - - -

חנא סוייד: בדרך כלל עושים את זה במשולב.

<גלעד קרן: "פרק ב': הרשות להסדרת התיישבות הבדואים בנגב.

<גלעד קרן: הרשות להסדרת התיישבות הבדואים בנגב 3.

<גלעד קרן: (א) מוקמת בזה במשרד ראש הממשלה, רשות להסדרת התיישבות הבדואים בנגב (להלן – הרשות)".

אחמד טיבי: אגב, משרד ראש הממשלה לא היה קיים בהצעה שהתקבלה במליאה.

<תומר רוזנר: נכון, זה מופיע – כל מה ששונה מהנוסח הכחול, כפי שעבר במליאה, מודגש בצבע אדום.

<גלעד קרן: "(ב) הרשות תפעל להסדרת התיישבות הבדואים בנגב, ובכלל זה - (1) תטפל בתהליך ההסדרה לפי חוק זה; (2) תסייע לאוכלוסיה הבדואית בליווי והכוונה לצורך יישומו של תהליך הסדרת ההתיישבות; (3) תטפל ביישובים המיועדים להסדרת מגוריה של האוכלוסיה הבדואית בנגב, ובכלל זה בפיתוח התשתיות הציבוריות בהם; (4) תגיש תכניות בנוגע ליישובים המיועדים להסדרת מגוריה של האוכלוסיה הבדואית בנגב, ותלווה את הליכי התכנון הנוגעים אליהם.

<גלעד קרן: (ג) הרשות תמלא את תפקידיה בהתאם למדיניות הממשלה ובהתאם לסמכויותיה לפי חוק זה ולפי כל דין אחר.

<גלעד קרן: (ד) אין בתפקידי הרשות או בסמכויותיה לפי חוק זה כדי לגרוע מכל סמכות המוקנית לרשות מרשויות המדינה או לרשות מקומית לפי כל דין.

<גלעד קרן: מנהל הרשות (א) הממשלה, לפי הצעת ראש הממשלה, תמנה מנהל לרשות; מנהל הרשות יהיה עובד המדינה.

<גלעד קרן: (ב) מנהל הרשות יהיה אחראי על ניהול הרשות וימלא כל תפקיד שהוטל עליו לפי חוק זה.

<גלעד קרן: כהונת מנהל הרשות תקופת כהונתו של מנהל הרשות תהיה חמש שנים.

<גלעד קרן: עובדי רשות עובדי הרשות יהיו עובדי המדינה, והם יפעלו לפי הוראות מנהל הרשות ובפיקוחו.

<גלעד קרן: תכנית העבודה של הרשות מנהל הרשות יגיש את תכנית העבודה של הרשות לאישורו של ראש הממשלה, אחת לשנה; הרשות תפעל על פי תכנית העבודה שאושרה בידי ראש הממשלה.

<גלעד קרן: תקציב הרשות תקציב הרשות ייקבע בחוק התקציב השנתי בסעיף תקציב נפרד; הממונה על סעיף התקציב האמור לעניין חוק יסודות התקציב יהיה מנהל הרשות; לעניין זה – "חוק יסודות התקציב" – חוק יסודות התקציב, התשמ"ה- 1985 ; "חוק התקציב השנתי" ו"סעיף תקציב" – כמשמעותם בחוק יסודות התקציב.

<גלעד קרן: עסקאות הרשות לצורך ביצוע הוראות חוק זה מורשה מנהל הרשות, יחד עם חשב הרשות, לייצג את הממשלה בעסקאות כאמור בסעיפים 4 ו-5 לחוק נכסי המדינה, התש"יא–1951 , למעט עסקאות במקרקעין, ולחתום בשם המדינה על מסמכים הנוגעים לעסקאות כאמור.

<גלעד קרן: דוח שנתי מנהל הרשות יגיש לראש הממשלה, אחת לשנה לפחות, דין וחשבון על פעולותיה של הרשות (בסעיף זה - דוח שנתי); הדוח השנתי יוגש לממשלה, שתדון בו.

<גלעד קרן: "

מירי רגב: אנחנו פותחים את הסעיפים לדיון.

מירי רגב: אני רק רוצה לומר – אתן לאזרחים להתייחס, אבל בעיקר חשובה לי עמדת חברי הכנסת.

מירי רגב: הם אלה שבסופו של דבר מצביעים על החוק.

זבולון כלפה: קודם כל הערה כללית - - -

מירי רגב: אין הערה כללית.

מירי רגב: לסעיפי החוק.

מירי רגב: אי אפשר.

מירי רגב: אתה, לפחות, תעמוד בכללים שלנו.

זבולון כלפה: אני אעמוד בכללים.

זבולון כלפה: אבל לא יכול להיות שיתנו פה רשות דיבור לאדם שמתנהג בצורה אנטישמית, ומפיץ חומרים אנטישמיים, והוא יקבל פה עכשיו רשות דיבור.

זבולון כלפה: זה לא יעלה על הדעת.

זבולון כלפה: לכן אני מבקש שמי שמתיימר להיות ארגון הרבנים לזכויות אדם, לא יקבל רשות דיבור פה, כי החומרים שהם הפיצו ב-24 השעות האחרונות הם חומרים אנטישמיים.

עפו אגבאריה: אני מציע שנעמיד אותם לדין, כמו - - - איזו התנהגות ברוטאלית.

מירי רגב: הם שלחו הערות?

מירי רגב: הם לא שלחו הערות בזמן ולכן הם לא יכולים לדבר.

מירי רגב: מי שהגיש בזמן – ידבר, כפי שאמרנו.

זבולון כלפה: לגבי ההערות עצמן – קודם כל, אני קורא מסעיף 3(3): "תטפל ביישובים המיועדים להסדרת מגוריה של האוכלוסייה הבדואית בנגב....." – להוסיף שם במקום "בכלל זה" את המילים: "ככל שדרוש להסדרת ההתיישבות הבדואית בנגב" - - -

מירי רגב: על מה אתה מדבר?

זבולון כלפה: סעיף 3, פסקה (3).

זבולון כלפה: להוסיף שם את המילים: "ככל שהדבר דרוש כדי לאפשר את הסדרת סוגיית ההתיישבות של הבדואים בנגב, בהתאם להחלטת הממשלה".

מירי רגב: אבל זה ברור.

מירי רגב: כל החוק הזה הוא נגזרת מהחלטת ממשלה.

זבולון כלפה: פתחתי ואמרתי לך בהתחלה, גברתי היושבת ראש, שלצערי, בין מה שברור ובין מה שקורה בפועל, יש פה פער לא קטן.

זבולון כלפה: לכן אני – לא יודע, אמון באנשים אני נותן, עד שמנסים לסדר אותנו כמה פעמים.

זבולון כלפה: הערה נוספת, לגבי תפקידו של מנהל הרשות.

זבולון כלפה: אל"ף, אני מציע גם לפנות לסעיף 85 בהצעת החוק המקורית, שגם היא משום מה עוסקת בקדנציה של מנהל הרשות.

זבולון כלפה: אז אני הולך כאן קצת לאיבוד, כי בהתחלה נראה לי שכאילו סיימנו או מיצינו את העניין, פה, היועץ המשפטי של הוועדה.

זבולון כלפה: מצד שני, כשאנחנו מגיעים לסעיף 85 מסתבר שבעצם הנושא הזה עדיין פתוח.

זבולון כלפה: אז אני אשמח לדעת איפה אנחנו עומדים בעניין הזה.

זבולון כלפה: בי"ת – הרי לא מדברים פה במצב אוורירי.

זבולון כלפה: יש פה מציאות קיימת.

זבולון כלפה: יש פה רשות שכבר מתפקדת מספר שנים.

זבולון כלפה: מה קורה ביחס לעניין הזה?

זבולון כלפה: איך זה יעבוד?

<דבי גילד-חיו: הפרק הזה, הראשון, עוסק בעיגון בחוק של רשות הבדואים שקיימת היום כבר מכוח החלטות ממשלה.

<דבי גילד-חיו: מה שאנחנו רוצים להצביע עליו, בקשר לפרק הזה, הוא שבעצם, הצעת החוק הזו ממשיכה את אותה דרך פעולה ומציאות שקיימת היום, שלדעתנו היא גם מקור להרבה חוסר אמון ביחסים של המדינה עם האוכלוסייה הבדואית, של טיפול חריג, יוצא דופן, לא רגיל, של רשויות המדינה בעניינים של הבדואים.

<דבי גילד-חיו: אם בדרך כלל אנחנו רואים שהשלטון המקומי או הרשויות המקומיות מטפלות בעניינים של האוכלוסייה בתחום הפיתוח הכלכלי - - -

מירי רגב: אני מציעה לך לעבור לפי הסעיפים ולומר איפה את מציעה תיקונים.

מירי רגב: אנחנו מדברים ממש על הסעיפים עצמם, עכשיו.

<דבי גילד-חיו: אני מתייחסת לסעיפים 3 עד 9, או 10.

מירי רגב: אבל מה את מציעה?

<דבי גילד-חיו: אני חושבת שבמקום לעגן את הרשות הזו שקיימת, שהיא, בעצם, רשות שמרכזת סמכויות שלטון שלגבי אוכלוסיות אחרות לא קיימות, בצורה לא שקופה, לא משתפת, היא תופסת גם את המקום של הרשויות המקומיות מבחינת הפעילות – צריך, במקום זה, שכמו כל האוכלוסיות האחרות במדינת ישראל, שהרשויות שמטפלות בענייניהן יהיו אותן רשויות – אם זה שלטון מרכזי במקומות המתאימים, אם זה שלטון מקומי במקומות המתאימים, לפי הסמכויות, ולא להמשיך את המצב שקיים היום – והחוק הזה רוצה להמשיך אותו ולעגן אותו – של גוף מיוחד שמטפל בעניינים של הבדואים.

מירי רגב: את מציעה שכל גוף יפעל בהתאם לסמכויות שלו.

חנא סוייד: ראשית אני אחזור על ההערה שלי: היה עדיף מתודולוגית אילו היינו מתחילים בדיון במטרות החוק ובהגדרות שלו, כי למילים כאן ולמושגים יש השלכות ויש משמעויות שצריך להגדיר אותן.

חנא סוייד: מה זה "הסדרה של הבדואים בנגב"?

חנא סוייד: מה זה אומר?

חנא סוייד: האם המושג הזה, "הסדרה" הוא כמשמעות שלו בחוק הסדר מקרקעין, לדוגמה?

חנא סוייד: מה זה "הסדרה", הסדרה של הבדואים בנגב?

חנא סוייד: אני לא מבין את המשמעויות של הדבר הזה, במיוחד כשאנחנו מדברים על קהילה מסוימת בתחום גיאוגרפי מסוים.

חנא סוייד: אז צריך לתת תוכן למילים.

חנא סוייד: אני רוצה להבין – מה המשמעות של "הסדרה"?

חנא סוייד: יכול להיות שגם דברים שליליים שעשו לאוכלוסייה כלולים במושג הזה, ובעצם אנחנו מכשירים רשות שתעשה את הדברים השליליים שאנחנו לא יודעים בדיוק את המשמעות של הדברים האלה.

חנא סוייד: לכן אני הייתי מעדיף, ומתודולוגית זה יותר נכון – להתחיל בהגדרות.

חנא סוייד: דבר שני, הייתי רוצה להבין האם החוק הזה מדבר על "בדואים בנגב" או על "הבדואים בנגב"?

מירי רגב: בדואים בנגב.

חנא סוייד: אתם עונים לי – "בדואים", אבל בפרק ב', אם תקראו: "הרשות להסדרת התיישבות הבדואים בנגב".

<בני בגין: זו טעות.

<בני בגין: יש קבוצה גדולה אתה יודע – כמחצית מהבדואים בנגב, יושבים, מתגוררים ביישובים שתכנונית הם מוסדרים.

<בני בגין: לכן אין סיבה, אין טעם להסדיר אותם שוב.

<בני בגין: לכן לטעמי יש לומר – הסדרת אותם בדואים שיושבים, דרים, מתגוררים, ללא הסדרה תכנונית.

<בני בגין: פשיטא.

חנא סוייד: פשיטא, אבל מסתבר שדברים שהם פשיטא – אתם לא מציגים אותם ככה.

חנא סוייד: אתם מציגים חלק מהדברים שהם תורה מסיני, או שירדו מהשמיים.

