ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 132, 2013-11-25 08:30

מירי רגב: בוקר טוב, אני פותחת את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

מירי רגב: על סדר-היום: דיון מהיר בנושא פינוי תושבי גבעת עמל.

מירי רגב: אני מתנצלת על האיחור.

מירי רגב: בדרך-כלל אנחנו נוהגים להתחיל את הדיון בזמן.

מירי רגב: חברת הכנסת איילת שקד שביקשה את הדיון איחרה בגלל פקקים ולפנים משורת הדין המתנתי לה.

מירי רגב: ברוכה הבאה, ברוכים הבאים לתושבים של גבעת עמל שהגיעו לכנסת.

מירי רגב: נציגי משרד המשפטים נמצאים כאן.

מירי רגב: נציגי משרד השיכון והבינוי הוזמנו ולא נמצאים וגם ממנהל מקרקעי ישראל לא הגיעו.

מירי רגב: אנחנו נפתח בהצגת הנושא על-ידי איילת שקד.

מירי רגב: לאחר מכן אני רוצה לשמוע התייחסות של אחד מהתושבים, תחליטו מי מדבר.

מירי רגב: אחר-כך ידברו נציגי החברה ונציג משרד המשרד המשפטים שיתייחסו לשאלה: האם המהלך הזה הוא חוקי והאם לכנסת יש מה לעשות בעניין הזה?

מירי רגב: איילת בבקשה.

איילת שקד: אני אעשה זאת בקצרה כי אני רוצה שהתושבים ידברו וגם עו"ד חלד ידבר.

איילת שקד: התושבים שנמצאים כאן ומשפחותיהם הגיעו בשנת 1947-8 לאזור גבעת עמל.

איילת שקד: הם גרים שם מאז ועד היום.

איילת שקד: זה תהליך ארוך שנים ואני לא רוצה להיכנס לפרטים.

איילת שקד: הקרקע נמכרה על-ידי המדינה ועברה בעלות.

איילת שקד: כרגע זה נמצא בידיו של עו"ד גד חלד.

איילת שקד: בשיחות קודמות שהיו לי עם מר גד חלד, הוא אמר שבעקבות פרויקט של תשובה שבונה שם 1,500 דירות, התושבים יקבלו פיצוי תמורת פינוי.

איילת שקד: התושבים טוענים שהם לא מקבלים שקל.

איילת שקד: זאת מהות הויכוח.

איילת שקד: הבתים של הרצל וקטי ציון אמורים להיהרס, הם וכל משפחתם עומדים להיזרק לרחוב כאשר הם לא קיבלו שקל מהיזם.

איילת שקד: זאת המהות.

איילת שקד: מדוע היזם מבטיח פיצויים והתושבים לא מקבלים את הפיצויים?

מירי רגב: האם כל התושבים לא קיבלו את הפיצויים?

איילת שקד: אף אחד, זה מה שהם טוענים.

דב חנין: כמה תושבים בסך-הכול נמצאים במתחם?

<יוסי כהן: 150 משפחות.

מירי רגב: אני מבינה ששכונת גבעת עמל יושבה לאחר מלחמת השחרור ובשנת 1949 קיבלה הממשלה החלטה שתושבי השכונה לא יפונו עד שיימצא עבורם משכן קבע אחר.

מירי רגב: כאשר העבירה הממשלה את הזכויות על המקרקעין בעצם זה מה שנקבע בחוזים.

מירי רגב: ברגע שהשטח נמכר מיזם ליזם, באיזה מקום, הזכויות של התושבים הלכו ונעלמו.

מירי רגב: זה מה שאני מבינה מבחינה משפטית.

מירי רגב: האם זה נכון?

<איגי פז: כן.

מירי רגב: נציג השכונה, אתה רוצה להוסיף לדברי איילת שקד?

<יוסי כהן: אני מוועדת גבעת עמל.

<יוסי כהן: אני רוצה לציין שהשכונה הוקמה על-ידי חברי ההגנה בזמן שהערבים נטשו את המקום.

<יוסי כהן: הם נכנסו לשם ויישבו את המקום.

<יוסי כהן: הם היו הראשונים.

<יוסי כהן: בתחילת 1951, עם קום המדינה והמאורעות, תושבי דרום תל-אביב פונו על-ידי המוסדות והובאו לשכונה, כולל עולים חדשים.

<יוסי כהן: זה סוג האוכלוסייה שנמצאת במקום.

<יוסי כהן: בשנה האחרונה התברר לנו שבשנת 1953 היו תקנות של המדינה שאמרו שצריך לתת אופציה לתושבי המקום לקנות את המקום שהם יושבים עליו.

<יוסי כהן: כל המידע הזה לא נמסר לנו אלא הוסתר מאיתנו.

<יוסי כהן: יש לי פה מסמכים אותנטיים משנות החמישים שבהם אנחנו פונים לכל ראשי המדינה, למנהל ולכל הגופים.

<יוסי כהן: אלה מסמכים אותנטיים שבהם אנחנו כותבים שאנחנו מבקשים לקנות את האדמה.

<יוסי כהן: הם עונים לנו בתשובה שאי-אפשר למכור, זה למטרות מיוחדות והם לא מפרטים מה.

<יוסי כהן: המסמכים נמצאים פה.

<יוסי כהן: בשנת 1961 המדינה מכרה את האדמה ללא מכרז בחמישית מערכה.

<יוסי כהן: היא מכרה את האדמה כקרקע תפוסה בחמישית מערכה.

<יוסי כהן: זאת אומרת, 80% היה עבור פינוי התושבים.

<יוסי כהן: עוד לא יבשה הדיו על החוזה, המדינה שחתמה על החוזה וכותבת שם שמגיע לתושבים דיור אקוויוולנטי בבניינים שייבנו במידה והתושבים וירצו בכך, הם מתחילים יד אחת עם חברת ב.פ דיור, חברת בת של סולל בונה, לתבוע את התושבים כדי לאלץ אותם להתפנות.

מירי רגב: איפה המצב עומד?

מירי רגב: הלכתם לבתי משפט?

מירי רגב: מה קבע בית המשפט?

<קריאה: לא הלכנו, לקחו אותנו.

מירי רגב: לא משנה, הנושא הגיע לבית המשפט?

מירי רגב: מה קבע בית המשפט?

מירי רגב: זה הגיע לבית המשפט העליון.

מירי רגב: מה קבע בית המשפט העליון.

<יוסי כהן: הם מכירים בתושבים המבוגרים שבאו בשנות החמישים עד שנת 1961 ואומרים שהם יקבלו דיור במקום.

<יוסי כהן: אבל, הם מחכים שכל התושבים האלה ילכו לעולמם.

<יוסי כהן: מכל התושבים שהיו נשארו מספר משפחות, שגם הן על הקצה.

<יוסי כהן: לאף אחד, אף פעם, הם לא פונים בבקשה שייקחו אלא הם מחכים שהם ילכו לעולמם.

מירי רגב: מה קבע בית המשפט העליון לגבי הפינוי?

