ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 134, 2013-12-04 08:00

אבישי ברוורמן: בוקר טוב.

אבישי ברוורמן: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

אבישי ברוורמן: על סדר-היום: הצטיידות אגד ומפעילי תחבורה ציבורית באוטובוסים - ישיבת מעקב.

אבישי ברוורמן: החלטתי לקיים ישיבת מעקב בהמשך לישיבה שקיימנו ב-12.11.2013, לבקשת מספר חברי כנסת, ביניהם חברת הכנסת אילת שקד שתגיע בהמשך.

אבישי ברוורמן: אני מאמין שהכנסת צריכה לסיים את רוב הדברים כאן ולא בבית המשפט העליון.

אבישי ברוורמן: במקרה הזה, למרות שיש חילוקי דעות עם יריב לוין בהרבה דברים, הייתי שמח שהכנסת תמצא את הפתרון בחכמה ובהגינות, תוך שמירת הכללים הליבראליים והדמוקרטיים בכנסת.

אבישי ברוורמן: אבל, שמעתי מחברת הכנסת שקד שמר חגי שלום פנה או עומד לפנות לבג"צ בנושא.

אבישי ברוורמן: יושבים פה נציגי אגד.

אבישי ברוורמן: בדיון הקודם עלתה על הפרק שאלה מאוד ברורה.

אבישי ברוורמן: כמו שהציג המנכ"ל יצחקי, יש צורך להגדיל בצורה משמעותית את מספר האוטובוסים כדי לשפר את התחבורה הציבורית.

אבישי ברוורמן: ישנו ייצור ישראלי, שחלק מנציגיו יושבים כאן.

אבישי ברוורמן: הנקודה היתה, פתיחה ליבוא מסין וממקומות אחרים.

אבישי ברוורמן: הוויכוח היה נסוב בתחילה בשאלה: האם אנחנו פוגעים בתוצרת הארץ?

אבישי ברוורמן: הייתכן?

אבישי ברוורמן: מכיוון שאנחנו מאמינים בתחרות, לעיתים, אם תוצרת הארץ היא פגומה ולא איכותית, התחרות של היבוא תשפר גם את תוצרת הארץ וגם את המחנק שבו נמצאת רמת התחבורה הציבורית בארץ.

אבישי ברוורמן: בוויכוח הזה עלו על השולחן מספר נקודות, ביניהן, שהאוטובוסים המיוצרים בארץ הם באיכות גבוהה בסטנדרטים אירופאים.

אבישי ברוורמן: גם מבחינת המחירים, לעומת המחירים האירופאים, אין פה הבדל גדול.

אבישי ברוורמן: חברי הכנסת לוין וסוויד, בשבוע שעבר דנו בין השאר בישיבה די לוהטת, בנושא של הפיטורים בחברת רותם ובאופיס דיפו.

אבישי ברוורמן: מרותם ביקשתי שיחזרו תוך שבוע.

אבישי ברוורמן: באופיס דיפו התקדמנו.

אבישי ברוורמן: גם כאן השאלה, היא מעבר לנושא של התחבורה הציבורית.

אבישי ברוורמן: המחירים והיבוא חשובים לנו אבל גם העובדים הישראלים הם חלק מהשיקולים.

אבישי ברוורמן: לכן פניתי אז למר יצחקי, שיש לי כבוד רב אליו, וביקשתי שישקול במדיניות של המשרד, לתת את המקום המתאים לייצור האיכותי הישראלי ולעובדים הישראלים במסגרת הרחבת ההיצע של אוטובוסים ציבוריים.

אבישי ברוורמן: לפני מספר ימים פנו אלי מספר חברי כנסת, ביניהם איילת שקד.

אבישי ברוורמן: בין השאר נאמר לי שמר שלום, מגיש בג"צ.

אבישי ברוורמן: לפני שאני פותח את הדיון, הייתי רוצה, מר שלום, שתבהיר האם הגשת בג"צ נגד משרד התחבורה?

אבישי ברוורמן: על איזה רקע?