חנא סוייד: הנה, עכשיו כבר בהערה שניה אתה כבר אומר לי שזו טעות, ואתה יודע שההבדל בין "בדואים בנגב" ל- "הבדואים בנגב", זה הבדל של עולם ומלואו.

חנא סוייד: זה הבדל מהותי.

<בני בגין: ההבדל הוא 100 אלף.

<בני בגין: 100 אלף מוסדרים.

חנא סוייד: אני חושב שההערה של השר בגין היא לא ראויה, שההבדל הוא 100 אלף, כאילו 100 אלף לא נספרים.

<בני בגין: להפך.

חנא סוייד: אני חושב שזו אמירה שלא מתאימה לכבוד השר בגין.

<בני בגין: תכנונית, תכנונית.

<בני בגין: לא בטיפול היום יומי.

<בני בגין: תכנונית, הסדרה תכנונית.

חנא סוייד: אני גם חושב שיש כאן ותהיינה, במיוחד בהיעדר הגדרות מיוחדות, של כל ביטוי ושל כל מושג כאן – תהיינה התנגשויות בין האמירות של החוק הזה ובין הרבה חוקים אחרים, כגון – חוק התכנון והבניה, חוק הסדר מקרקעין, חוק הרשויות המקומיות, צו המועצות, פקודת העיריות, וכל הדברים האלה, כי גם אם מדברים על בדואים בנגב, אנחנו עדיין מדברים במסגרת גיאוגרפית מסוימת, שזה כולל את הרשויות המקומיות המוסדרות, אבל בעצם, החוק הזה מדבר על בדואים.

חנא סוייד: אז צריך להגדיר את הדברים האלה כאן, במדויק.

חנא סוייד: וכאן יש המון.

חנא סוייד: אני לא יודע, עם כל הכבוד ליועצים המשפטיים.

חנא סוייד: אני יודע שהם שמו לב שיש כאן ניגודים ברורים בין מה שיש בחוק הזה ובין חוקים אחרים, וזו ההערה שרשמו כאן בצד.

חנא סוייד: אני רוצה לחזק את זה שבעצם הנוסח שקראנו כאן – יכול להיות שבהיעדר - - ואני שומר לעצמי את הזכות שנחזור לדיון הזה ברגע שנגדיר, נעבור על ההגדרות, ונדע כל כלי כמה מים הוא מכיל, במובן הזה – שכל הגדרה, מה היא כוללת במדויק.

חנא סוייד: אחרת, אני אומר לך – זה דיבורים בעלמא, מה שאנחנו עושים כאן.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מבקשים להתחיל מסעיף 3(ב)(3), סעיף שעוסק בהסמכתה של הרשות לטפל ביישובים חדשים שיוקמו לצורך הסדרת מגוריה של האוכלוסייה הבדואית בנגב.

בצלאל סמוטריץ': מבקשים להוסיף את המילים : "..

בצלאל סמוטריץ': כפי שייקבע מעת לעת על ידי הממשלה".

בצלאל סמוטריץ': התוספת הזו קודם כל תואמת את אותו מסמך הבנות שעל בסיסו החוק הזה אושר בוועדת השרים לחקיקה.

בצלאל סמוטריץ': ההתניה שלא יוחל בקידומו של שום הליך תכנוני ביחס לשום יישוב מבלי שהדבר יקבל קודם החלטה מוסמכת של הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': נאמר בעדינות שזה לא קורה היום.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מצטרפים להצעה למחוק את סעיף 5(ב) שמגבילה את הפסקת כהונתו של ראש הרשות.

<קריאה: זה נמחק כבר.

מירי רגב: חברה', עשינו את הדברים שמראש גם אנחנו ראינו אותם בעייתיים.

מירי רגב: הגענו להסכמות עם הממשלה, ולכן לא הבאנו את זה.

מירי רגב: מה שעוד נשאר בעייתי- שם בצהוב, שאנחנו חלוקים, ואני רוצה לשמוע את הח"כים על הדברים הנוספים.

באסל גטאס: הנוסח שעבר במליאה זה לא אותו נוסח שאתם מביאים כאן?

באסל גטאס: אפילו אם עשיתם משהו עם הממשלה, וסיכמתם דברים - השאלה שלי ליועץ המשפטי: איך זה מבחינת נוהל?

באסל גטאס: הרי אנחנו היום דנים במשהו שלא אישרנו - - -

<תומר רוזנר: כבכל הצעת חוק שמובאת לדיון, הוועדה מוסמכת להכין את הצעת החוק לקריאה שניה ולקריאה השלישית.

<תומר רוזנר: במסגרת הכנת הצעת החוק עושה הוועדה עבודת הכנה.

<תומר רוזנר: כמובן שחברי הכנסת רשאים ומוסמכים לעמוד על כך שהנוסח שיובא בסופו של דבר לאישור הוא אותו נוסח בדיוק כפי שאושר בהצעת החוק הכחולה.

<תומר רוזנר: הנושא פתוח לדיון מא' ועד ת'.

מירי רגב: אתה יכול להביא אתך לכל הדיונים את הצעת החוק הכחולה.

מירי רגב: כיוון שאנחנו מודיעים מראש על איזה סעיפים דנים, תוכל להשוות, למרות שזה גם מסומן.

<תומר רוזנר: כל השינויים מסומנים.

בצלאל סמוטריץ': התחלנו מההתחלה על 3.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עכשיו בסעיף 9, שמדבר על הדוח – גם כאן, בהמשך לאותה התחייבות שניתנה לחברי ועדת השרים לענייני חקיקה, הדוח אמור להיות מוגש לממשלה אחת לחצי שנה, לא אחת לשנה.

בצלאל סמוטריץ': נכתב במפורש - - -

מירי רגב: אנחנו גם רוצים שיהיה דוח לכנסת.

בצלאל סמוטריץ': אבל גם אותו דוח שמוגש לממשלה, אחת לחצי שנה.

בצלאל סמוטריץ': הערה אחרונה – אנחנו סבורים שיש לקצוב זמן לפעולתה של הרשות, ולקבוע כבר היום שבחלוף עשר שנים מתחילת כניסתו של חוק זה לתוקף – תתפרק הרשות.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא רוצים את כוח האינרציה.

בצלאל סמוטריץ': יש כאן תפקיד מוגדר לזמן מוגדר.

מירי רגב: זה לא כתוב כאן.

בצלאל סמוטריץ': צריך להוסיף סעיף כזה.

בצלאל סמוטריץ': כבוד השר בגין דיבר לאורך כל הדרך שאנחנו מדברים על מהלך שיש לו התחלה, יש לו סוף.

בצלאל סמוטריץ': זה חלק קוהרנטי מהתפיסה שעומדת בבסיס התכנית הזו.

אחמד טיבי: אני רוצה להצטרף לתמיהה על השינוי בסדרי הסעיפים.

אחמד טיבי: עדיף להתחיל באופן מסודר.

אחמד טיבי: לגבי סעיף 3(ב)(3).

אחמד טיבי: יש התנגשות ברורה בין הסעיף הזה לסעיף 3 כי ברור שסעיף ב(3) קובע באופן מוחלט שהוא גורע מהסמכות של הרשויות המקומיות, גופים נבחרים על פי דין, ולכן, בעצם, מה שיוצא הוא שהרשות תהווה מעין ממשל צבאי שהוא יכוון את התקציבים, את התשתיות, ומתחתם יהיו ראשי הרשויות המקומיות שנבחרו באופן חוקי.

אחמד טיבי: לא בכדי התווסף כאן סעיף (ד) – אין בתפקידי הרשות כדי לגרוע מסמכות המוקנית לרשות מרשויות המדינה או לרשות מקומית.

אחמד טיבי: אבל היא גורעת, כי כאשר הרשות תסדיר את פיתוח התשתיות הציבוריות בהן, בנגב, ואת התקציבים, היא אומרת שבעצם היא באה במקום רשות נבחרת, ראש רשות נבחר, חברי מועצות נבחרות, ולכן לדעתי זה לא חוקתי.

אחמד טיבי: לגבי השם – "הרשות להסדרת התיישבות הבדואים בנגב", אני מציע, וגם אגיש את זה בהסתייגות, להוציא את האות "ד", במקום "להסדרת" שיהיה – "הרשות להסרת.

אחמד טיבי: ..".

<אליעד ויינשל: אני שמתי לב – מי אדוני?

<אליעד ויינשל: הרמת את ידך.

<אליעד ויינשל: אני היועץ המשפטי של הרשות.

אחמד טיבי: מה התפקידים שלך?

אחמד טיבי: כמה תפקידים אתה מחזיק?

אחמד טיבי: כי בסעיף - - עובדי הרשות יהיו עובדי המדינה - - אדוני, נדמה לי, ממלא שני תפקידים מנוגדים.

אחמד טיבי: אתה מונית להיות יועץ משפטי של הרשות, ויועץ משפטי של מטה היישום.

אחמד טיבי: שני גופים – אחד מבקר ואחד מבוקר.

אחמד טיבי: זה לוגית לא נכון.

<בני בגין: לא, לא.

<בני בגין: זה לא נכון.

אחמד טיבי: האם אתה משמש בשני התפקידים?

אחמד טיבי: יועץ משפטי של שני הגופים?

<אליעד ויינשל: אני יכול להשיב, או בסוף?

מירי רגב: לא, אתה בסוף.

מירי רגב: גם לי יש הסתייגויות מחלק מהדברים פה, שאני מצטרפת לחלק מהחברים.

מירי רגב: אני אגיד בסוף גם את ההתייחסויות שלי.

מירי רגב: אתם תענו, ואז נחליט במה אנחנו לא דנים יותר, וזה ילך להצבעה, ועל מה אנחנו חלוקים, ויבוא לדיון נוסף לפני ההצבעה, כמו שאנחנו עושים בכל החוקים האחרים.

אחמד טיבי: היועץ המשפטי של הרשות יהיה בנוסף לתפקידיו ברשות היועץ המשפטי של מטה היישום.

מירי רגב: בעצם, אתה מדבר פה על ניגוד אינטרסים.

מירי רגב: אוקיי.

אחמד טיבי: חד משמעית.

מירי רגב: אוקיי, רשמנו.

אחמד טיבי: הלאה – נסיים בהתייחסות למכובדי, ואני באמת מתכוון לזה, אני מכבד את השר בגין.

אחמד טיבי: מאז שהוא נמצא פה – אתה על תקן של נציג ראש הממשלה?

<בני בגין: אני התבקשתי על ידי ראש הממשלה - -

אחמד טיבי: בכתב?

<בני בגין: - - בכתב, ללוות את תהליך החקיקה עד סיומו בעקבות - - -

מירי רגב: לא, אבל זה לא הדיון עכשיו.

מירי רגב: אני מבקשת.

מירי רגב: הנושא הזה כבר עלה בעבר.

אחמד טיבי: השר בגין הוא איש מפתח בדחיפת החוק, ביישומו.

אחמד טיבי: אני שואל: מה התפקיד שלו - - -

מירי רגב: זה היה כבר בדיונים הראשוניים.

מירי רגב: הוא אמר: הוא נציגו של ראש הממשלה.

מירי רגב: זה לא הדיון.

<בני בגין: אמציא לך, נמציא ליושבת ראש הוועדה את מכתב הפניה של ראש הממשלה אלי, בעניין הזה.

מירי רגב: נעביר לכל החברים.

מירי רגב: נא לרשום את זה, בבקשה.

מירי רגב: מנהלת הוועדה.

<בני בגין: אבל אני רואה כמחמאה שיש ניסיון חוזר להיפטר ממני בהקשר הזה.

<בני בגין: אז במובן מסוים כבר נפטרו ממני והופתעו למצוא אותי שוב, כאן.

<בני בגין: מבחינתי זו מחמאה.

<בני תפילין: בסעיף 3(ב)(4) כתוב שהרשות תגיש תכניות בנוגע ליישובים המיועדים להסדרת מגורי - - -

<קריאה: מי זה?

<קריאה: אתה יכול להגיד מי הוא?

<בני תפילין: אני אזרח פרטי, לא ממומן על ידי שום גוף, אני מלווה את החוק הזה כבר כמה שנים, חושב שזה חוק הרסני למדינה ולבדואים וצריך להוריד אותו.

<בני תפילין: בסעיף 3(ב)(4) נאמר – "...