מירי רגב: אנחנו לא יכולים לשנות החלטה של בית המשפט העליון.

מירי רגב: מה בית המשפט העליון קבע באשר לפינוי התושבים ולפיצויים?

<יוסי כהן: היה פסק דין חלקי.

<יוסי כהן: זה נמצא בבית משפט המחוזי.

<יוסי כהן: הוא אומר שמגיע לנו פיצוי עבור הנזק' שנגרם לנו.

מירי רגב: נציג משרד המשפטים, אתה יכול לעשות סדר?

<איגי פז: כמו שנאמר פה, המסגרת המשפטית זה חוזה המכירה של המקרקעין משנת 1961.

<איגי פז: בחוזה היה סעיף שחברת הדיור, מודעת לקיומם של אנשים שגרים במקום והיא מתחייבת לדאוג לדיור אקוויוולנטי.

<איגי פז: לא נקבע בחוזה תקופה.

<יוסי כהן: תוך חמש שנים.

מירי רגב: מה אמר בית המשפט?

מירי רגב: בית המשפט אומר שצריך לתגמל את התושבים בדיור אלטרנטיבי?

<איגי פז: בית המשפט נדרש - - -

<גד חלד: בית המשפט קבע - - -

מירי רגב: אתה לא נציג משרד המשפטים.

מירי רגב: מבחינתנו אתה - - -

<גד חלד: אני צד לכל ההליכים האלה.

מירי רגב: אתה צד להליכים אבל אתה לא צד של השכונה.

מירי רגב: אתה תמתין לתורך.

<איגי פז: הפסיקה המנחה בעניין הזה היא הפסיקה של בית המשפט העליון משנת 1968, של השופט לנדאו, בפסק דין רשות הפיתוח נגד ויקטור סרבי.

<איגי פז: בפסק הדין בחנו את הזכות של האנשים שגרו במקרקעין ובית המשפט פסק שהם בעלי רישיון ובעצם הוא הטיל את האחריות על החברה לדאוג לאותם אנשים לדאוג לדיור אקוויוולנטי.

<איגי פז: הוא לא קבע קריטריונים ספציפיים בפסק הדין.

<איגי פז: מאוחר יותר, הפסיקה שוכללה וקבעה כל מיני קריטריונים.

מירי רגב: אני מבינה שאין לפנות אדם מהמתחם.

<איגי פז: זאת שאלה של פרשנות.

<איגי פז: השאלה מה זה אדם?

<איגי פז: יש גם פסיקה מאוחרת של המחוזי.

<איגי פז: אדם שהגיע אחרי 1961, אחרי שנחתם ההסכם, מה הזכויות שלו?

<איגי פז: בית המשפט המחוזי קבע שאין לו זכויות כיוון שהוא הגיע אחרי חתימת ההסכם.

<קריאות: מה זה הגיע?

<קריאות: אנחנו נולדו שם.

<איגי פז: אתם מוזמנים לקרוא את פסק הדין של המחוזי.

מירי רגב: אתם צריכים לשכנע את השופט לא אותנו.

מירי רגב: ברגע שיש החלטת בית משפט היא הקובעת.

<יוסי כהן: אף אחד לא הגיעה.

מירי רגב: אנחנו לא יכולים לצאת נגד החלטת בית המשפט.

<גד חלד: ברשותך, מנכ"ל החברה יגיד שני משפטים ואחרי זה אני אתן תיאור של המצב.

איילת שקד: עו"ד חלד, אני רוצה לשאול אותך שאלה.

<גד חלד: אני אענה על כל השאלות.

<גד חלד: תאמיני, אף שאלה לא תישאר.

איילת שקד: יש לי שאלה ספציפית.

איילת שקד: אנחנו ישבנו יחד בערוץ 10 ואמרת שהתושבים יקבלו פיצויים.

איילת שקד: מחר משפחת ציון אמורה להתפנות בלי שקל.

איילת שקד: אתה ישבת מולי בערוץ 10 ואמרת שהם יקבלו פיצויים.

איילת שקד: תענה לי למה הם לא מקבלים.

<גד חלד: המנכ"ל ידבר ואחר-כך אני אענה גם על זה.

<רונן יפו: אני אנסה להתייחס גם לזה.

<רונן יפו: אני מודה לוועדה שהתכנסה ונותנת לנו את האפשרות להציג את העובדות.

<רונן יפו: האדמות נרכשו בשנת 1961 על-ידי חברת דיור.

<רונן יפו: ב-1987 חברת דיור מכרה את המקרקעין לדנקנר השקעות והיום זה אלעד ישראל.

<רונן יפו: משנת 1961, שבה היו בשטח כ-60 משפחות, משנת 1961 ועד היום פונו 240 משפחות.

<רונן יפו: כל המשפחות האלה פונו בהסכמה בתמורה לפיצוי הוגן.

<רונן יפו: 240 המשפחות האלה המשיכו בדרכן ובחייהן עם הפיצוי הזה.

<קריאות: הוא לא מדבר עלינו.

<קריאות: הוא מדבר על גבעת עמל א'.

מירי רגב: אתם צריכים לשכנע את בית המשפט.

מירי רגב: אנחנו רוצים לוודא שהם פועלים על-פי החלטת בית המשפט.

<קריאות: הוא לא מדבר עלינו.

<קריאות: הוא כל הזמן משקר.

מירי רגב: אני לא יכולה לנהל כך את הדיון.

<רונן יפו: 240 המשפחות פונו מגבעת עמל.

<רונן יפו: במסגרת הליכים משפטיים שהחלו עוד בשנות השמונים - - -

איילת שקד: מירי, יש פה כל הזמן - - -

<רונן יפו: תנו לי כמה דקות.

<רונן יפו: אני אדבר כמה דקות ואז נגיב לשאלות.

<רונן יפו: במסגרת הליכים משפטיים שהחלו בשנות ה-80 בכל הערכאות של בתי המשפט, נתנו בתי המשפט את דעתם לנושא הפינויים וקבעו פסקי דין כמעט לכל המחזיקים בשכונה שאין להם זכויות במקרקעין וזאת על-פי קריטריונים מאוד ברורים.

<רונן יפו: גד חלד יעבור על כל הקריטריונים.

<רונן יפו: זה קרה אצל בית המשפט השלום, אצל כבוד השופטת מיכל רובינשטיין בשנת 1985, בבית המשפט המחוזי אצל גרוניס, חיות וגולדברג וזה קרה בבית המשפט העליון אצל כבוד השופטים מצה, חשין ודורנר בשנת 2003.

<רונן יפו: כנגד חלק מהמחזיקים, אפילו שאין להם זכות במקרקעין, נקבע שעליהם לשלם דמי שכירות ראויים.

<רונן יפו: ומצד שני עלינו לשלם להם עבור עלויות המבנה שהם בנו באופן שאותו הם בנו לאורך השנים.

<רונן יפו: בסוף 2012 קבעה השופטת ריבה ניב שיש לשלם בהתאם לכללים שקבע בית המשפט העליון, וקבעה את הפיצוי המגיע לכל משפחה ומשפחה באם מגיע כזה פיצוי.