<שלום חגי: אנחנו מגישים את הבג"צ הבוקר.

<שלום חגי: הבג"צ נחתם אתמול והיום הוא מוגש.

<שלום חגי: אנחנו טוענים שיש לנו הבטחה.

<שלום חגי: אני השקעתי 200 מיליון שקלים.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת לוין, היה כאן שר התחבורה לשעבר, חבר הכנסת מופז, שגם ציטט את כל הגיבוי שהוא נתן בזמנו.

<שלום חגי: אנחנו בנינו מפעל בקרית מלאכי בהשקעה של 200 מיליון שקלים כסף פרטי.

<שלום חגי: המפעל הזה התחיל לעבוד לפני חצי שנה.

<שלום חגי: הכול תחת האמירה שמה שהיה במשך 50-60 לגבי רכש אוטובוסים מאגד ודן ימשיך להיות.

<שלום חגי: כלומר, הרכש שממומן על-ידי הממשלה ימשיך להתבצע בארץ במרכז.

<שלום חגי: השאסי מיובא תמיד ואת המרכב בונים בארץ.

<שלום חגי: יש בארץ שני מפעלים תחרותיים לא נתמכים שמשלמים למדינה עשרות מיליונים מס הכנסה וארנונות.

<שלום חגי: אנחנו מפרנסים 2,000 עובדים באופן ישיר ועקיף בכבוד רב.

<שלום חגי: הכול מתנהל למישרין עד שהתחילו לצוץ ניצוצות סין ופתאום הכול השתנה.

<שלום חגי: אני רוצה להקריא לכם משפט או שניים מהעתירה לבג"צ כדי שתבינו על מה מדובר.

<שלום חגי: "משרד התחבורה הודיע בינואר 2011 למשרד מבקר המדינה, שעשה ביקורת באגד, כי יש לו מדיניות ברורה ומוצהרת לעידוד רכישת אוטובוסים תוצרת הארץ, לפיה מרכיביהן ייבנו בארץ".

<שלום חגי: השלדות מיובאות אבל המרכב ייבנה בארץ.

<שלום חגי: "לטענת משרד התחבורה לקיום תעשייה מקומית בתחום האוטובוסים יש יתרונות ברורים לענף התחבורה ובין היתר יתרונות בתחום התחזוקה והזמינות של האוטובוסים".

<שלום חגי: הדוח לגבי דן היה בסוף 2012, יותר מאוחר.

<שלום חגי: אני מצטט - - -

אבישי ברוורמן: נציגי דן נמצאים?

<לאה ורון: הם הוזמנו.

<שלום חגי: יש אמירה עדכנית יותר מלפני שנה.

<שלום חגי: משרד התחבורה כותב בסוף 2012 על הביקורת של דן, שנתיים אחרי הדוח על אגד.

<שלום חגי: הוא מאשש את המדיניות הזאת.

<שלום חגי: הוא אומר: "משרד התחבורה הודיע כבר בינואר 2011, למשרד מבקר המדינה, כי יש לו מדיניות ברורה ומוצהרת לעידוד רכישת אוטובוסים לפיה מרכביהן ייבנו בארץ.

<שלום חגי: המשרד הוסיף, כי המדיניות צריכה להיות על-פי עקרונות השוק החופשי, בהתאם ליתרונן הכלכלי של החברות".

<שלום חגי: הוא גם מוסיף שיש לזה הרבה מאוד ערכים מוספים כמו אוטובוסים ממוגנים, שאף אחד בעולם לא יודע לעשות.

<שלום חגי: העבודה שיש תעשייה כזאת בארץ מוסיפה.

<שלום חגי: זאת מדיניות משרד התחבורה כפי שהובהרה גם לפני שנה והיא אוששה את המדיניות שהוצהרה לפני שנתיים.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת שזאת המדיניות של שר התחבורה הנוכחי?

<לאה ורון: מה זה ניצוצות סין?

<שלום חגי: תשאלו, מדוע יש דיון?