<בני תפילין: תגיש תכניות בנוגע ליישובים המיועדים להסדרת מגורים.

<בני תפילין: ..." - התיקון שאני מציע הוא- שהיא תציע תכניות בנוגע ליישובים המיועדים להסדרה, ותלווה את הליך התכנון לאחר אישור ועדת השרים.

<בני תפילין: במסמך ההבנות של ראש המל"ל עם השר אורי אריאל הוחלט על הקמת שרים לענייני התיישבות של בדואים שהיא תתווה איפה יוקמו היישובים וכמה, יישובים, ופה אנחנו לוקחים את התפקיד של ועדת השרים - - -

מירי רגב: איפה מסמך ההבנות?

<בני תפילין: יש אותו פה, אני לא מוסמך למסור אותו.

מירי רגב: למה?

<בני תפילין: כי הוא לא הגיע אלי בצורה רשמית.

מירי רגב: אז קודם כל, את מסמך ההבנות - אני אבקש להעביר אלי, ואני אבקש רשות להעביר את זה לכל חברי הוועדה.

<בני תפילין: אני חושב שראש מטה היישום אמור להביא לך אתו.

זבולון כלפה: אני אשמח לצלם לך אותו.

מירי רגב: אנחנו נדון במסמך ההבנות הזה על פי הסעיף הספציפי שלו.

מירי רגב: כרגע אתה מדבר על כך – על סעיף 3(ב)(4) שאומר - היא לא תגיש את התכניות, אלא – היא תציע תכניות, ומי שצריך להגיש אותן זה הגופים התכנוניים של מדינת ישראל.

<בני תפילין: לא.

<בני תפילין: היא תגיש את התכניות אחרי שהם יאושרו בוועדת שרים לענייני התיישבות, ובגלל זה מסמך המל"ל מאד רלבנטי לסעיפים האלה.

מירי רגב: אני יכולה לקבל את המסמך הזה?

<בני תפילין: כן.

באסל גטאס: המסמך הזה רלבנטי לכל החוק.

<בני תפילין: אגב, הוא גם קובע במפה איפה יוקמו היישובים בניגוד למה שמתבצע היום.

<בני תפילין: סעיף 9 – "מנהל הרשות יגיש לראש הממשלה אחת לשנה, לפחות, דין וחשבון על פעולותיה של הרשות.

<בני תפילין: הדוח השנתי יוגש לממשלה...." – זה בניגוד מוחלט למה שכתוב במסמך ההבנות.

<בני תפילין: אנחנו מציעים שמנהל הרשות יגיש לוועדת השרים לענייני התיישבות אחת לחצי שנה באמצעות משרד ראש הממשלה דוח מפורט על התקדמות מימוש התכנית ועל פעולתה של הרשות.

<בני תפילין: הסעיף הזה מופיע - - -

מירי רגב: מה אתה אומר פה?

<בני תפילין: שבעצם, ראש הרשות אמור אחת לחצי שנה להגיש לוועדת השרים לענייני התיישבות בנגב התקדמות של התכנית ושם יהיה הדיון במה שהרשות עושה, בעצם.

חנא סוייד: מה זה?

חנא סוייד: עושים מהבדואים מתיישבים לכל דבר ועניין.

חנא סוייד: מעניין מאד.

מירי רגב: ראית מה זה?

מירי רגב: מחברים אותם למים, חשמל, ציביליזציה.

מירי רגב: חבר הכנסת טלב אבו עראר בבקשה, לסעיפי החוק בלבד.

טלב אבו עראר: נתחיל בשם – "הרשות להסדרת ההתיישבות הבדואית בנגב".

טלב אבו עראר: רציתי, כולם יודעים שהרשות הזו היא הזרוע המבצעת של הממשלה לפינוי התושבים הבדואים מאדמותיהם.

טלב אבו עראר: אתמול מה שקרה בביקור זו דוגמה חיה לרשות להסדרת ההתיישבות הבדואית בנגב, שלא השתתף בהכנת התכנית של פראוור וגם בביקור הוועדה אתמול בנגב – לא היה אף נציג בדואי, בלי תאום עם אף ראש רשות - - -

מירי רגב: בגללכם.

מירי רגב: לא אדבר על הסיור, לא תגרור אותי.

טלב אבו עראר: את מפריעה לי, באמת.

טלב אבו עראר: נתת לי 3 דקות, אז תירגעי, שתי מים.

מירי רגב: אני שותה מים, תאמין לי, ואפילו לוקחת כדור לפני הדיון הזה.

טלב אבו עראר: ממש דוגמה חיה, בלי תאום עם אף אזרח בדואי אתמול, עם אף ראש רשות, עם אף מנהיג בדואי.

טלב אבו עראר: התעלמות מוחלטת מהמנהיגות, מהבדואים בכלל, שם.

טלב אבו עראר: דוגמה חיה לתכנית פראוור שבאה בכפיה בלי שום התייעצות, בלי שום הידברות, בלי שום דיאלוג עם הבדואים, ולכן, ממש – גורלה להיכשל.

טלב אבו עראר: לגבי הרשות הזו היא ממש זרוע מבצעת, לא גוף חופשי ועצמאי, אלא גוף שפועל אך ורק לפי הוראות והנחיות ומדיניות הממשלה.

טלב אבו עראר: לכן הייתי מציע להקים גוף חופשי בקרב האוכלוסייה הבדואית שיגבש את מדיניות התכנון וההסדרה וההכרה ליישובים הקיימים, הבלתי מוכרים.

טלב אבו עראר: לכן, גברתי, מירי רגב, לא יעזור לך שאת מרמה, בתחילת הישיבה כאן, את חברי הוועדה ואת הנוכחים כאן.

מירי רגב: מי שמרמה זה אתה.

טלב אבו עראר: כשאת אומרת – ישבנו עם בדואים - -

מירי רגב: ישבנו עם בדואים.

מירי רגב: אפילו הצטלמתי והתראיינתי אתם.

טלב אבו עראר: - - צעירים, ואני יכול להגיד לך את שמותיהם.

טלב אבו עראר: הייתי ממש מקבל את זה בשידור ישיר, וכל מילה שאמרת את – וככה גם את אמרת: כשחברי הכנסת, הנציגים שלכם, הנבחרים שלכם לא מייצגים אתכם, עובדים נגדכם ממש - - -

מירי רגב: נכון.

מירי רגב: אני חושבת כך.

מירי רגב: אתה מסית ואתה לא הולך לטובת - - -

טלב אבו עראר: - - -

באסל גטאס: - - -

עפו אגבאריה: - - -

טלב אבו עראר: לכן, כשאת אומרת את זה בלי שום תיאום אתנו, עם חברי הכנסת, שאת מכבדת אותם כאן, וכשאת אומרת – למה לא התלוותם לסיור.

טלב אבו עראר: אני לא מוכן להתלוות לסיור שאף בדואי לא יכבד אותי שם.

טלב אבו עראר: תתביישו לכם.

טלב אבו עראר: ראש העיר רהט, עירית רהט - - -

מירי רגב: אתה רוצה לדבר על החוק?

טלב אבו עראר: אני מדבר על החוק.

טלב אבו עראר: אני מבקש לבטל, קודם כל, את השם הזה – "הרשות להסדרת ההתיישבות הבדואים בנגב".

טלב אבו עראר: זו הוועדה או הראשות להריסת או הסרת או מחיקת כל ערבי שם, כל הבדואים שם.

מירי רגב: אין יותר אזרחים שהעבירו בקשה לדבר, מראש.

מירי רגב: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה, יושבת הראש.

דב חנין: אני חושב שהערתו של מר תפילין היא נכונה במובן הזה שבישיבה הקודמת שמענו הרבה תכניות אלטרנטיביות, אבל אנחנו לא יודעים מה הממשלה מתכננת.

דב חנין: החוק הזה מדבר כאילו על מנגנונים שנועדו להסדיר איזושהי מטרה, ואף אחד מאתנו לא יודע מה בסוף – איך רוצים לראות את יישובי הבדואים.

דב חנין: לכן אני הייתי מציע, גברתי היושבת ראש, והצוות המקצועי – לשקול היפוך של הסדר.

דב חנין: לפני שנמשיך דיונים בסעיפים, בואו נראה מה הממשלה מתכננת.

דב חנין: אולי היא מתכננת משהו כל כך טוב שכולם יגידו – בסדר, בשביל זה אנחנו מוכנים לקבל את החוק, זה באמת נותן פתרונות, פתרונות אמיתיים, וכדומה.

<קריאות: - - -

דב חנין: לעניין הסעיפים.

דב חנין: אני אדבר עליהם אחד לאחד.

דב חנין: קודם כל – סעיף 3.

דב חנין: הרשות שמוצע להקים אותה היא סוג של יחידה ממשלתית שמטרתה לממש תכנית של פינוי של היישובים הבדואים שבבסיס החוק.

דב חנין: זאת אומרת, זה בעצם גוף שמטרתו האמיתית היא לבצע את תכנית הממשלה.

דב חנין: זה לא גוף שהוא חופשי ועצמאי, הוא לא יוכל לפעול מחוץ למסגרת שהממשלה קובעת.

דב חנין: אני חושב שזו בעיה.

דב חנין: אנחנו צריכים, כוועדה להחליט – אם אנחנו רוצים שזו תהיה מטרת הגוף הזה, אז ככה צריך לקרוא לו: הרשות למימוש מדיניות הממשלה בעניין הבדואים.

דב חנין: אם אכן מדובר בהסדרה ובטיפול בבעיות צריך לשנות את האופי ואת המטרות של הרשות המוצעת.

דב חנין: אני, כמובן, גברתי, בעד שהגוף הזה יהיה באמת גוף שיטפל בבעיות הבדואים.

דב חנין: אם זה גוף שמטפל בבעיות הבדואים אנחנו בכל זאת חיים במדינה דמוקרטית – הגוף הזה צריך קודם כל להיות גוף שנבחר בבסיסו על ידי הציבור שהוא הולך לטפל בו.

דב חנין: כמו שבמדינה נורמאלית מי שמטפל בתחום מסוים הוא רשות מקומית או איזשהו גוף אחר שנבחר על ידי הציבור כדי שיטפל בעניין, זה מה שצריך להיות נכון לגבי הבדואים.

דב חנין: לא ייתכן שלגבי הבדואים – אנחנו נחזיר אותם לימי הממשל הצבאי, או תקופת הנציב העליון, הבריטי.

דב חנין: מישהו מגבוה יקבע להם מה אפשר, ומה אי אפשר, מה צריך ומה לא צריך.

דב חנין: לכן, צריך לשנות את סעיף 3 באופן מאד מאד יסודי.

דב חנין: אני הייתי מציע ניסוח אחר שאני אקרא אותו.

דב חנין: מה שאני מציע, אגב, ממוקם אחרי סעיף 3(ב) וזה נמצא במקום סעיפים 3(ב)(1) עד סעיף 3(ב)(4).

דב חנין: אז ההצעה שלי היא כזו: "הרשות תסייע לאזרחים בני הקהילה הערבית הבדואים במימוש זכותם לדיור באמצעות הקצאת משאבים וביצוע פעולות למימוש היעדים הבאים בכל כפר: קידום וביצוע תהליך הסדרה תכנונית והסדרת בעלות במקרקעין, לרבות רישום והסדרת בעלות בכל חלק קרקע, לרבות עריכת תכנית לצרכי רישום וליווי תהליך הרישום של כל חלקה.

דב חנין: פיתוח תשתיות מים, ביוב וניקוז, חשמל ותקשורת, והבטחתן לכל בית.

דב חנין: פיתוח תשתיות תחבורה, לרבות כבישים, מדרכות ותחנות אוטובוס.

דב חנין: קידום פיתוח שדרוג ותגבור שירותים ציבוריים לרבות שירותי רווחה, בריאות וקהילה, ושירותים המיועדים להגנת הסביבה.

דב חנין: מתן ייעוץ וסיוע לתושבי הכפרים לצורך יישומו של תהליך הסדר המקרקעין והסדרת ההתיישבות ולבטחת זכויותיהם במסגרת ההליך הזה.

דב חנין: הבטחת מתן סיוע מטבי בתחום שירותי הרווחה והתעסוקה למי שייפגעו בשל תהליכי פיתוח ההתיישבות, לרבות מי שביתם יועתק עד לתום תקופת ההתארגנות וההסתגלות למקומות מגורים חדשים, ו/או לתעסוקה חדשה".