<רונן יפו: המצב המשפטי הוא שכמעט כל המחזיקים במקרקעין, מעבר לאותן 240 משפחות שפונו, לפי המבחנים שבתי המשפט קבעו, אין להם זכויות במקרקעין ועליהם להתפנות.

<רונן יפו: חרף הפסיקה הזאת - - -

מירי רגב: רגע, בית המשפט קבע שאין להם זכות במקרקעין.

מירי רגב: לכל התושבים שדורשים זכות, בעצם אין זכות.

<רונן יפו: נכון.

<רונן יפו: חרף הפסיקה של בתי המשפט אנחנו קיימנו ומקיימים כל הזמן דין ודברים עם המחזיקים.

<רונן יפו: למרות שבתי המשפט שללו מהם פיצוי כספי, אנחנו פועלים לפנים משורת הדין בדרך של הידברות, כל הזמן, לפינוי בהסכמה.

<רונן יפו: ראייה לכך היא שעד היום פונו 240 משפחות.

<רונן יפו: אנחנו יכולים לדבר עם כולם, להגיע לפשרות באחוזים ניכרים.

<קריאות: תביא רשימה של 240 משפחות.

<מיטל להבי: הוא ייתן לך רשימה שפינה חבס ואקירוב.

<רונן יפו: גברת מיטל להבי, אני לא מדבר על חבס ועל אקירוב אלא רק על משפחות שישבו בשטח המדובר.

<קריאות: אדוני, אנחנו לא נולדנו אתמול.

<רונן יפו: אנחנו ממשיכים גם היום לקיים משא ומתן.

מירי רגב: עם כמה משפחות אתם מנהלים משא ומתן?

מירי רגב: אני אתחיל להוציא.

מירי רגב: אם אתם רוצים לדבר ביניכם, תלכו למזנון.

מירי רגב: אם אתם רוצים שהוועדה תתערב, תנו לי להבין מה קורה פה.

מירי רגב: אני רוצה להבין.

מירי רגב: עם כמה משפחות אתם מנהלים כרגע משא ומתן?

<רונן יפו: אנחנו כרגע מנהלים משא ומתן עם עשרות משפחות.

מירי רגב: כמה זה עשרות משפחות.

מירי רגב: 100?

מירי רגב: 200?

מירי רגב: 300?

מירי רגב: 140?

<רונן יפו: סדר גודל של 50 משפחות.

מירי רגב: אתה יכול לתת לי רשימה של 50 משפחות איתן אתה מנהל משא ומתן?

<רונן יפו: יש לנו כמובן רשימה.

<רונן יפו: אנחנו שומרים על דיסקרטיות.

<גד חלד: מפעילים עליהם לחצים שלא - - -

מירי רגב: אני רוצה לראות את הרשימה.

מירי רגב: אני רוצה לשבת אחר כך ולראות את הרשימה יחד עם חברי הכנסת, כדי שלא תפעילו עליהם לחצים.

מירי רגב: 50 משפחות מתוך כמה?

<רונן יפו: זה סך המשפחות שיש שם.

מירי רגב: 50 משפחות?

<רונן יפו: כ-50 משפחות.

<רונן יפו: יש בתי אב ויש לכל אחד את דורי דורותיו של המשפחות שלהם.

מירי רגב: לכם יש עורך דין?

<יוסי כהן: כן, יש לנו עורך דין.

מירי רגב: איפה עורך הדין שלכם?

<יוסי כהן: הוא מגיש היום צווי מניעה.

דב חנין: אתם אומרים שאתם מנהלים משא ומתן עם כולם.

<רונן יפו: המשא ומתן נעשה בדיסקרטיות, גם לטובת התושבים.

מירי רגב: מה הבעיה?

מירי רגב: אם הוא יחשוף את זה בפנינו, אין לי בעיה.

מירי רגב: אני רוצה לראות שיש באמת 50 אנשים.

מירי רגב: אין כוונה למנוע מאלה שרוצים לעבור – לעבור.

מירי רגב: אני רוצה לראות אם באמת יש 50 כאלה.

<רונן יפו: לצערנו, ישנם מקרי קיצון שבהם הצד השני לא מוכן להגיע לפשרות ולהסכמה ודורש דרישות אסטרונומיות הרחוקות באופן קיצוני ממה שבתי המשפט קבעו וכל סוג פשרה סביר.

<רונן יפו: כמו שאמרתי, פונו 240 - - -

מירי רגב: אל תחזרו לדבר על אלה שפונו.

מירי רגב: אנחנו לא בית משפט פה.

מירי רגב: אנחנו עכשיו מנסים להבין לגבי כל אדם.

איילת שקד: משפחות ציון, כמה הצעתם להם והם סירבו לקבל?

<רונן יפו: אני חייב להגיד לכבוד חברת הכנסת איילת שקד.

<רונן יפו: משפחת ציון התנהלה בבית משפט כ-14 שנים בהליכים משפטיים.

<רונן יפו: תוך כדי אנחנו ניהלנו הליכי גישור אצל מגשר אליו היפנה בית המשפט - -

<קטי ציון: אתם לא הגעתם לגישור.

<רונן יפו: - - במשך כמעט 8 שנים.

<רונן יפו: אני לא רשאי לחשוף כרגע את הפרטים שנוהלו.

<רונן יפו: אני יכול להגיד שנוהלו הצעות של מגשר בסכומים מאוד גדולים.

מירי רגב: כמה בית המשפט נתן וכמה אתה מוכן לתת?

<רונן יפו: איילת, אם היינו רוצים, אפשר היום לחזור לאותם כתבי מגשר, כפי שהוצעו אז.

<רונן יפו: אני בטוח שאם יחשפו אותם בפניך, אני בטוח שאת - - -

מירי רגב: מישהו ממשפחת ציון נמצא פה?

<קטי ציון: כן.

מירי רגב: את מוכנה שיחשפו את העניין פה.

<קטי ציון: אני מבקשת שיחשפו.

מירי רגב: מכיוון שאין כאן עניין של חיסיון והמועמדת מבקשת לראות – אנחנו רוצים להבין שאין דיבורים סתם ושאתם באמת מתכוונים לעשות מה שאתם אומרים.

מירי רגב: תגידו לי, מה גובה הפיצויים שבית המשפט הציע לאלה שאין להם זכות מקרקעין, ולאור הנדיבות והציבוריות והאנושיות שלכם החלטתם ללכת למשא ומתן של פינוי ופיצוי.

מירי רגב: תגיד לי כמה בית המשפט הציע פיצוי?

מירי רגב: כמה ציון רוצים?

מירי רגב: כדי לתת לנו הסבר למה מוציאים אותם מחר מהבית בלי פיצוי.

<רונן יפו: אני אאפשר לגד חלד לענות בנושאים המשפטיים.

<גד חלד: מירי, אני מטפל בסוגיה של השכונה הזאת מאז 1986.

<גד חלד: מאז 1986 אני מלווה את השכונה.