<שלום חגי: מדוע רוצים לייבא אוטובוסים מסין ולשם כך משנים תקני בטיחות והורסים כל חלקה טובה בתעשייה המקומית?

<שלום חגי: מדוע רוצים לגרום לפיטורים בעיירות פיתוח, באור-עקיבא, קריית מלאכי, קריית גת?

<שלום חגי: כל זה התהפך.

<שלום חגי: היום משרד התחבורה פועל במאה שמונים מעלות בניגוד למדיניות שעליה הוא מצהיר – חד משמעית.

<שלום חגי: העובדה היא שאגד ודן יוצאים עכשיו למכרז בינלאומי.

אבישי ברוורמן: נציג דן בוודאי תקוע באוטובוס בשער הגיא.

<לאה ורון: יש תקלה בשער.

<שלום חגי: משרד התחבורה כפה על אגד ודן לצאת למכרז בינלאומי כדי לאפשר יבוא, בשלב ראשון מאירופה ולאחר מכן מסין.

<שלום חגי: הרמה של האוטובוסים מסין היא תת רמה.

<שלום חגי: אלה שקנו אוטובוסים מסין, האוטובוסים שלהם מתפרקים.

<שלום חגי: תכף אדבר על הנושא של הבטיחות.

<שלום חגי: הם לא עומדים בתקני בטיחות ושינו תקני בטיחות בארץ.

<שלום חגי: הורידו את מפלס הבטיחות גם כדי לאפשר לייבא רכב זר לארץ.

<שלום חגי: כל זה בניגוד גמור למדיניות משרד התחבורה.

<שלום חגי: משרד התחבורה יצהיר האם זאת המדיניות שלו, או שמא הוא הטעה את מבקר פעמיים בשלוש השנים האחרונות ושלח לו מסרים הפוכים למדיניות?

<שלום חגי: כדאי שנדע.

חנא סוייד: מה לגבי איכות היבוא באירופה?

חנא סוייד: הזכרת שאיכות היבוא מסין היא ירודה.

חנא סוייד: מה לגבי אירופה?

<שלום חגי: לגבי הסטנדרטים, אירופה מובילה באוטובוסים.

<שלום חגי: אנחנו מובילים באירופה.

<שלום חגי: אין לנו שום פחיתות לגבי אירופה.

<שלום חגי: אנחנו אפילו הרבה יותר טובים מאירופה, במובן הזה שהאוטובוסים שלנו מותאמים לצרכים של המדינה שלנו באפיון שלהם.

אבישי ברוורמן: והמחירים?

<שלום חגי: הבאה ברמה היא ארצות הברית.

<שלום חגי: היא מפגרת אחרי אירופה בכמה שנים טובות ואחרי זה בא המזרח.

<שלום חגי: את האוטובוסים הסיניים לא תמצאו במדינות ה-OECD.

<שלום חגי: הם נוסעים בקובה, בעולם השלישי.

<שלום חגי: עוד 10 שנים הם אולי יהיו טובים.

<שלום חגי: מי שקנה אותם עכשיו, בעוד שנה שנתיים הוא יזרוק אותם.

<שלום חגי: כבר אתמול פנו אלינו לזרוק שני אוטובוסים.

<שלום חגי: אחד, שלחו אותו לטיול בסין והוא קנה שני אוטובוסים.

<שלום חגי: אנחנו צילמנו אותם.

<שלום חגי: הם לא עומדים בתקני הבטיחות וזאת בעיה שצריך לטפל בה, דהיינו, מדוע מורידים את תקני הבטיחות בארץ כדי לאפשר יבוא לא טוב.

<שלום חגי: אתם שואלים למה אי-אפשר לייבא מאירופה?

<שלום חגי: לאירופאים אין בעיה.

<שלום חגי: כשהאירופאים רצו למכור בישראל הם שינו את תקני הבטיחות שלהם והתאימו אותם לארץ.

<שלום חגי: חברות מאיטליה בנו את המרכב שלהם על-פי תקני הבטיחות בישראל והם מוכרים בארץ מאות אוטובוסים.