דב חנין: כל זה – זה סעיף קטן (1) בסעיף 3(ב)(1), במקום הקיים.

דב חנין: סעיף 3(ב)(2) – אני מציע שייכתב כך: "הרשות תגיש תכניות לכלל הכפרים הכלולים בתוספת הראשונה, לרבות תכניות מתאריות ותכניות מפורטות, ותפעל לשם כך: ליידוע הציבור, בעברית ובערבית, על מהלכי התכנון, לרבות בפרסום בכלי התקשורת, בהפקת פרסומים כתובים, ובהצגה נגישה באינטרנט.

דב חנין: להצגת מהלכי התכנון, לרבות במפגשים ציבוריים פתוחים, בשפה נגישה ובאורח הולם.

דב חנין: לסייע באמצעות עובדים קהילתיים ...." - - -

<קריאה: אני מציע להקשיב לו, כבוד היושב ראש.

<קריאה: כולם מדברים.

זבולון כלפה: סליחה רגע.

דב חנין: אדוני השר, אנחנו מאד מתכבדים בנוכחותך, והיינו רוצים גם לשכנע אותך.

דב חנין: הרי אם לא נשכנע אותך אז נמשיך פה בדיאלוג עם עצמנו.

דב חנין: אנחנו כבר השתכנענו.

דב חנין: אני השתכנעתי במה שאני אומר.

דב חנין: המטרה שלי היא לשכנע אותך, וגם את יושב ראש הוועדה - - -

<בני בגין: אני מקווה שיש נכונות הדדית במהלך הישיבות, להשתכנע בנחיצות החוק ובחשיבותו.

דב חנין: כפי שאתה רואה, אדוני השר, אני מציע, מעבר לוויכוח הכללי על החוק – תיקונים ספציפיים.

דב חנין: יכול להיות שנישאר בוויכוחים על כל מיני דברים, אבל אולי תשתכנעו בתיקון ספציפי כזה או אחר.

<בני בגין: אמרנו מלכתחילה – נשתדל לחוקק יחד.

<בני בגין: נקבל עצות טובות - - -

דב חנין: אז אני, אם כן, חוזר לסעיף 3(ב)(2) שאומר שהרשות תגיש תכניות לכלל הכפרים הכלולים בתוספת הראשונה, לרבות תכניות מתאריות ותכניות מפורטות, ותפעל לשם כך – ליידוע הציבור בעברית ובערבית על מהלכי התכנית, לרבות בפרסום בכלי התקשורת, בהפקת פרסומים כתובים ובהצגה נגישה באינטרנט.

דב חנין: להצגת מהלכי התכנון, לרבות במפגשים ציבוריים פתוחים, בשפה נגישה ובאורח הולם.

דב חנין: לסייע באמצעות עובדים קהילתיים, בהתייעצות עם מנהל השירות לעבודה קהילתית במשרד במשרד הרווחה ועם היועץ המשפטי לממשלה לבחירת נציגות ציבורית של כל כפר או שכונה בבחירות ציבוריות הנערכות באורח דמוקרטי, לשם קיום התייעצות תכנונית לפי חוק זה.

דב חנין: להבטיח שיתוף הציבור והנציגות הציבורית בכל מהלכי התכנון.

דב חנין: לקבוע את צרכי הציבור ומשאלותיו באמצעות עריכת סקר וקיום ראיונות בקרב התושבים.

דב חנין: לקדם את התכניות בהתאם לצרכי הציבור שיאותרו בכל יישוב.

דב חנין: לקדם תהליך הכשרת מנהיגות קהילתית בכל יישוב המצוי בתהליך הכרה, על מנת להבטיח את התפתחותם של ועדים מקומיים פעילים במועצות האזוריות, שיטלו על עצמם את ניהול משימת פיתוח הכפרים ברמה היישובית, בתוך שנתיים מיום התחילה".

דב חנין: כל הדברים שאני אומר, אדוני היושב ראש, שתוך כדי הקראת הדברים – אני אומר את זה גם לטובת האנשים שאולי לא עוקבים אחרי כל פרטי החוק הזה, אבל כל דבר כזה שאני קראתי אותו רק מצביע על צורך צועק שנעדר מהחוק הנוכחי.

דב חנין: הרי הדברים האלה, אם באמת אנחנו מתכוונים להסדיר את ההתיישבות ולטפל בבעיות, ולייצר פתרונות תכנוניים, וכדומה, מה שאני אומר עכשיו זה הרי באמת אל"ף-בי"ת באיך עושים תכנון, איך עושים תכנון במדינה דמוקרטית, איך מנהלים הידברות עם תושבים - -

<בני בגין: נכון.

דב חנין: - - זה לא איזה שהם דברים רדיקאליים ומרחיקי לכת.

<בני בגין: וכך זה אכן נעשה.

דב חנין: אז לכן אני מציע את הדברים, כדי שהם יהיו כתובים גם בחוק.

דב חנין: אני ממשיך – אדוני היושב ראש, עד איזה סעיף אתה רוצה שאנחנו נדבר?

זבולון כלפה: דיברנו עד 10.

דב חנין: אני ממשיך לסעיף 6 ופה אני רוצה לומר שהקביעה שעובדי הרשות יהיו רק עובדי מדינה והם יפעלו לפי הוראות מנהל הרשות ופיקוחו, מגבילה מאד את כוחם של עובדי הרשות ופוגעת בחובתם של עובדי הרשות להפעיל שיקול דעת עצמאי.

דב חנין: אם כבר הדבר הזה נמצא אז צריך לפרט בסעיף את הכללים שלפיהם יפעלו עובדי הרשות ואת אמות המידה שלפיהם הם יפעלו.

דב חנין: בסעיף 6 הייתי מציע, במקום הסעיף הנוכחי לכתוב אותו כך: "6(א) מנהל הרשות ימונה על ידי הממשלה לאחר פרסום מכרז פומבי לאיוש משרת מנהל הרשות בהתאם לחוק חובת המכרזים, התשנ"ב-1992 והתקנות שפורסמו מכוחו.

דב חנין: ועדת המכרזים שתעסוק במכרז למנהל הרשות תכלול ייצוג הולם לבני האוכלוסייה הבדואית.

דב חנין: (ב) לא ימונה לתפקיד מנהל הרשות אלא מי שהתמלאו בו התנאים הבאים: 1.

דב חנין: נושא תואר שני ממוסד מוכר להשכלה גבוהה.

דב חנין: 2.

דב חנין: בעל ניסיון עשיר ומוכח בענייני התכנון והבניה של המגזר הערבי בישראל שלא יפחת מ-10 שנים.

דב חנין: 3.

דב חנין: לא ימונה תפקיד מנהל הרשות מי שמילא בעבר כל תפקיד הנוגע לענייני ההתיישבות הבדואית בנגב כעובד משרד ממשלתי או מטעם משרד ממשלתי.

דב חנין: " אני מבקש להסביר את הסעיף הזה – המטרה שלנו היא לייצר רשות שהיא גוף עצמאי.

דב חנין: הוא נכנס למערכת הזו דה-נובו - - -

באסל גטאס: בתום לב.

דב חנין: בתום לב, בדיוק.

דב חנין: לא אנשים שכבר היו במערכת, והם נכנסים לתוך המערכת – עם כל הכבוד, אני לא בא לא לבקר ולא לשבח, אני אומר:

דב חנין: מי שכבר היה במערכת הזו הוא לא הבן אדם המתאים לנהל מהלך חדש שאנחנו רוצים לנהל אותו מתחילת הדרך באופן פתוח, באופן שמייצר אמון ציבורי, וכדומה.

דב חנין: אני עובר לסעיף 7.

דב חנין: הסעיף אומר שמנהל הרשות ימונה על ידי הממשלה לפי הצעת ראש הממשלה.

דב חנין: כלומר, ראש הממשלה הוא המוסמך היחיד להעלות שמות של מועמדים בפני הממשלה.

דב חנין: למעשה, באופן הזה הממשלה לא תוכל בכלל לאשר מינוי של מנהל הרשות שלא מקובל על ראש הממשלה.

דב חנין: אני חושב שברמת משילןת זו סמכות גורפת, בלעדית, יוצאת דופן לראש הממשלה.

דב חנין: זו לא השיטה המקובלת אצלנו.

דב חנין: אנחנו לא חיים, בכל זאת, בשיטה נשיאותית.

דב חנין: אין מקום בשיטה הישראלית למנות לתפקיד כזה אדם שהוא פשוט עושה דברו של ראש הממשלה.

דב חנין: לטעמי, אדוני היושב ראש, זה הסדר שהוא מאד חריג.

דב חנין: אני ניסיתי לחשוב היכן - -

זבולון כלפה: בתפקידים אחרים אין כזה דבר?

דב חנין: אני לא מצאתי דוגמאות כאלה.

דב חנין: נמצא אתנו היועץ המשפטי של הוועדה שהשכלתו המשפטית והכללית היא עצומה.

דב חנין: אני אשמח לשמוע איזה דוגמאות אחרות יש למצב שבו, באמת, רק ראש הממשלה - - -

זבולון כלפה: אומר חבר הכנסת חנין שהמינוי של תפקיד ראש הרשות, מנהל הרשות, על ידי ראש הממשלה זו סמכות שלא קיימת ביחס לתפקידים אחרים.

זבולון כלפה: אתה מכיר?

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: יש תפקידים, תפקידים סטטוטוריים שבעליהם מתמנים על ידי שר או, במקרה הזה – ראש הממשלה.

<תומר רוזנר: אנחנו יכולים לחשוב כרגע על מנהל רשות המיסים שמתמנה על ידי שר האוצר - - -

דב חנין: שר האוצר זה בסדר אני מדבר על מינוי של ראש הממשלה.

דב חנין: אני יודע, למשל, שראש המוסד וראש השב"כ ממונים לפי הצעתו של ראש הממשלה, אם אינני טועה.

אחמד טיבי: - - -

עפו אגבאריה: זה ממלא את אותה מטרה, המינוי הזה.

דב חנין: לכן אני שואל, השאלה היא תמימה.

דב חנין: האם אנחנו עוסקים פה במשהו שדומה למוסד או לשב"כ?

<קריאה: יש את ראש האגף לתכנון מדיניות.

אחמד טיבי: בכלל – לא שאלת למה המל"ל מעורב - - -

דב חנין: אני ממשיך – לכן, העקרונות שאני מציע, רק כדי שהדברים יהיו ברורים – שמנהל הרשות כן ימונה על ידי הממשלה, וזה בסדר גמור, על פי המלצה של ועדת איתור במסגרת של מכרז פומבי, עם ייצוג הולם לבני האוכלוסייה הבדואית.

דב חנין: כל בן אדם יוכל להגיש את מועמדותו.

דב חנין: הוא יצטרך לעמוד בתנאי הכשירות שהצעתי – אני חושב שהם סבירים.

דב חנין: ההליך עצמו יהיה הליך שקוף, לרבות שמות המועמדים, הפרוטוקולים של הדיונים, כדי שזה יהיה באמת הליך ראוי ברמה העקרונית.

דב חנין: אני מגיע לסעיף 8.

דב חנין: הסעיף מעניק לממשלה סמכות להפסיק את כהונת מנהל הרשות לפני סיום כהונתו.

דב חנין: זאת אומרת, לפני סיום חמש השנים הקבועות לכהונה בסעיף 8(ב).

<תומר רוזנר: הסעיף הזה בוטל.

דב חנין: אני רוצה להציע במקומו, נוסח משלי: שכהונתו של מנהל הרשות לא תיפסק לפי תום כהונתו בחוק אלא בהחלטת ממשלה, וכאשר התקיימה אחת העילות הבאות: הוא הורשע בביצוע עבירה פלילית שיש עמה קלון, לקה בנפשו, גופו או שכלו בצורה המונעת ממנו למלא את תפקידו, והחלטת הממשלה להפסיק את כהונתו תהיה מנומקת ותהיה כפופה למתן זכות שימוע למנהל הרשות.

דב חנין: כל הרעיון הוא לייצר רשות שהיא באמת עצמאית, בראשה אדם שממונה בצורה ראויה, אפשר לפטר אותו בצורה ראויה, אפשר לפטר אותו, אבל לא סתם פקיד ממשלה שתפקידו הוא רק ביצועי.