<גד חלד: אני מכיר את כל הבעיות שלה ואני גם יודע מה הפתרון.

<גד חלד: ראשית אני אגע בבעיה.

מירי רגב: קודם תענה לי על השאלה הנקודתית ואחר-כך תיגע בבעיה.

מירי רגב: כמה בית המשפט קבע פיצויים?

מירי רגב: כמה הצעתם למשפחת ציון?

מירי רגב: וכמה ציון רוצים?

<גד חלד: בית המשפט, במקרה של משפחת ציון, קבע אפס פיצוי.

<גד חלד: לא רק אפס פיצוי אלא חייב אותם במאות אלפי שקלים לשלם משום שהם מנעו את השימוש בקרקע במשך למעלה מ-14 שנה.

<גד חלד: זה מה שבית המשפט קבע.

מירי רגב: אנחנו לא מתווכחים עם בית המשפט.

<גד חלד: זאת קביעה שהגיעה עד לבית המשפט העליון.

<גד חלד: למרות זאת, למרות הקביעות האלה ולמרות החוב האדיר של מאות אלפי שקלים, הגישה היתה לאורך כל הדרך גישה אנושית, דלת פתוחה, בכל רגע נתון חברים בואו נדבר.

מירי רגב: הבנתי, יפה.

מירי רגב: כל הכבוד לכם.

מירי רגב: אני רואה את זה כדבר חשוב אבל בוא נראה תכלס מה יצא מזה.

<גד חלד: אני רוצה להגיד עוד מילה אחת כדי שתביני את הפילוסופיה של ההתנהגות.

<גד חלד: עד היום יש עשרות פסקי דין לפינוי ועד היום פסק דין אחד לא לקחו ומימשו בהוצאה לפועל.

<גד חלד: מה זה אומר?

<גד חלד: שעד היום לקחו את פסקי הדין, שמו אותם הצידה ואמרו לאנשים: בואו נשב ונדבר, דברו בצורה שפויה.

<גד חלד: כמי שמלווה את הסוגיה הזאת מאז 1986, עבדך הנאמן טיפל בקרוב ל-60 פינויים.

<גד חלד: כולם אנשים שמסתכלים לי בעיניים, אומרים לי שלום, אומרים לי בוקר טוב ואומרים לי תודה על מה שהיה.

<קריאה: די, די, אי-אפשר לשמוע שקרים כאלה.

<גד חלד: עכשיו אני רוצה לגעת בבעיה.

מירי רגב: לא.

מירי רגב: לפני שאתה נוגע בבעיה.

מירי רגב: אני מאוד מעריכה, זה לא דבר מובן מאליו שבית המשפט העליון החליט אפס פיצויים - - -

<גד חלד: לא אפס פיצויים – חיוב.

<גד חלד: חיוב של בערך חצי מיליון שקלים נכון להיום.

מירי רגב: קודם כל, אני מעריכה את זה.

מירי רגב: עכשיו השאלה כזאת: מה גובה הפיצויים שאתה ביקשת לתת למשפחת ציון.

מירי רגב: ניקח אותם כמודל.

<גד חלד: ניקח אותם כמודל.

<גד חלד: המודל הזה לא קלוט מהאוויר, יש לו בסיס.

מירי רגב: ברור.

<גד חלד: יש שופטת בכירה בבית משפט השלום שקוראים לה ריבה ניב.

<גד חלד: כבוד השופטת ריבה ניב, במשך קרוב ל-7 שנים שמעה את התיקים האלה, שמעה עדויות של מומחים, שמאים, אדריכלים ובסופה של הדרך, מתוך גישה מאוד אוהדת לתושבים היא אמרה שמשפחה כמו הרצל ציון, במקרה שהיא זכאית, הסכום שמגיע לה נע בין 115,000 שקלים לבין 135,000 שקלים.

<גד חלד: אלה הסכומים שהיא קבעה.

מירי רגב: את זה קבעה השופטת ריבה ניב.

מירי רגב: אלה שיש להם זכויות על הקרקע ומפנים אותם יקבלו בין 115,000 לבין 135,000 שקלים.

מירי רגב: זה אלה שיש להם אישור ויש קשר עם הקרקע.

מירי רגב: אלא שאין להם קשר עם הקרקע מקבלים אפס ועוד מחייבים אותם.

<גד חלד: נכון.

מירי רגב: מבין אלה שאין להם זכויות על הקרקע וגם מחייבים אותם, כמה אתם מציעים להם ברמה האנושית, למרות שבית המשפט העליון לא קבע את זה.

מירי רגב: אתה רוצה לקדם את הפרויקט הזה גם לטובת השכונה, לטובת האזרחים.

מירי רגב: כמה אתה מציע לאלה?

מירי רגב: הוא לא מכיר את התשובה?

מירי רגב: אתם לא עשיתם שיעורי בית?

מירי רגב: כמה אתם חושבים שמגיע לאלה שאין להם קשר לקרקע.

<גד חלד: אני אענה לך בשתי תשובות.

<קריאה: הוא לא יענה.

<גד חלד: ועוד איך אני אענה.

מירי רגב: תאמינו לי, שהוא לא היה בא לפה אם הוא לא היה עונה.

מירי רגב: אנחנו מכירים היטב את החברה הזאת, גם את המנכ"ל וגם את עורך הדין.

מירי רגב: הם מכבדים את עצמם כשהם באים לדיון כזה וגם את האנשים פה.

<גד חלד: מירי, קודם כל לכבוד הוא לנו להופיע בפני הוועדה הזאת.

<גד חלד: אני אומר את זה לא בלשון מליצה.

<קריאה: איזה מגעיל.

מירי רגב: זה לא המקום.

מירי רגב: אני ממש מבקשת.

<קריאה: אי-אפשר לסבול את זה.

<קריאה: אפשר להקיא עליו.

<קריאה: זה כואב.

מירי רגב: אני יודעת שזה כואב.

מירי רגב: תאמינו לי שאם זה לא היה כואב לא הייתי עושה את הדיון הזה ביום כזה לחוץ.

מירי רגב: איילת ויתרה על נושאים אישיים וגם דב הגיע.

מירי רגב: אני אבקש מכם לכבד את המעמד.

מירי רגב: תגיד לי מה הסכום שאתה מציע למשפחה שאין לה קשר עם הקרקע.

<גד חלד: מירי, הסכום שאנחנו מציעים למשפחה שאין לה קשר עם הקרקע הוא בסביבות 250,000 שקלים.

מירי רגב: יותר מהסכום שבית המשפט הציע.

<גד חלד: יותר מהסכום שבית המשפט הציע.

מירי רגב: תודה, תמתין.

מירי רגב: הם הציעו למשפחה, כמו משפחת ציון, 250,000 שקלים כאשר אין לה זכויות.

מירי רגב: אין לה זכויות, את זה קבע בית המשפט.

מירי רגב: יש לך בעיה?

מירי רגב: קחי בבקשה עורך דין טוב, תשלמי לו ותערערו לעליון.

מירי רגב: אני על העליון לא מערערת.