<שלום חגי: אלא שפה נעשה שינוי כדי לאפשר למזרח להיכנס לכאן ולא לאירופה.

<שלום חגי: אירופה יודעת להיכנס יפה מאוד.

אבישי ברוורמן: אבל יש אנשים שאומרים שהעתיד הוא במזרח.

אבישי ברוורמן: פעם זה היה בארץ השמש העולה יפן והיום זה בארץ השמש הזורחת, סין.

<שלום חגי: בעניינים האלה, אנחנו חושבים שיש פה תעשייה מפוארת, לא נתמכת.

<שלום חגי: התעשייה משלמת עשרות מיליוני שקלים כל שנה על הארנונות.

<שלום חגי: היא מפרנסת 2,000 עובדים בכבוד רב.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לחדד ולהבין.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת לוין שהוא מאושיות הכנסת, הוא גם יו"ר הקואליציה.

אבישי ברוורמן: אתה מציג בצורה ברורה, שיש איכות ויש דברים.

אבישי ברוורמן: המשמעות היא, שברגע שאתם לא מקבלים את הנתח המתאים במכרזים, אתה אומר בצורה הברורה ביותר שנסגרים מפעלים ואנשים הולכים הביתה.

אבישי ברוורמן: זה נכון?

<שלום חגי: אני אתעלם לרגע מעניין ההגינות, שנתנו לי לבנות מפעל בהשקעה של 200 מיליון שקלים כסף פרטי, שיכולתי לקחת הביתה כדיבידנד והשקעתי אותו כדי לעשות מפעל לתפארת בקרית מלאכי.

<שלום חגי: אם נתעלם רגע מההגינות ונגיד שאין הגינות וצדק בעולם, זאת מערכת שלא יודעת מה זה צדק, הרי שמהצד הפרקטי אגד ודן מבטיחים לנו הישרדות.

<שלום חגי: כל החברות שמופרטות באורח פלא קונות בארץ את האוטובוסים.

<שלום חגי: למה?

<שלום חגי: כי כדאי להן.

<שלום חגי: זה אוטובוס שמחזיק 15 שנה.

<שלום חגי: עומד בשער מכרז של אגד על 94 אוטובוסים בינעירוניים.

<שלום חגי: בספרד יש אבטלה של 25% כללי ו-55% בין הצעירים.

<שלום חגי: המדינות תומכות בתעשייה.

<שלום חגי: ישנו מפעל שעובד בשליש התפוקה שלו.

<שלום חגי: הוא עכשיו ייקח את המכרז הזה.

<שלום חגי: הוא ייתן מחירי התאבדות וייקח את המכרז הזה.

<שלום חגי: זאת אומרת, העבודה עוברת מכאן לספרד.

<שלום חגי: אצלנו, לא רק שלא תומכים בנו למען התעסוקה נוכח כל גלי האבטלה, אלא פשוט נלחמים בנו.

אבישי ברוורמן: אתה אומר שאם אתה לא מקבל אתה סוגר.

<שלום חגי: אני מתאר מציאות.

<שלום חגי: לי יש מפעל שהשקעתי בו 200 מיליוני שקלים.

<שלום חגי: הוא יכול לייצר 500 אוטובוסים.

<שלום חגי: יש לי 100 אוטובוסים בצינור ל-2014.

<שלום חגי: אם אני לא אזכה ב-50% מהמכרזים של אגד ודן, אני אמות.

<שלום חגי: אם יבואו הפרטות אז יבואו ואם לא, אז לא יבואו.

אבישי ברוורמן: על זה הלכת לבג"צ?

<שלום חגי: בטח.

<שלום חגי: הלכתי לבג"צ כי יש לי הבטחה שלטונית.

<שלום חגי: כשבניתי את המפעל קיבלתי הבטחה שלטונית שמתעלמים ממנה בבוז.

<שלום חגי: בג"צ יכריע אם זאת הבטחה.