דב חנין: סעיף 9 – ההצעה שהדוח של הרשות יוגש רק לממשלה ולהותיר את הדיון רק בממשלה, מפחיתה מאפשרויות הביקורת על פעולת הרשות ומהאפשרויות שנוכל לשפר את פעולתה לטובת האוכלוסייה הבדואית.

דב חנין: אני מציע שהדוח הזה יוגש גם לוועדה שלנו, ועדת הפנים והגנת הסביבה שגם היא תהיה רשאית לדון בדוח ולהמליץ לממשלה על ביצוע פעולות שיידרשו בעקבות הדוח.

דב חנין: אני מציע גם שהרשות הזו תהיה גוף מבוקר.

דב חנין: אמרתי גוף עצמאי – כן, אבל בהחלט מבוקר, כפוף לביקורת של מבקר המדינה.

דב חנין: הדוח צריך להתפרסם ברבים, צריך להיות זמין לעיון הציבור באינטרנט.

דב חנין: הוא צריך להיות מפורסם לציבור גם בשפה הערבית ולכן אני מציע שסעיף 9 ינוסח כך: אחרי סעיף 9(א)

דב חנין: יבוא: "(ב) מנהל הרשות יגיש את הדוח גם לוועדת הפנים של הכנסת שתהיה רשאית לדון בדוח ולהמליץ לממשלה על ביצוע פעולות שיידרשו בעקבות הדוח.

דב חנין: הדוח יפורסם ברבים, יהיה זמין לעיון הציבור באינטרנט.

דב חנין: יש לפרסם את הדוח גם בשפה הערבית.

דב חנין: הרשות תעמוד לביקורת מבקר המדינה בהתאם לחוק מבקר המדינה התשי"ח-1958.

דב חנין: ולסעיף 10 – קביעת תכנית העבודה בידי הרשות בידי ראש הממשלה שוב מעניקה לראש הממשלה סמכות חסרת תקדים.

דב חנין: אני יודע שראש ממשלה בישראל הוא אדם מאד מאד עמוס ועסוק.

דב חנין: אני לא חושב שראש ממשלה באמת יכול לקבוע, להתפנות – אני אשמח שזה יהיה המצב, שהוא לא יתעסק באיום האיראני – אבל אני אומר שוב: אנחנו לא צריכים רשות שהיא עושה דברו של ראש הממשלה, והיא נעדרת כל עצמאות או חופש פעולה או שיקול דעת מנהלי אוטונומי.

דב חנין: אני חושב שאין צורך באישור ראש הממשלה לתכנית העבודה של הרשות.

דב חנין: צריך לקבוע שתכנית העבודה של הרשות תיעשה בשיתוף פעולה עם נציגי האוכלוסייה הבדואית, לאחר שמיעת עמדות, הערות, בקשות הציבור, ולפרסם, כמובן, את תכנית העבודה ברבים, בשפה העברית והערבית שתהיה זמינה לעיון הציבור באינטרנט.

דב חנין: לכן, ההצעה שלי שבמקום סעיף 10 ייאמר כך: "10.

דב חנין: (א) מועצת הרשות תאשר ותגבש את תכנית העבודה של הרשות לאחר התייעצות עם נציגי האוכלוסייה הבדואית ולאחר שמיעת עמדות, הערות ובקשות הציבור.

דב חנין: (ב) תכנית העבודה תפורסם לאחר אישורה בשפה הערבית והעברית ותהיה זמינה לעיון הציבור באינטרנט".

דב חנין: כל מה שאמרתי, גברתי - - - (היו"ר מירי רגב)

מירי רגב: לא, לא.

דב חנין: רק משפט סיכום: כל מה שאמרתי גברתי – אם באמת רוצים לעשות מהלך ששומר את האזרחים הבדואים, שמקשיב להם, שלא מראש נכנס אתם לעימות, כל הדברים האלה זה הצעות מאד מאד ענייניות, לא במטרה לקנטר מישהו, לא במטרה לחבל חלילה באיזשהו מהלך, אלא להפך.

באסל גטאס: הערה לגבי מה שהיה אתמול בסיור של הוועדה בנגב.

מירי רגב: הדיון הוא היום על סעיפי החוק.

אחמד טיבי: אבל זכותו לומר את דעתו.

מירי רגב: בזמן של ה-3 דקות הוא יכול לומר מה שהוא רוצה.

באסל גטאס: אני רוצה שתשמעי, במיוחד את – כשאנחנו עמדנו בשולי הדרך, במקום חוקי לחלוטין, על יד רהט, מחכים לאוטובוס של הוועדה לעבור, כדי שתראו שיש מחאה – היו כוחות בלתי רגילים מבחינת הכמות של שוטרים ושל יס"מ, ואני מעיד על זה, ואני הולך להגיש תלונה למח"ש, כמובן – נכנסו השוטרים במפגינים שעמדו בשולי הדרך במכות אדירות.

באסל גטאס: אנשים נפגעו ונפצעו - -

מירי רגב: אנחנו לא ראינו כלום, אבל - - -

באסל גטאס: - - רק בשביל לדעת שבאותה שניה האוטובוס שלכם עבר.

באסל גטאס: יענו, עשו לנו זובור, מכות – רק בשביל שהאוטובוס שלך, גברת מירי רגב, יעבור מבלי שמישהו יראה לך שלט של מחאה.

באסל גטאס: זו התנהגות לא ראויה של כוחות הביטחון שאמורים לשמור עלינו, גם.

באסל גטאס: רציתי לראות שכך הם עושים עם מתנחלים, עם חרדים.

באסל גטאס: לא סגרנו כביש, לא ירדנו לאספלט, אפילו.

באסל גטאס: אני אציין ואני רוצה שזה יצוין בפרוטוקול, שאני עומד להגיש תלונה למח"ש.

באסל גטאס: לגבי החוק והנושא – כל הדיון שמתקיים כאן.

באסל גטאס: אני, אישית, החלטתי אחרי מחשבה עמוקה שאני לא הולך להתעסק עם החוק הזה, מה שעשה חברי, חבר הכנסת דב חנין, בניסיון מאד מכובד, כי ערכית ועקרונית אני לא יכול לעשות את זה.

באסל גטאס: ניסו לשכנע אותי החברים ואמרו לי שזו צורת העבודה בפרלמנט ושאנחנו מעכבים את הדיון.

באסל גטאס: פשוט, יש לי הרגשה כל הזמן, גם כשדב חנין דיבר – כל המושג הזה של רשות - מה אני בא לתקן?

באסל גטאס: אני מרגיש כמו מישהו שכבר הוצא עליו גזר דין ומוות ואומרים לו: תבחר עכשיו את צורת החבל, את העובי שלו, את עצמת המכה שתקבל, את המרווח מהקרקע, ואני אישית פשוט לא יכול לדוש בסעיפי החוק הזה, אפילו אם זה למטרה מוצדקת כמו ניסיון לעכב אותו או להתפלמס אתו, כי כל ניסיון להיכנס לסעיפים האלה זה כאילו אני מסכים לגזר דין המוות עצמו.

עפו אגבאריה: אני לא משפטן ואני לא הולך לדון בסעיפים.

עפו אגבאריה: היטיב לעשות את זה חברי, חבר הכנסת דב חנין.

עפו אגבאריה: אבל אני רוצה לשאול שאלה הומנית: כאשר מדברים על הסדרת - - -

מירי רגב: הדיון הזה הוא על סעיפי החוק.

אחמד טיבי: הדיון הוא לא הומני.

עפו אגבאריה: אמרת שכל אחד יוכל להגיד את מה שהוא רוצה.

מירי רגב: הדיון הוא על סעיפי החוק.

מירי רגב: שלושה מפגשים דיברנו.

מירי רגב: אני לא ראיתי הרבה דוגמאות שככה דיברו בוועדות.

עפו אגבאריה: אמרת שכל אחד יכול להגיד את מה שהוא רוצה, אז אני אגיד את מה שאני רוצה.

עפו אגבאריה: אני הייתי רוצה לשאול שאלה כזוף אם היו עכשיו בניו יורק, באים ואומרים: בשכונה הזו אנחנו רוצים לעשות הסדרת התיישבות היהודים.

עפו אגבאריה: נוציא את היהודים משם ונכניס היספאנים.

עפו אגבאריה: זה מה שקורה בהתיישבות הבדואית.

עפו אגבאריה: מוציאים אזרחים, אזרחי מדינת ישראל, עם תעודות זהות ודרכונים ישראלים, ממקום מסוים, ולא בגלל זה שהם רק מפריעים לנוף – כדי להכניס במקומם אזרחים אחרים.

עפו אגבאריה: ואני שמעתי את האזרחים ואת התושבים במקום – למה אתם מוציאים אותנו, באום אל חירן, למשל?

עפו אגבאריה: מוציאים כדי להביא אזרחים אחרים.

עפו אגבאריה: מישהו יכול להסביר לי מדוע מוציאים משם את הבדואים כדי להביא לשם יהודים?

עפו אגבאריה: אם זה היה קורה במקום אחר בעולם, איך היינו מסתכלים על זה?

עפו אגבאריה: באמת.

אחמד טיבי: לא היה קורה.

עפו אגבאריה: כאשר התושבים הבדואים אומרים – למה אתם מוציאים אותנו, אנחנו יכולים לחיות גם יחד, למה שאתם לא תחשבו איך לעשות דוגמה לאיזשהו דו קיום, דוגמה למופת שיהיה?

עפו אגבאריה: אז גם לזה לא מוכנים.

עפו אגבאריה: אז איך אתם רוצים לחנך את האנשים האלה?

עפו אגבאריה: חלק מהם הם אנשים מאד טובים ושומרי חוק, ואני אגיד יותר מזה – חלק מהם גם שירתו בצבא, ואתם יודעים את זה.

עפו אגבאריה: ואתם באים והורסים להם את הבתים שלהם.

עפו אגבאריה: מה תהיה התגובה שלהם כלפי האנשים שבאו ולקחו את האדמות שלהם, והתיישבו בהם?

עפו אגבאריה: אתם אז תגידו שהם פורעי חוק?

עפו אגבאריה: שונאי יהודים?

עפו אגבאריה: אנטישמיים?

עפו אגבאריה: למה אתם לא מתחשבים בזה, באיך האנשים האלה יהיו בעתיד?

עפו אגבאריה: מישהו יכול לענות למה מוציאים ערבים ומשכינים יהודים?

עפו אגבאריה: אם זה היה קורה בפריס או במוסקבה כל העולם היה קם שזו פעולה אנטישמית.

עפו אגבאריה: ו

מירי רגב: אני רוצה להגיד גם את עמדותיי.

מירי רגב: אני מצטרפת פה לקריאה של חברי הכנסת לשנות את השם – "הרשות להסדרת.

מירי רגב: ..." ,בדואים, ולא "הבדואים".

מירי רגב: אני חושבת שנכון מה שאמר כאן חבר הכנסת חנא סוויד.

מירי רגב: לגבי 3(3)- 3(ב)(3) אני חושבת שנכון יהיה להכניס כאן "...

מירי רגב: בהתאם להחלטות הממשלה".

מירי רגב: זה נכון, זה עושה סדר.

מירי רגב: אני חושבת שלגבי סעיף 3(ב)(ד)(4) – נכון להתייחס ל- "תציע" ולא "תגיש" וכאן צריך להכניס את העניין של ועדת השרים לענייני התיישבות.

מירי רגב: אני לא יודעת איך, צריך להכניס את העניין הזה יחד עם היועצים המשפטיים.

מירי רגב: בסעיף (ד) יש כאן בעיה של גריעה מסמכויות של רשויות מקומיות.

מירי רגב: תסבירו לי איך זה לא כך.

מירי רגב: יש מתח בתוך החוק עצמו.

מירי רגב: מצד אחד אתם אומרים שאתם תעשו את זה ומצד שני אתם אומרים שממ"י והגורמים הרלבנטיים יעשו את זה.

מירי רגב: אז תסבירו לי איך זה מסתדר פה.

מירי רגב: הדבר הנוסף הוא בעצם – בסעיף האחרון, בדיווח, קודם כל אני חושבת שנכון שהדיווח יהיה כמובן גם לוועדה ולא רק לממשלה.