מירי רגב: זאת בדיוק הסיבה שהיועצת המשפטית של הוועדה אמרה לי לא לתת - - -

<יוסי כהן: זה לא פסק דין גמור.

מירי רגב: הפיצויים שאת קיבלת, גברת ציון - - -

<קטי ציון: לא קיבלתי כלום.

<גד חלד: היא לא הסכימה.

מירי רגב: בעצם אנחנו מבינים שהמקרה שלך הוא מקרה מודל לכלל התושבים שלא רוצים להתפנות.

מירי רגב: תושבים שאין להם קשר על הקרקע, כי לאלה שיש להם קשר עם הקרקע, בית המשפט אמר את דברו.

מירי רגב: האם אחרי הדיון הזה הוא יושב איתך ומציע לך 250,000 שקלים, זה מספק אותך?

<קטי ציון: אני לא רוצה להתלהם.

מירי רגב: אני שואלת אותך.

מירי רגב: את אמרת שהוא הציע לך אפס.

<קטי ציון: כל תושב בגבעת עמל מוכן לצאת דירה תמורת דירה.

<קטי ציון: אני אסביר לך למה.

<קטי ציון: אני מבקשת שתרשו לי בבקשה.

<קטי ציון: אני נמצאת בכנסת ישראל ואני הכנתי כמה מילים.

<קטי ציון: את בטח תניחי שאני לילות על לילות לא ישנה.

<קטי ציון: אני אציג את עצמי.

<קטי ציון: אני תושבת גבעת עמל.

<קטי ציון: נולדתי בגבעת עמל א'.

<קטי ציון: בעלי נולד בגבעת עמל ב'.

<קטי ציון: אנחנו נישאנו - - -

מירי רגב: יקירה, אני חייבת לקבל תשובות והחלטות.

<קטי ציון: קוראים לנו פולשים כשאנחנו נולדנו על האדמה הזאת.

מירי רגב: תקשיבי, אני לא יכולה להחליף את בית המשפט.

<קטי ציון: אני בת 61.

<קטי ציון: נולדתי בגבעת עמל, בעלי נולד בגבעת עמל.

<קטי ציון: בעלי וגם חמי ז"ל וחמותי ז"ל – בעלי שירת בצבא ההגנה לישראל בשריון.

<קטי ציון: איפה נשמע דבר כזה שאנחנו, שהמדינה הביאה אותנו לפה.

<קטי ציון: אנחנו בזכות ולא בחסד.

<קטי ציון: המדינה קשרה את הגורל של ההורים שלנו עם הגורל של הקרקע.

<קטי ציון: זה הסיפור שלנו והסיפור של גבעת עמל.

<קטי ציון: זה שהם קוראים לנו פולשים – לי אין את סוללת עורכי הדין שלהם, לי אין את הכסף שלהם.

<קטי ציון: אחרי כמה שנים שהם משכו אותנו בבתי המשפט, הם זורים חול בעיניי האנשים ובעיניי התקשורת.

<קטי ציון: הם גרמו לכך שההורים של בעלי כבר נפטרו.

<קטי ציון: הם גרמו לכך שבעלי היום 100% נכה.

<קטי ציון: אני היום מפרנסת יחידה, משלמת שימוש בקרקע.

<קטי ציון: הם מחייבים אותי ב-400,000 שרק הולכים ותופחים בבית המשפט.

<קטי ציון: סליחה, איפה הצדק?

<קטי ציון: אני באתי לפה כדי לדרוש צדק.

מירי רגב: צדק כן, אבל אני לא יכולה לשנות את החלטות בית המשפט.

<קטי ציון: מירי רגב, אני לא ארחיב.

<קטי ציון: לי יש 9 נכדים.

<קטי ציון: מה אני אומרת להם?

<קטי ציון: אני נמצאת פה בכנסת ישראל.

<קטי ציון: אם בבית משפט אין צדק, פה אני דורשת צדק.

מירי רגב: 100%, אבל אנחנו לא יכולים להפר החלטה של בית משפט.

<קטי ציון: אני דורשת צדק מהמדינה שהביאה אותנו לפה.

<קטי ציון: זאת המדינה שלי, יהודי לא יגרש יהודי.

<קטי ציון: יהודי לא יגרש מהבית יהודי.

<קטי ציון: איפה הרחמים?

<קטי ציון: זה משהו נורא מה שקורה פה.

<קטי ציון: אף אדם לא מאמין.

<קטי ציון: כולם חושבים שאנחנו גזלנים.

<קטי ציון: אנחנו לא גזלנים.

<קטי ציון: אנחנו נולדנו במקום וכל הפרצופים האלה נולדו במקום.

<קטי ציון: בעלי היום 100% נכות מביטוח לאומי.

<קטי ציון: ההורים של בעלי מתו.

<קטי ציון: את הירושה של ההורים של בעלי הם רוצים לגזול.

<קטי ציון: זה שלנו בזכות, כמו שמדינת ישראל פה בזכות.

<קטי ציון: מדינת ישראל פולשת?

<קטי ציון: הנה אחותי, היא נולדה בא'.

<קטי ציון: אנחנו התקלחנו עם דליים.

<קטי ציון: שועלים, נחשים.

<קטי ציון: הלכנו לבית ספר בשכונת בבלי.

<קטי ציון: היינו הספרדים היחידים.

<קטי ציון: קראו לי ערביה עד כיתה ה'.

<קטי ציון: גדלנו עם סטיגמה של שכונת עוני.

מירי רגב: את רוצה לדבר או שאת רוצה שנמצא פתרון?

מירי רגב: שבי בבקשה.

<קטי ציון: גם את הגישור הם משכו.

<קטי ציון: לא היה נציג של העירייה.

<קטי ציון: הם אמרו שזה לא תלוי בהם, שזה תלוי בעירייה.

<קטי ציון: הם משכו את התיק עד שהם הגיעו למקום שהם רצו להגיע.

<קטי ציון: מי כמוך יודעת שבית המשפט, זה תלוי מי אומר את המשפט.

<קטי ציון: זה קולגה שלהם.

מירי רגב: שבי בבקשה.

<קטי ציון: משפט אחרון, בבקשה, אני מתחננת.

<קטי ציון: חמותי מתה.

<קטי ציון: בעלי וחמי היו עם זקן כזה והגיעו לדיון בבית המשפט.

<קטי ציון: אבל דן מור, הם לא מצאו חן בעיניו.

<קטי ציון: למה?

<קטי ציון: כי הם שחורים?

מירי רגב: שבי בבקשה.

מירי רגב: תקשיבו, ב-09:30 נגמר הדיון.

מירי רגב: אם אתם רוצים רק לדבר, בבקשה.

<קטי ציון: תסתכל לי בעיניים.

<קטי ציון: אל תזרה חול.

<חנה בר רומנו: ליבנו עם התושבים.

<חנה בר רומנו: הבעלים של הקרקע הם גופים פרטיים.

<חנה בר רומנו: אנחנו פועלים לפי הדין.

<חנה בר רומנו: אנחנו נמלא כל מה שהדין יפסוק.

<חנה בר רומנו: לנו חשוב שהפינויים לא יתבצעו בכוח אלא יהיו פינויים בהסכמה ולפי פסיקות.

<חנה בר רומנו: יש פסיקות של בית משפט ואנחנו מחויבים לפעול לפי הפסיקות של בית המשפט.

דב חנין: תודה גברתי יושבת הראש.

דב חנין: אני מאוד מעריך שאנחנו מקיימים את הדיון הזה.

דב חנין: הכאב של התושבים כאן הוא איום ובאמת קשה לעמוד בפני המצוקה שלהם.

דב חנין: בכל זאת, אני רוצה להסביר בשתי דקות איך אני רואה את הבעיה.

דב חנין: אגב, הבעיה היא לא רק בעיה שלהם.

דב חנין: הם דוגמה של דברים שקורים גם במקומות אחרים.

מירי רגב: דב, תראה.

מירי רגב: אנחנו צריכים לתת פתרון נקודתי.

מירי רגב: יש פה החלטה של בית משפט עליון.

מירי רגב: לא לנסות להגיד פה דברים - - -

<רבקה חיילובסקי: ההחלטה היא לא לגבי כל התושבים, רק לגבי הרצל ציון.

<רבקה חיילובסקי: לגבי שאר התושבים הדיון נמצא בבית משפט המחוזי והוא יתקיים רק בנובמבר שנה הבאה.

<רבקה חיילובסקי: הוא לא אומר לך דברים נכונים.

<רבקה חיילובסקי: לגבינו אין עוד החלטה.

דב חנין: בנובמבר יהיו לנו בעיות אחרות.

דב חנין: גברתי, תני לי 3 דקות ואני מבטיח לתמצת.

דב חנין: מדינת ישראל שלחה אזרחים, בשנות החמישים או ב-1948 , כשהוקמה המדינה, לכל מיני מקומות.

דב חנין: זה קרה בגבעת עמל, זה קרה בכפר שלם.

דב חנין: אגב, מדינת ישראל שלחה אנשים גם לקיבוצים ולמושבים וחלק מהדברים האלה לא הוסדרו.

דב חנין: בקיבוצים ובמושבים, ועיני לא צרה באף אחד, הסדירו את העניין.

דב חנין: אף אחד לא יבוא היום לאנשים שהמדינה שלחה אותם למדינה או לקיבוץ וישאל אותם מי הם?

דב חנין: איפה סבא שלכם היה?

דב חנין: כולם הגיעו לשם על-ידי מדינת ישראל ולא מתוך זה שהם רצו.

דב חנין: אגב, גם בדואים המדינה שלחה לכל מיני מקומות.

דב חנין: יש לנו היום בעיה עם חלק מהמצבים האלה: כפר שלם, גבעת עמל ובדואים בנגב, שמדינת ישראל שלחה אותם ופתאום היא לא סופרת אותם.

דב חנין: רגע, רגע, מי אתם בכלל?

דב חנין: מה זה מי אתם בכלל?

דב חנין: מה זה הגיעו?

דב חנין: מאיפה הם הגיעו?

דב חנין: הם הגיעו מהירח.

דב חנין: עכשיו יש פה בעיה של פסיקה של בתי משפט.

דב חנין: מה הבעיה?

דב חנין: הבעיה היא שאותם אנשים שנשלחו לשם לא קיבלו זכויות בעלות.

דב חנין: בית משפט מסתכל על החוק ושואל: איפה הזכויות שלכם בטאבו?

דב חנין: אין לכם זכויות.

דב חנין: מדינת ישראל שלחה אתכם?

דב חנין: זה בסדר, אבל זאת היסטוריה, אבל תראו לנו זכויות משפטיות.

דב חנין: אני אומר זאת בצער.

דב חנין: אני לא מבקר את בתי המשפט.

דב חנין: בתי המשפט פועלים לפי המשפט, לפי החוק.

דב חנין: הם לא פועלים לפי הצדק.

דב חנין: זה לא התפקיד שלהם, הם לא יודעים לפעול לפי הצדק.

דב חנין: לכן, גברתי, אני חושב שמי שנכשל פה, זה קודם כל אנחנו, הכנסת.

דב חנין: אנחנו, מדינת ישראל, אנחנו אחראים לאנשים האלה.

דב חנין: מי שהיה צריך לתת פתרונות זה הכנסת, כמו החוק שחברתי איילת שקד ואני מנסים לקדם על כפר שלם.

דב חנין: במקרה שלהם אין חוק.

מירי רגב: בוא נביא חוק בעניין שלהם.

דב חנין: בסדר.

דב חנין: כיוון שאנחנו מדינת ישראל נכשלנו ועיריית תל-אביב נכשלה כי היא מתייחסת אליהם כאילו שהיא מהאו"ם והם לא אזרחי תל-אביב.

דב חנין: כיוון שזאת הבעיה, יש עלינו חובה להתערב.

מירי רגב: אנחנו נביא הצעת חוק.

דב חנין: אני רוצה להגיד עוד משפט בעניין הזה.

דב חנין: ההתערבות שלנו היא גם מאוד אפשרות מכיוון שמבחינה כלכלית אפשר לפתור את הבעיה.

דב חנין: הרי האדמות שהאנשים האלה יושבים עליהם שוות הרבה כסף.

דב חנין: רוצים לבנות שם דברים באמת מאוד יפים.

<קריאה: 1,500 יחידות דיור.

<קריאה: הגדילו להם את התב"ע מ-400 ל-1,500.

<רבקה חיילובסקי: בזכותנו.

<רבקה חיילובסקי: הם הלכו וביקשו תוספת של יחידות דיור בזכותנו.

דב חנין: אז הולכים לבנות שם 1,500 דירות.

דב חנין: עיני לא צרה ביזמים, אבל מתוך 1,500 דירות אפשר גם למצוא 100-150 דירות לאנשים שחיים שם.

דב חנין: כלכלית זה אפשרי.

דב חנין: זה אולי יוריד מהרווחים, אני מבין את היזמים, אבל הם עדיין ירוויחו המון המון כסף.

דב חנין: זאת חובה של מדינת ישראל לטפל בעניין הזה.

דב חנין: זה חובה גם של עיריית תל-אביב לטפל בעניין הזה.

איילת שקד: עו"ד חלד, הבנתי שהגדילו את כמות הדירות מ-400 דירות ל-1,500 כדי להתחשב ביזמים שצריכים באמת לפנות את התושבים ולפצות אותם.

<גד חלד: ממש לא.

<גד חלד: קודם כל, היתה תכנית שקראו לה 1770, לפני התכנית הקיימת היום.

<גד חלד: התכנית הזאת אפשרה בערך 800 דירות.

<יוסי כהן: 960.

מירי רגב: התכנית היום, שנקראת 1770א, היא תכנית שמאפשרת בערך 900 דירות, כאשר 100 דירות נוספות ניקנו בכסף מלא.

מירי רגב: עיריית תל-אביב דורשת עלות מלאה עבור אותן דירות נוספות.