מירי רגב: אני חושבת שנכון שהדיווח יהיה כל חצי שנה לוועדת השרים להתיישבות.

מירי רגב: ההערות כאן היו נכונות.

מירי רגב: מה לגבי סעיף 5?

מירי רגב: מה סיכמנו בינינו?

מירי רגב: גם כאן יש את אותה בעיה.

מירי רגב: אני חושבת שצריך להביא בחשבון גם את התושבים, לשמוע גם אותם - או במועצה מייעצת.

מירי רגב: הרשות לא יכולה להיות מנותקת מהציבור שאותו היא משרתת.

מירי רגב: בסוף הם משרתים את הבדואים בנגב, לכך הם הוקמו.

מירי רגב: אם לא היו בדואים לא היתה קמה רשות.

מירי רגב: צריך לראות איך יש איזושהי הידברות מסודרת בחוק.

מירי רגב: הידברות מסודרת בחוק בין הרשות ובין ההתיישבות הבדואית.

מירי רגב: אז פה אני רוצה שזה ייכנס לחקיקה הזו.

מירי רגב: לא הגיוני שלא תהיה – או ועדה מייעצת, או מסלול הידברות בין הרשות לבדואים.

מירי רגב: אז בואו תתייחסו לסעיפים האלה.

<אליעד ויינשל: ראשית, נתייחס לרשות עצמה.

<אליעד ויינשל: לא יכולה להיות מחלוקת שהממשלה צריכה גוף ביצועי, ממשלתי, שיעסוק בסוגיות האלה.

אחמד טיבי: אתה היועץ המשפטי?

אחמד טיבי: של מה?

<אליעד ויינשל: ברשות היושבת ראש אני אתייחס, ואז - - -

אחמד טיבי: התפקיד שלך הוא סוד?

<אליעד ויינשל: אני מבקש רשות כדי להשיב לך.

אחמד טיבי: לא צריך רשות כדי להגיד לי מה אתה עושה.

מירי רגב: הוא מנסה להשיב לך.

אחמד טיבי: בתור מה הוא עונה?

אחמד טיבי: מה הבעיה להגיד לי בתור מה הוא עונה?

אחמד טיבי: באיזה כובע?

מירי רגב: אז הוא עונה לך.

<אליעד ויינשל: אני היועץ המשפטי של הרשות להסדרת התיישבות הבדואים בנגב בהתאם להחלטת הממשלה.

<אליעד ויינשל: אני גם היועץ המשפטי למטה היישום במשרד ראש הממשלה.

אחמד טיבי: גם וגם?

<אליעד ויינשל: גם וגם.

<אליעד ויינשל: זו החלטת הממשלה.

<אליעד ויינשל: אני לא חושב שאנחנו דנים בהחלטת הממשלה, אבל יש גופים מתאימים ש - - -.

<אליעד ויינשל: זו המטלה שממשלת ישראל הטילה עלי.

<קריאה: - - - בחוק מה זה מטה היישום?

מירי רגב: כרגע אנחנו מדברים על החוק.

מירי רגב: אחר כך הוא יסביר לכם.

באסל גטאס: מה זה מטה היישום?

<אליעד ויינשל: אני חושב שמקרא כלל הדוחות שעוסקים בסוגיה וכלל ההערות של כלל הציבור, כולל האגודה לזכויות האזרח, אין ספק שצריך להיות גוף ממשלתי ביצועי שיעסוק בסוגיה הזו, לא משנה איזה תכנית מקדמים.

זבולון כלפה: באיזו שאלה?

זבולון כלפה: כי בין הכותרת לבין התוכן יש פער אדיר.

<אליעד ויינשל: אני מתייחס.

<אליעד ויינשל: היו גם הערות שלא צריך גוף כזה, בכלל, שצריך להסמיך - - -

מירי רגב: חבל שאתה מדבר על דברים לא רלבנטיים.

מירי רגב: תתייחס, בבקשה, לסעיפי החוק.

מירי רגב: באיזה סעיפי חוק אתה מקבל את ההערות של הוועדה?

מירי רגב: אתה רוצה לפתוח עכשיו לדיון אם צריך את זה או לא צריך את זה?

מירי רגב: זה לא הדיון.

מירי רגב: תתייחס לסעיפי החוק, מה אתה מקבל, מה אתה לא מקבל, ונתקדם.

<אליעד ויינשל: אנחנו מתייחסים גם לזה שהרשות מוקמת במשרד ראש הממשלה, היא כפופה לראש הממשלה, ו - - לעניין זה, הוא - - הרגיל שהרשות נמצאת בו כיחידת סמך.

<אליעד ויינשל: אני רוצה גם להשיב להערות שנשמעו, ואתייחס גם להערות בסוף, אחת – אחת, איזה מהן מקובלת עלינו, אבל בכל זאת תשמעו הערות גם לגבי הסמכויות, גם לגבי משרד ראש הממשלה, לגבי תחום פעילות הרשות.

<אליעד ויינשל: בהקשר הזה, היא מצויה במשרד ראש הממשלה אך ורק כי ראש הממשלה ביקש שהרשות תימצא במשרד ראש הממשלה בגלל חשיבות הנושא, ומכאן הדברים נובעים.

<אליעד ויינשל: לעניין הסעיפים – סעיף 3(3), סעיף סמכויות הרשות - -

מירי רגב: קודם כל, שם הרשות.

<אליעד ויינשל: אין לנו התנגדות.

מירי רגב: אז היועץ המשפטי – נא לרשום.

<אליעד ויינשל: כן, אין לנו התנגדות.

<אליעד ויינשל: לגבי סמכויות הרשות – ואני רוצה לדייק את הדברים: הרשות עוסקת בסמכויות לפי חוק זה, וסמכות נוספת, כמובן – היא מטפלת ביישובים הקיימים.

<אליעד ויינשל: אני גם כאן חושב שבאמת לא יכולה להיות מחלוקת שצריך גורם ממשלתי אחד שעוסק גם ביישובים הקיימים.

<אליעד ויינשל: כמובן שהגורם הזה לא מונע בסמכויות הרשויות המקומיות.

<אליעד ויינשל: גם כיום הרשות מבצעת מטעם הממשלה את התפקידים והרשויות המקומיות מבצעות מטעם הרשויות המקומיות.

זבולון כלפה: זה לא עולה בקנה אחד עם משטר תקין, עם כל הכבוד.

זבולון כלפה: בסוף יש רשות מקומית שהיא אמונה על תשתיות, חינוך, בריאות, רווחה.

זבולון כלפה: איך אתה בא?

זבולון כלפה: מה, זה רובד נוסף?

זבולון כלפה: מלמטה?

זבולון כלפה: מהצד?

<אליעד ויינשל: רשות מקרקעי ישראל לא פועלת מתחת רשויות מקומיות.

<אליעד ויינשל: לא תמיד רשות מקומית מבצעת את עבודות הפיתוח.

<אליעד ויינשל: כידוע, לצערנו, לא כל הרשויות המקומיות בישראל מבצעות את עבודות הפיתוח בעצמן.

<אליעד ויינשל: משרדי הממשלה – משרד הבינוי והשיכון, משרדים אחרים, מבצעים עבודות פיתוח.

<אליעד ויינשל: לדוגמה, לא שמענו תלונות אמיתיות מטעם הציבור הבדואי ועירית רהט על העובדה שמתחם 4 שהוועדה ביקרה בו אתמול בוצע על ידי המדינה לטובת התושבים.

<אליעד ויינשל: כמובן שהדבר לא סותר את האפשרות של רשויות מקומיות לקדם בעצמן תכנון ופיתוח של שכונות נוספות.

<אליעד ויינשל: אנחנו עובדים בנוסף, ועובדים - - -

<דבי גילד-חיו: הם לא יכולים לתת היתרים.

<דבי גילד-חיו: זה פשוט לא נכון.

באסל גטאס: מבחינת מערך שלטוני – איך זה?

באסל גטאס: האם זה נכון שהיום, תקציבים לרשויות המקומיות מועברים דרך הרשות בתנאי שהם יסכימו לתמוך בחוק?

<אליעד ויינשל: התשובה היא – לא.

באסל גטאס: אבל תקציבים מועברים דרך הרשות לרשויות המקומיות.

<אליעד ויינשל: חלק מעבודות הפיתוח, ודרך אגב, לא רק ביישובים הבדואים – מבוצעים על ידי המדינה.

<אליעד ויינשל: זה, אכן, המצב.

מירי רגב: הבעיה העיקרית פה לדעתי היא בנושא תכנון ובניה.

מירי רגב: אני רוצה שאתה תסביר פה, ממשרד הפנים - האם הם מתכננים או אתם?

<אבי הלר: קודם כל, אני אשלים מה שנאמר קודם לגבי האם יש פה עניין של חלוקת סמכויות.

אחמד טיבי: Overruling של הרשות.

<אבי הלר: אני חושב שאין מצב של זה מעל זה.

<אבי הלר: עובדים ביחד, כי כל הפרויקטים שעומדים להתבצע בתחום הרשות המקומית לטעמי אמורים להיות מתואמים בין הרשות ובין ראש הרשות, מועצת העיר, על איזה פרויקטים הולכים לבצע בתחום אותה רשות מקומית.

מירי רגב: וכשאין תיאום ואין הסכמות, למי יש זכות וטו?

<אבי הלר: אני לא חושב שצריך להגיע למצב הזה.

זבולון כלפה: אבל אנחנו חיים בעולם הזה.

מירי רגב: אם יש ויכוחים - מי בסוף הגורם התכנוני - - -

<אבי הלר: רגע, רגע.

<אבי הלר: עוד לא דיברנו על הגורם התכנוני.

<אבי הלר: דיברנו על ביצוע פרויקטים מצד השלטון המקומי, שיש צורך לבצע – מים, ביוב, מדרכות, חשמל, תאורה וכיו"ב.

<אבי הלר: יש תכנון מוכן, זמין, שעל פיו הולכים.

<אבי הלר: על זה אני חושב שלא צריכה להיות מחלוקת.

<אבי הלר: ברגע שהדבר הזה בא לשפר את חיי התושבים, אני חושב שנבחרי הציבור בדין ודברים עם הרשות, עם המדינה, עם הממשלה, יכולים להסכים ולקבל את זה.

טלב אבו עראר: יבוא אליך ראש מועצה ויגיד לך: אני לא מוכן לקבל אף תושב מהפזורה.

<אבי הלר: אבל לא מדובר פה על העניין של - - -

טלב אבו עראר: זה בדיוק כך.

<אבי הלר: אני חושב שהשאלה היא לא זו.

<אבי הלר: בבקשה ממך, אדוני.

<אבי הלר: אני חושב שהשאלה לא היתה בכיוון הזה.

<אבי הלר: דובר פה האם הביצוע של התשתיות, הביצוע של פרויקטים מטעם הרשות - האם זה טוב שייעשה על ידי המדינה או על ידי הרשות המקומית עצמה.

<אבי הלר: גם אתה היית ראש רשות ואתה יודע בדיוק כמוני שקיבלת מענקים מהמדינה, וקידמת ועשית פרויקטים בכוחות עצמך, בתוך הרשות, בפרופורציות או במידות שהרשות המקומית היתה יכול לשאת באחריות בתכנון ובביצוע בפועל, ויש פרויקטים בסדרי גודל שלטעמי טוב ייעשה אם ייעשו על ידי גוף ממלכתי עם יכולת ביצועית, חוזים אחודים, עם פיקוח מקצועית בשטח ואכיפה על הנושא הכספי עד השקל האחרון.

זבולון כלפה: אני רוצה לתת דוגמה, ותתייחס אליה, בבקשה.

זבולון כלפה: יש הרי מציאות בסופו של תהליך – הרי יש אימרה של חז"ל שאומרת שזכינו לאדם שלא בפניו, אבל אין חבין לו – אלא בפניו.

זבולון כלפה: אתן לך דוגמה.

זבולון כלפה: אתה מפתח יישוב.

זבולון כלפה: בתרגום פשוט – אם אתה רוצה לתת מתנה למישהו, אין בעיה, אבל אם אתה רוצה ליצור לי חובה – זה תעשה מולי, ישירות מולי.

זבולון כלפה: אתה מתכנן יישוב, עם 3,000 נפשות.

זבולון כלפה: אתה הולך לפתח את זה על תא שטח מאד גדול.