מירי רגב: זה במסגרת פרויקט של דיור בר השגה?

<גד חלד: לא.

<גד חלד: הואיל ויש מטלות פיתוח מאוד מאוד גבוהות בשטח, אזי העירייה הגדילה את הזכויות על-מנת שאותן מטלות פיתוח תאפשר הביצוע שלהן.

<יוסי כהן: יש עוד 15,000 מ"ר של משרדים ומסחר.

<יוסי כהן: זה לא כסף?

<גד חלד: אני רוצה להגיד מה הבעיה ומה הפיתרון.

<קריאה: הפיתרון הוא קודם כל חוק ותעצרו את הפינויים.

מירי רגב: אני לא יכולה לתת לכולם לדבר.

מירי רגב: באנו לדון בכנסת, לא איתכם.

מירי רגב: באנו לדון בפיתרון עם הנציג שלכם ואני לא יכולה לתת לכולם לדבר.

מירי רגב: השעה 09:30 ויש לי דיון אחר.

מירי רגב: תנו לי לקדם את העניין הזה.

<גד חלד: כמי שמלווה את הדבר הזה מאז 1986 אני אגיד מה הבעיה ואומר גם מה הפיתרון לה.

<גד חלד: אני אמחיש לך את זה בדוגמה הבאה.

<גד חלד: כשהבת שלי - - -

<קריאות: תפסיק עם זה, תפסיק לדבר על הבת שלך.

<מיטל להבי: מ-1986 אתה מתפרנס מהתיק הזה.

<קריאה: אתה מקבל 100,000 שקלים כל חודש.

<גד חלד: ממש לא.

מירי רגב: ב-9:30 הדיון מסתיים.

מירי רגב: אם אתם רוצים לסיים את זה בצעקות ביניכם, אני יוצאת מהדיון.

<גד חלד: כשהבת שלי מתחתנת, אז מה אני עושה?

<גד חלד: אני לא אומר לה – אני עוזר לה מה שאני יכול.

<גד חלד: מה בעצם קרה כאן?

<גד חלד: היתה חשיבה שהקרקע הזאת מולידה אין סוף זכויות.

<גד חלד: זאת היתה החשיבה.

<גד חלד: חברת דיור פינתה בערך 200 משפחות.

<גד חלד: חברת אלעד רכשה את זה עם 110 משפחות ופינו 60 משפחות.

<גד חלד: כמה משפחות יש היום?

<גד חלד: 150 משפחות.

<יוסי כהן: אף פעם לא עשו סקר עם התושבים.

<גד חלד: למה זה קורה?

<קריאה: אל תשקר, אל תשקר.

<קריאה: תכבד את עצמך.

<קריאה: אתה אפילו לדיון של מרוז לא הגעת.

מירי רגב: אני לא יכולה לסכם את הדיון.

מירי רגב: אני הולכת לחדר לסכם את הדיון בלבד.

מירי רגב: אני לא יכולה, אני מצטערת.

מירי רגב: אני ממש מנסה.

מירי רגב: הזזתי דיון בשביל הדבר הזה.

מירי רגב: זה בלתי אפשרי לעבוד כך.

<גד חלד: הפיתרון הוא הידברות.

<גד חלד: עוד לא פונה משם מישהו אחד.

מירי רגב: אני שואלת אותך שאלה.

מירי רגב: קודם כל, אני אומרת לך שאני אביא הצעת חוק.

מירי רגב: דבר שני.

מירי רגב: יש 150 דיירים.

מירי רגב: כולם רוצים להרוויח, אין לי שום בעיה עם זה שאנשים ירוויחו.

מירי רגב: יש לי בעיה עם זה שאנשים שיושבים על הקרקע כל-כך הרבה זמן מפונים במחיר - כל הכבוד לך שאתה נותן לה 250,000 שקלים, היא לא יכולה לקנות בזה כלום.

מירי רגב: אתה יודע את זה.

מירי רגב: אני חושבת שאנחנו צריכים להגיע לפיתרון מוסכם.

מירי רגב: הפיתרון הכי נכון זה לפנות לעירייה ולדבר גם עם ארנון ועם ראש העיר, שקודם כל יתנו להם יותר זכויות דירה ויותר דירות.

מירי רגב: גם עיריית תל-אביב רוצה לפתור את הבעיה, היא לא מהאו"ם.

מירי רגב: הם גם בחרו בכם.

מירי רגב: דווקא צפון תל-אביב בחרו בכם.

מירי רגב: אז תוכלו לתת מענה אמיתי לתושבים ואז זה יהיה אחד תמורת אחד.

מירי רגב: זאת אופציה שאפשר לעשות.

מירי רגב: אני אחראית על מהלכי תכנון ובנייה.

מירי רגב: אני אבקש לעצור את כל הפרויקט הזה.

מירי רגב: בינת שוורץ אמורה להיות פה ב-9:30.

מירי רגב: אני אכניס אותה אלי לחדר, אני אדבר איתה ונראה מה אפשר לעשות עם העניין הזה של התכנית הארצית של גבעת עמל.

מירי רגב: זה אחד, אם אתם באמת רוצים לבוא מתוך הידברות.

מירי רגב: אופציה שנייה היא להביא שמאי שמוסכם על ידנו והוא יגיד מה ערך הדירה.

מירי רגב: אם ערך הדירה הוא 1.5 מיליון, תיתנו להם 1.5 מיליון.

מירי רגב: אם ערך הדירה הוא 900,000 שקלים, תיתנו לה 9000,00.

מירי רגב: זאת אופציה שנייה.

<גד חלד: זה היה בבית משפט, זה נעשה.

<גד חלד: זה נעשה כבר.

מירי רגב: אנחנו רוצים לפתור את הבעיה.

מירי רגב: על-פי בית המשפט זה נעשה.

מירי רגב: אתה תפנה אותו מחר, אתה פעלת לפי בית המשפט ואף אחד לא יכול להגיד לך כלום.

מירי רגב: מבחינה אנושית, מבחינת התנהגות לקהילה, מבחינת איך מי שאתה מייצג מתנהג לקהילה – הוא יוצא אפס.

מירי רגב: בסך הכול מדברים על 150 איש.

מירי רגב: לא מדברים פה על כמויות ולא מדברים על מסות של אנשים.

מירי רגב: מדברים על 150 איש שצריך להגיע איתם לפתרון מוסכם.

<רונן יפו: אנחנו נכונים לעשות את זה.

<רונן יפו: אנחנו מסכימים לפשרה, הם לא הסכימו עד היום.

מירי רגב: אדוני המנכ"ל.

מירי רגב: אתה רוצה לתת לו 250,000 שקלים.

מירי רגב: אני אומרת לך שעם 250,000 שקלים אי-אפשר לעשות כלום.

<רונן יפו: אני אומר לך שבחדרי חדרים הסכומים הם אחרים גם.

מירי רגב: עזוב אותי מחדרי חדרים.

מירי רגב: אני אומר דבר פשוט.

מירי רגב: צריך להגיע להבנות.

<גד חלד: צריך לדבר.

מירי רגב: בסדר, לדבר צריך, אבל ברמה שתקדם אותנו.

<גד חלד: בסופו של דבר אנשים מתפנים בהסכמה.

<גד חלד: אין אחד שפונה שלא בהסכמה.

<רונן יפו: בימים אלה משפחות הגיעו להסכמות.

מירי רגב: מחר אתה לא יכול לפנות את משפחת ציון כי אין הסכמה, נכון?

<גד חלד: שם אין הסכמה ויש פערים.

<הראל רפאלי: בעניין של משפחת ציון.

<הראל רפאלי: אני קורא לאילת שקד להיכנס למגשר שטיפל בנושא.

מירי רגב: אני לא באתי לדבר רק על משפחת ציון.

מירי רגב: סליחה, אני באתי לדבר על שכונה שלמה.

<הראל רפאלי: אני גר בגבעת עמל.

<הראל רפאלי: בגבעת עמל א', אקירוב, יחד עם עיריית תל-אביב, יחד עם מנהל מקרקעי ישראל, פינה את כל 200 המשפחות ונתן להם דירה תמורת דירה.

<גד חלד: לא נתן להם דירה תמורת דירה.

<הראל רפאלי: היו לי הרבה שעות איתו.

<הראל רפאלי: הוא רק שומע את זה, הוא קופץ.

<הראל רפאלי: ניקח את החוזים שלהם ואת הקריטריונים שלהם ואת לא רואה את השכונה הזאת בכלל, היא לא קיימת.

<הראל רפאלי: יחד עם זאת, חלק מהמשפחות, איפה שהם בונים את כפר בבלי – היתה משפחה שקוראים לה משפחת חנש.

<הראל רפאלי: משפחת חנש, באותה סיטואציה.

<הראל רפאלי: אנחנו מצהירים בזאת שעל אותם קריטריונים שפינו את משפחת חנש והם הולכים להרים את שלושת המבנים, אנחנו מתפנים.

מירי רגב: אתה אומר שאתה רוצה את הקריטריונים של אקירוב והם אומר שהם מוכנים עכשיו לאמץ.

<גד חלד: יותר מהקריטריונים של אקירוב.

מירי רגב: אל תגיד יותר.

<הראל רפאלי: עכשיו אנחנו מתפנים.

<קריאה: צריך להקליט.

<גד חלד: לא צריך להקליט, אני חוזר על זה כל הזמן.

<גד חלד: יותר מאקירוב.

מירי רגב: משום שהתחייב פה עורך-דין גד - - -

<גד חלד: יש פה את מנכ"ל החברה.

מירי רגב: כמובן, ישר מעבירים את זה למנכ"ל.

<גד חלד: לא, אני חוזר על אותו משפט כל הזמן.

מירי רגב: מאחר ואתם מוכנים לאמץ את הקריטריונים של אקירוב, ומשום שהנציגים פה כולם אמרו שהם רוצים את הקריטריונים של אקירוב - - -

<יוסי כהן: אפילו כרצון טוב הוא הציע קצת יותר.

<גד חלד: נכון.

מירי רגב: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שאנחנו לא מפנים אף אחד בכוח.

מירי רגב: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שהחברה פעלה על-פי החלטות בית המשפט העליון וטוב שכך היא עשתה.

מירי רגב: אני רוצה לומר לשבחו של היזם, שהוא רוצה לתת מעבר כדי לפתור את הבעיה בצורה אנושית.

מירי רגב: האמירה של רצון לפתור משהו בצורה אנושית לא יכולה להסתיים כך אלא צריכות להיות לזה נגזרות.

מירי רגב: כדי שיהיו לזה נגזרות, אבקש את הדבר הבא: אחד.

מירי רגב: אנחנו נקים פה צוות עם חבר כנסת, נציג החברה ונציג השכונה.

מירי רגב: אני מבקשת שמי שינהל את המשא ומתן עם הצוות זה דב חנין, כי דב חנין לא מעורב רגשית בעניין הזה.

דב חנין: מעורב מאוד.

מירי רגב: דב חנין, זבולון קלפה ואיילת שקד.

מירי רגב: הם יהיו השלושה מבחינת הכנסת.

מירי רגב: יש פה שילוב נכון מבחינת האינטרסים.

מירי רגב: אתם תחליטו מי מייצג אתכם והתושבים יחליטו מי מייצג אותם.

<קריאה: מה עם ההריסה מחר?

מירי רגב: עיריית תל-אביב תקבע מי בצוות הזה.

מירי רגב: אני אדבר גם עם רון חולדאי ועם ארנון גלעדי.

מירי רגב: פינוי אנשים בכוח מגבעת עמל, לא נכון לאף אחד.

<חנה רומנו בר: גם העירייה תומכת בקריאה הזאת.

מירי רגב: אני מאוד שמחה שהעירייה תומכת אבל לא מספיק לתמוך, גם צריך לעשות.

מירי רגב: העירייה צריכה לעשות.

מירי רגב: ראש העיר נבחר עכשיו, הוא מלא מוטיבציה והוא צריך לעשות.

מירי רגב: לכן, ארבעת הגורמים האלה צריכים להיפגש יחד ולקבוע.

מירי רגב: אני מוכנה להתערב, בהתערבות הוועדה, מול מנהל מקרקעי ישראל ובינת שוורץ, שיאפשרו יותר דירות כדי לתגמל אם צריך לתגמל.

מירי רגב: אדוני המנכ"ל ואדוני עורך הדין.

מירי רגב: אנא מכם, תגיעו לסיכום הגיוני.

מירי רגב: אני מבקשת מהיועצת המשפטית של הוועדה לנסח הצעת חוק שתיתן פיתרון כמו שאנחנו נותנים בסוגיית כפר שלם.

מירי רגב: צריך לתת פיתרון לאוכלוסייה שמדינת ישראל יישבה.

מירי רגב: צריך לתת להם את הזכויות שלהם.

מירי רגב: אנשים צריכים לקבל את הזכויות שלהם.

מירי רגב: אני מבקשת לעצור את הפינוי מחר, להגיע להבנה.

מירי רגב: אחרי חנוכה אקיים דיון נוסף.

מירי רגב: אני רוצה להגיד לכם שמגיעות כאן מחיאות כפיים לא רק לי אלא גם להם.

מירי רגב: למה להם?

מירי רגב: כי אילולא הרצון הטוב – הם הולכים על-פי בית המשפט.

מירי רגב: בית המשפט קובע ואנחנו לא יכולים לשנות את החלטת בית המשפט.

מירי רגב: אני רוצה להגיד לכם שאני מאוד מעריכה את זה שהגעתם.

מירי רגב: אני לא רואה את זה כמובן מאליו.

מירי רגב: אני מבקשת ממך, תשמע גם את מה שאני אומרת בין השורות.

מירי רגב: אתה מבין היטב במילים.

מירי רגב: אנא מכם, נסו להגיע לפיתרון הוגן ויעיל כמו שהיית רוצה גם לבת שלך.

מירי רגב: הישיבה נעולה.