זבולון כלפה: תבוא הרשות המקומית, או האזורית במקרה הזה – היא תבוא ותגיד: אתה משאיר אותי עם הנדוניה הזו, מה אני עושה עוד 10-5 שנים?

זבולון כלפה: מי יטפל בכל התשתיות האלה?

זבולון כלפה: אין לה שום say מול הרשות להסדרת ההתיישבות של הבדואים כי כל תקציבי הרשות נמצאים אצלם, הם בלעדיים בדבר הזה, אין לאף אחד יכולת לומר מילה.

זבולון כלפה: זה רק כדי להמחיש את העניין.

זבולון כלפה: ראינו את זה בעניין של לאקיה, אתמול, בסיור.

זבולון כלפה: זה מאד בולט, בגלל בעיות של תביעות בעלות, למשל, אז היישוב התפתח בצורה של שלוחות.

זבולון כלפה: אז אתם מפתחים החוצה, הרי תכנונית – תסכים אתי בתור ממונה על המחוז כבר שנים, הרי בדרך כלל הגישה באה ואומרת – יש גרעין, והוא מתפתח.

זבולון כלפה: זו השיטה התכנונית בדרך כלל.

זבולון כלפה: פה אתם הולכים בצורה הפוכה לגמרי.

זבולון כלפה: ואני שואל עוד פעם: אני עשיו ראש רשות מקומית, אתה מחייב אותי.

זבולון כלפה: אני בעוד חמש שנים צריך לתת שם שירותים, להסיע ילדים, יגידו לי – רגע, לא מוכר, ביוב, מים.

<אבי הלר: קודם כל, נתחבר קצת לחלק התכנוני שבדבר.

<אבי הלר: עובדה בשטח, כך זה נעשה עד היום, ובטוח זה ייעשה בהמשך – כל תהליך התכנון לגיבוש הפרוגרמה והיעד המרכזי איפה יוקם יישוב, איך הוא ייראה בשטח, ומה התוצר הסופי מבחינת גודלו, שוכונת, תשתיות וכיו"ב, ואיזה אוכלוסיות מיועדות ליישב את אותו יישוב – זה נעשה בשיתוף פעולה עם התושבים, עם מוסדות ומשרדי הממשלה, עם רשות ועם התושבים בשטח.

זבולון כלפה: כשאתה אומר רשות – זו הרשות המקומית או הרשות להסדרה?

<אבי הלר: רגע, עוד לא הגענו.

<אבי הלר: גם הרשות המקומית כמובן, אם אתה עומד על כך – אותן רשויות שיש להן מעמד חוקי – מוניציפאלי כרגע בנגד, במחוז - אם זה אותן הרשויות – כסייפה, ערערה.

<אבי הלר: ניקח עוד פן אחד כדי להמחיש את זה יותר במדויק.

<אבי הלר: בוא נפתח את תמ"א 35, שמנחה אותנו אחד לאחד, רגל-אגודל, לבוא ולעשות שיתוף פעולה של הציבור במשא ומתן לגיבוש על הפרוגרמה באופי של היישוב.

חנא סוייד: זה רואים פה מצוין.

חנא סוייד: זה מעולה.

<קריאות: - - -

<אבי הלר: בבקשה מכם.

<אבי הלר: מכובדי, בבקשה מכם.

<אבי הלר: אני מייצג פה את הפן של המענה המוניציפאלי וגם הפן של המענה התכנוני.

<אבי הלר: חבר הכנסת קלפה יבוא ויאמר – מה שדיברת.

<אבי הלר: יש את הפן של הכנת היישוב והכנת התשתיות, בסלנג הצבאי – כושר אפס.

<אבי הלר: אני מוסר את זה לרשות המקומית מנקודה זו הלאה.

<אבי הלר: נכון, האחריות לתחזוקה והמשך התפעול המוניציפלי – זה על הרשות המקומית.

<אבי הלר: זו לא הדוגמה היחידה, יש עוד רשויות מקומיות שמתקשות לתחזק או לתפעל את מערכת התשתיות שלהן, ואז יש את הפן הזה של היישום, של חלוקת ההכנסות, של הכנסות עצמיות ומענקים ממשלתיים וכל הדברים האלה.

טלב אבו עראר: שלבי התכנון – הם לא במנהלת?

<אבי הלר: אמרתי את זה גם אתמול בישיבה שהיתה עם כל חברי הוועדה: הרשות בשבילנו כרגע זה גורם יוזם תכנון.

<אבי הלר: אותו דבר זה היה יכול להיות משרד הבינוי והשיכון לצורך העניין.

<אבי הלר: לוקחים גוף - -

<אליעד ויינשל: להגשת תכנית .

<אבי הלר: להגשת תכניות.

<אליעד ויינשל: אפשר להמשיך?

מירי רגב: תמשיך, בבקשה, לתת תשובות לשאלות של חברי הכנסת.

<אליעד ויינשל: מכאן – לסעיף 4(ב).

מירי רגב: לא ענית לי על 3(ב)(3).

<אליעד ויינשל: לעניין הגשת דוחות לכנסת, אנחנו עוסקים - - גם מגבלת זמן לכנסת, אנחנו נבקש מוועדת הפנים והממשלה שהדוחות יוגשו כל חצי שנה.

<אליעד ויינשל: גם זה דבר שהממשלה תסכים.

<אליעד ויינשל: לעומת זאת, השאלה כיצד ראש הממשלה יבצע את תפקידו המוטל עליו, לאיזה ועדת שרים הוא יעביר את הנושא - - -

מירי רגב: לכן כתבנו "בהתאם להחלטות הממשלה".

מירי רגב: סעיף 3(ב)(3).

<בני בגין: זה יחידת סמך.

<בני בגין: איזה יחידת סמך פועלת שלא על פי החלטות ממשלה?

מירי רגב: היא הנותנת.

מירי רגב: לא נפתח את זה לדיון.

מירי רגב: אני לא רואה פה בעיה שב3(ב)(3) יוסף: "בהתאם להחלטות הממשלה".

מירי רגב: גם כך היא מתוך החלטות ממשלה, אז היא הנותנת.

<אליעד ויינשל: היישובים האלה קיימים בהתאם להחלטות הממשלה, וזה לא נחוץ, אבל זה דבר שאנחנו יכולים לבדוק.

מירי רגב: אתם מסכימים לזה או לא?

<אליעד ויינשל: אנחנו עוד נבדוק את זה, אבל הכיוון הוא הסכמה.

<אליעד ויינשל: לעומת זאת, בסעיף הבא – כאשר אנחנו מדברים: :

<אליעד ויינשל: הרשות תפעל להגיש תכניות" - זה סעיף שמסמיך את הרשות להגיש לוועדה המחוזית בראשות אבי הלר ולמועצה הארצית תכניות, זה רק סעיף מסמיך.

מירי רגב: אז זה מחזק את זה.

מירי רגב: היא לא תגיש את זה לוועדת שרים לענייני התיישבות.

מירי רגב: אני אהיה מוכן – כדי שלא נביא את זה עוד פעם לדיון – אם בסעיף 3 אנחנו מוסיפים "בהתאם להחלטת הממשלה", אז אני את 4 לא צריכה שהיא תגיד לוועדת שרים להתיישבות, משום שיושב ראש ועדת שרים להתיישבות הוא חלק מישיבת הממשלה והוא מאשר את זה.

מירי רגב: אם לא תסכימו לסעיף 3, אז סעיף 4 הוא זה שיסנדל אתכם.

מירי רגב: הכוונה היא פה מאד פשוטה: שיהיה כאן מישהו שמפקח על העבודה שלכם ברמה הממשלתית כי אתם בסוף גוף פקידותי, ואני כבר ראיתי מה קורה גם עם רשות המים.

מירי רגב: אני רוצה בסוף שיהיה גוף ממשלתי שייתן את הטון לגבי אותם יישובים שנבנים.

מירי רגב: אז תחליטו אתם – או בסעיף 3 החלטת ממשלה, או בסעיף 4- "תועבר לוועדת שרים לענייני התיישבות".

<קריאה: גם וגם.

מירי רגב: מבחינתי – או-או.

<אליעד ויינשל: אנחנו נבחן את האפשרות להכניס לסעיף 3 - - -

מירי רגב: הבנו – נמשיך הלאה.

<אליעד ויינשל: לגבי סעיף 4 אנחנו נתנגד.

<אליעד ויינשל: אמנם כל יישוב יהודי או בדואי מובא להחלטת ממשלה, אבל לא נדרשת חקיקה שמגדירה על יישוב בדואי בלבד שהוא יבוא להחלטת ממשלה.

<אליעד ויינשל: אם הכנסת רוצה אפשר לחוקק את הנחיית היועץ לגבי - - -

זבולון כלפה: סליחה רגע, חשוב לחדד.

זבולון כלפה: באותו מסמך הבנות שאת מחזיקה ביד – שם מודגש במפורש שכל הקמה של כל יישוב, תיקבע מעת לעת לפי החלטות הממשלה.

זבולון כלפה: אני מציע להיצמד לנוסח באותו מסמך הבנות.

<בני בגין: אבל זה המצב.

<קריאות: - - -

באסל גטאס: אנחנו ממודרים.

באסל גטאס: לא יודעים מה זה מסמך ההבנות.

באסל גטאס: איזה מסמך?

<בני בגין: אין יישוב מוקם בארץ ללא החלטת ממשלה.

באסל גטאס: כבוד היושבת ראש, איך יכול להיות שחברי הכנסת ממודרים?

באסל גטאס: חלק יודע מה זה מסמך ההבנות, וחלק – לא.

<אליעד ויינשל: אני, כמובן אזכיר – ולכן, זה לא עניין שצריך להרחיב בו.

<אליעד ויינשל: אין הסכמה פוליטית לביצוע תיקונים מעבר לתיקונים שהוגשו לכנסת.

מירי רגב: אני רוצה לסכם את סעיף 3 - מבחינתי זה הסעיף שיבוא להצבעה.

מירי רגב: לגבי השם: זה "בדואים" ולא "הבדואים".

מירי רגב: לגבי ב(3) זה יהיה בהתאם להחלטות הממשלה, כמו שהקריא אותם זבולון.

<קריאה: כפי שייקבע על ידי הממשלה מעת לעת.

מירי רגב: כן.

מירי רגב: זהו.

מירי רגב: אלה השינויים.

<אליעד ויינשל: לא.

<אליעד ויינשל: זה בהתאם להחלטות הממשלה.

מירי רגב: "כפי שייקבע מעת לעת".

<אליעד ויינשל: אני שמעתי את היושבת ראש מציעה "בהתאם להחלטות הממשלה".

מירי רגב: אני רוצה להסביר לכם משהו, לאנשי הרשות: אתם רוצים להביא את החוק הזה להצבעה, במושב הזה.

מירי רגב: אני מודיעה לכם: עוד לא התחלנו להתווכח עליו.

מירי רגב: עוד יהיו לנו ויכוחים גדולים ומרים בענייני החוק.

מירי רגב: כל דבר שלא נסכם עכשיו יצטרך להיפתח לדיון נוסף.

מירי רגב: תשקלו את מה שאתם אומרים.

מירי רגב: אני אומרת שוב: אני רוצה להגיע למצב שנביא את זה להצבעה, אבל אנחנו צריכים בסוף לדעת מה הולך להצבעה ומה הולך שוב להיפתח לדיון.

מירי רגב: אם רוצים שהסעיף זה ייפתח שוב לדיון – אין בעיה.

מירי רגב: אני מציעה שעל מה שיש הסכמות – נמשיך עם זה הלאה.

אחמד טיבי: אפשר לקבל העתק של המסמך?

מירי רגב: לא.

מירי רגב: העתק של המסמך - - -

באסל גטאס: יש כאן חברי כנסת סוג א' וחברי כנסת סוג ב'?

מירי רגב: אני מצטערת.

מירי רגב: חבר הכנסת זבולון קלפה הוא זה שהעביר לי את המסמך.

מירי רגב: חבר כנסת שרוצה - - -

אחמד טיבי: גם אזרח – היה לו.

מירי רגב: לא.

מירי רגב: הוא אמר – שאין לו רשות להעביר את המסמך, לכן לקחתי את המסמך כדי לבקש מגורם שצריך לתת לי את האישור להעביר אותו לכל חברי הוועדה.

חנא סוייד: אולי נסמיך את קלפה שיהיה במקום כל חברי הכנסת.

חנא סוייד: אני רואה שהמילה שלו נשמעת כאן כאילו שהחוק הזה רק מעניין אותו.

<קריאות: - - -

<אליעד ויינשל: לגבי 3 – כמובן - - -לגבי היישובים הישנים שקמו הם לא קמו לפי החלטת ממשלה.

<קריאות: - - -

באסל גטאס: אני רוצה להבין - מסביב לשולחן הזה יש מסמך שאני מנוע מלראות, בעוד שחברי כנסת אחרים ראו.

מירי רגב: אני לא יודעת מי ראה אותו.

רות קלדרון: תעביר ונראה ביחד.

רות קלדרון: באו לעבוד, לא באנו לעשות צרות.

רות קלדרון: כפי שאתה, גם אני אראה, ביחד.

<קריאות: - - -

אחמד טיבי: יש פה מסמך רלבנטי לדיון.

אחמד טיבי: הבנות.

אחמד טיבי: אנחנו - - -

רות קלדרון: אבל לאף אחד חוץ מקלפה אין.

רות קלדרון: גם לי אין.

<קריאות: - - -

מירי רגב: תאשררו את זה.

מירי רגב: אין בעיה, נפתח את זה מחדש.

<קריאה: זה מיותר.

<אליעד ויינשל: בסדר.

<אליעד ויינשל: לפי החלטת ממשלה.

<קריאה: כפי שייקבע מעת לעת.

<קריאה: ממשלה משנה החלטות כל הזמן.

<קריאה: אבל היום זה מתקדם בלי החלטות ממשלה.

<בני בגין: זבולון, כשאומרים "החלטת ממשלה", ההחלטה העוקבת, הסותרת אותה – היא המחייבת.

<בני בגין: ממשלות מקבלות החלטות מעת לעת.

<בני תפילין: - - - שלא קיבלו שום החלטות ממשלה עליהם.

<בני תפילין: בנגב.

<בני תפילין: בדימונה וברחמה מקדמים היום יישובים בלי החלטת ממשלה, מביאים מוצר מובנה לממשלה אחר כך.

<בני בגין: יש הבדל בין לקדם ובין אישור.

<קריאה: - - -

<בני תפילין: עושים תכנון, מנהלים משא ומתן, ואז יבואו בדקה התשעים מהממשלה ויגידו – אם עכשיו הממשלה לא תאשר, אז איך אפשר?

<בני בגין: לא, לא.

<בני בגין: סליחה.

<בני בגין: זה לא ההליך.

<בני בגין: על פי מיטב ידיעתי, מה שמגיע לממשלה לאישור כאישור, אלה החלטות הגופים המתכננים, המועצה הארצית, או המחוז.

<קריאות: לא, לא.

<אבי הלר: בדיוק ככה.

<אליעד ויינשל: אנחנו נצהיר שוב ושוב, כפי שהצהרנו בכל השיחות עם חברי הכנסת לאורך כל התקופה שלא יוקם יישוב חדש – לא יהודי ולא בדואי, ללא החלטת ממשלה לפי נוהל הקמת יישוב.

<אליעד ויינשל: זה לא מוסדר בחקיקה, אבל - - -

מירי רגב: תכניסו את זה לפה.

<אליעד ויינשל: לא נוכל להכניס את זה פה - - -

מירי רגב: תקשיב, חוק השב"כ, כשהוא בא, הוא לקח כל מיני חוקים והכניס את זה לחוק אחד.

מירי רגב: אתם רוצים לעשות הסדרה של המנהלת שלכם, ואתם רוצים להחליט מה ייכנס בפנים ומה לא.

מירי רגב: אם זה לא ייכנס זה לא יאושר, נקודה.

מירי רגב: ממשיכים הלאה.

מירי רגב: אי אפשר להתווכח על סעיף כזה שעה.

מירי רגב: אי אפשר.

<אליעד ויינשל: הסכמנו לגבי סעיף 3 - - -זה נכנס בסעיף 3.

מירי רגב: אי אפשר להתווכח על כל דבר שעה.

מירי רגב: אתה רוצה להחליט מה ייכנס להסדרה של הרשות ומה לא?

<אליעד ויינשל: זה נכנס בסעיף 3 ואנחנו מתקדמים.

<אליעד ויינשל: ב-4 אנחנו נשארים עם הנוסח.

<אליעד ויינשל: לגבי סעיף 9 – כל חובת דיווח שהוועדה תמצא לנכון, אנחנו נגיש לכנסת.

<אליעד ויינשל: ראש הממשלה - - -

מירי רגב: אז כל חצי שנה לכנסת ולממשלה.

<אליעד ויינשל: כן.

<אליעד ויינשל: ראש הממשלה, לעומת זאת, יגיש לממשלה, כמובן, ולא נקבע עבורו לאיזו ועדת שרים להגיש.

זבולון כלפה: מה קורה לגבי מנהל הרשות?

זבולון כלפה: לא הבנתי.

זבולון כלפה: 85 וכל הסיפור – איך זה מסתדר יחד?

<אליעד ויינשל: נגיע לסעיף 85.

<אליעד ויינשל: הוא דן בהוראות מעבר שיידונו כאשר נגיע אליו.

זבולון כלפה: לא, לא.

זבולון כלפה: זה נוגע ספציפית, אני רק רוצה להקריא לך – אני סומך עליך שאתה זוכר.

זבולון כלפה: אבל אני אגיד לך פרשנות שלי, דרך אגב.

זבולון כלפה: היא באה ואומרת – טוב, אני לא רוצה לומר את זה פה, בפומבי, כי יש פה עוד כמה ששומעים.

זבולון כלפה: סעיף 85 - - "מי שמונה למנהל הרשות, לפני יום התחילה, יראו אותו כמי שמונה למנהל הרשות לפי חוק זה", ויחולו על תקופת כהונתו הוראות שקבעה הממשלה לעניין זה בעת מינויו".

זבולון כלפה: אז אני שואל עוד פעם: אם אנחנו סוגרים את הנושא של מינוי המנהל, למה אני צריך את זה עוד פעם פה, ב-85?

זבולון כלפה: בואו נחלט את העניין.

<אליעד ויינשל: זו הוראת מעבר שאנחנו נדון בה בסעיף 85.

<אליעד ויינשל: הסעיף הכללי דן כאן, ודרך אגב, להערת חברי כנסת אחרים - מנהל הרשות ימונה לפי חוק שירות המדינה (מינויים), בפרוצדורה שקבועה שם.

<אליעד ויינשל: אנחנו לא נסדיר בחוק הזה את כלל החקיקה.

מירי רגב: אין לי בעיה עם זה, אבל אני כן רוצה בסעיף 9 להכניס שאתם תעבירו אחת לשנה, לפחות, לראש הממשלה – או אתם או הבוס שלכם, ולכנסת – כל חצי שנה.

מירי רגב: ועדת הפנים של הכנסת.

<תומר רוזנר: הפוך, אם כבר.

<תומר רוזנר: לראש הממשלה כל חצי שנה ולכנסת פעם בשנה – זה יותר הגיוני.

<תומר רוזנר: הוא הרשות המבצעת.

<אליעד ויינשל: אמרנו שאנחנו מקבלים כל הצעה של הוועדה בעניין הזה.

זבולון כלפה: דרך אגב, ממילא, בהחלטות ממשלה, יש כבר חיוב כזה.

זבולון כלפה: בפועל – לא בטוח שזה קורה.

זבולון כלפה: בהחלטות הממשלה 3707 והחלטות אחרות ממילא היתה דרישה כבר מהרשות להגיש דוחות.

זבולון כלפה: ולא, זה לא קורה.

מירי רגב: בסדר, אבל עכשיו יש חוק.

<אליעד ויינשל: לגבי הצעת היושבת ראש לגבי ועדה מייעצת – את זה אנחנו כן רוצים לשקול.

<אליעד ויינשל: אנחנו לא שוללים, אבל זה בהחלט דבר שאנחנו רוצים לשקול ולא לתת - - -

מירי רגב: אז אני כבר אומרת לך שמבחינתי זה עקרוני.

מירי רגב: אני שמחה שאתם רוצים לשקול, אבל אני אאשר את זה בלעדיכם, גם.

מירי רגב: תחליטו על איזה נוסח – יהיה.

מירי רגב: אני רוצה שהרשות הזו תשתף את הציבור שבשבילה היא הוקמה, קרי הבדואים.

מירי רגב: לא יהיה מצב שאנחנו ניתן יד להקמה של רשות כזו בלי שתהיה הידברות בצורה כזו או אחרת עם הבדואים.

מירי רגב: תמצאו את הדרך לנסח את זה כך שזה יהיה מקובל עליכם וגם עלינו.

מירי רגב: אז סיימנו את פרק ב'.

<בני בגין: כדי לא ליצור רושם לא נכון:

<בני בגין: יש הידברות בלתי פוסקת היום עם הבדואים.

<בני בגין: רוב הדברים, דברים רבים שהזכיר חבר הכנסת חנין קורים בשטח כבר זמן רב.

<בני בגין: יש הידברות בלתי פוסקת.

מירי רגב: מצוין.

מירי רגב: אז יש כאן 4 נושאים עליהם הערתי.

זבולון כלפה: סליחה, היתה התייחסות אחת שלא קיבלנו.

זבולון כלפה: קציבת כהונתה של הרשות - 5 שנים?

זבולון כלפה: 10 שנים?

מירי רגב: אני לא רוצה לדבר על זה.

זבולון כלפה: אני אגיד לך מה יהיה בפועל - - -

<בני בגין: ואם זה יהיה 10 שנים וחודשיים אתה רוצה לחזור לחקיקה?

מירי רגב: עזוב, אני לא רוצה לדבר על זה.

מירי רגב: אני כתבתי לי את זה, תאמין לי – כתבתי את כל ההתייחסויות של כולם.

מירי רגב: אני דיברתי על ארבעה עקרונות שאני רוצה שייכנסו לתוך החוק: 1.

מירי רגב: "בדואים" ולא "הבדואים".

מירי רגב: 2.

מירי רגב: העניין של "תטפל ביישובים המיועדים להסדרה בהתאם להחלטת הממשלה שמשתנה מעת לעת.

מירי רגב: 3.

מירי רגב: "תציע" תכניות ולא "תגיש".

מירי רגב: לא - - -

<קריאות: - - -

<קריאה: הצבענו על זה.

מירי רגב: סליחה.

זבולון כלפה: לכאורה, אז אם היא תגיש זה כבר סותר את 3 שלפני כן.

מירי רגב: לא, זה לא סותר.

מירי רגב: זה לא גוף מחליף.

מירי רגב: זה פרויקטור, פרויקטור על.

מירי רגב: זה לא גוף מחליט.

מירי רגב: והדבר השלישי זה העניין של הדיווח, רביעי – ציבור הבדואים שצריך להקשיב להם.

מירי רגב: אלה ארבעת הדברים.

מירי רגב: אם אתם מגיעים להבנות זה לא יבוא לפה לדיון נוסף, זה יגיע רק לשלב ההצבעות.

<תומר רוזנר: נושא נוסף שלא קיבלת עליו תשובה - המתח בין הרשות לרשויות המקומיות.

מירי רגב: לא רואה בזה מתח.

מירי רגב: זה בסדר גמור.

מירי רגב: זה כמו שעכשיו מקימים פרויקט על כדי שיוכל להסדיר את הדברים ולתאם ביניהם.

מירי רגב: אני לא רואה שום מתח.

<אבי הלר: נכון מאד, זה בסדר גמור.

<בני בגין: לגבי 10 שנים – אני מציע לקבוע שחבר הכנסת זבולון קלפה יתמיד בתפקידו בכנסת.

מירי רגב: לפי ההתנהלות של השעתיים האלה אני מבינה שלא נעביר עוד נושאים לדיון בדיון הבא.

זבולון כלפה: - - -

מירי רגב: הדיון הבא בפרק ג' – ועדת התמורה, יהיה ביום שני הקרוב, תקבלו את הזימון לישיבה.

<תומר רוזנר: לגבי הדיון שיהיה אחרי זה, הדיון יהיה בסעיפים 74-72, ובפרק ד'.

<תומר רוזנר: הערות אתם מתבקשים להגיש עד יום רביעי הבא.

מירי רגב: תודה רבה, הישיבה נעולה.