<שלום חגי: יש לי אפילו מכתב ממשרד האוצר שאומר שיש סיכום שהמרכבים ייבנו בארץ.

<שלום חגי: זה סיכום של משרד הכלכלה, משרד האוצר ומשרד התחבורה.

חנא סוייד: האם פוטנציאל הייצור שלכם עונה לביקוש של השוק המקומי בלוח זמנים סביר?

<שלום חגי: במאה אחוז.

<שלום חגי: הטענה הזאת מופרכת לחלוטין.

<שלום חגי: בארץ יש בין 12,000 ל-15,000 אוטובוסים.

<שלום חגי: חיי המדף שלהם זה 15 שנה.

<שלום חגי: כל שנה צריך 800-900 אוטובוסים בסך הכול.

<שלום חגי: יש את המפעל שלנו ויש גם את מפעל מרכבים ויש תחרות בארץ.

<שלום חגי: אנחנו יכולים לייצר למעלה מ-1,000 אוטובוסים בשנה.

<שלום חגי: אני מדבר על משמרת ורבע.

<שלום חגי: אני יכול להוסיף עוד חצי משמרת או עוד משמרת ולייצר.

<שלום חגי: נניח שלא, אז יבוא גוף פרטי שלא נשאר לו מאיפה לקנות בארץ, ילך ויקנה בחוץ לארץ, לא קרה כלום.

<שלום חגי: אבל זה מבטיח לנו הישרדות.

<שלום חגי: אגד ודן זה הישרדות.

<שלום חגי: אני יכול לתכנן עליהם כי הם שלנו, של המדינה, הכסף של המדינה.

<שלום חגי: הם מבטיחים לנו את הלחם והחמאה.

<שלום חגי: עליהם יבואו הפרטיים וזה בסדר.

<שלום חגי: יש שנים שיש מכרז על 1,500 אוטובוסים ויש שנים שיש אפס.

<שלום חגי: המערכת של משרד התחבורה לא מאורגנת.

<שלום חגי: הם לא מוציאים את זה באופן מאוזן.

<שלום חגי: עכשיו אין לי אף מכרז בשער.

<שלום חגי: אין לי אוטובוס אחד מעל ה-100 שאני אוסף בשנה הזאת.

<שלום חגי: למה אני צריך למות?

<שלום חגי: מפעל זה לא דבר שאתה אומר שבשנה הבאה יהיה בסדר.

<שלום חגי: מה אני עושה עם הפועלים השנה?

<שלום חגי: יש לי 300 עובדים, מה אני עושה איתם?

<שלום חגי: אני אגיד להם ללכת הביתה ולבוא בעוד שנה?

<שלום חגי: אנחנו צריכים לקיים איזו רציפות של ייצור.

<שלום חגי: אגד ודן מבטיחים לנו את הרציפות שלהם.

<שלום חגי: על אגד ודן יבואו הפרטיים ונעשה להם הכול.

אבישי ברוורמן: מה התהליך עכשיו?

אבישי ברוורמן: מה קורה עכשיו?

אבישי ברוורמן: פותחים את הכול ליבוא?

אבישי ברוורמן: מי היבואנים הגדולים?

<שלום חגי: מכרזים בינלאומיים.

<שלום חגי: השנה זה אירופה והתכנית היא שבשנה הבאה סין ייכנסו.

<שלום חגי: דחפו לאגד ודן אוטובוסים לשנת ניסיון כדי להכשיר אותם למכרזים בשנה הבאה.

<לאה ורון: מי מייבא מסין?

<שלום חגי: אדון קויפמן, קבלן קולות מהליכוד, מירושלים.

<שלום חגי: הוא מייבא מסין.

דוד רותם: הוא קבלן קולות של מי?

<שלום חגי: של הליכוד.

דוד רותם: איפה הוא?

<שלום חגי: מירושלים.

<שלום חגי: הוא ראש החבורה הירושלמית.

<שלום חגי: איציק קויפמן, אתם מכירים אותו כולם, לא?

<שלום חגי: תסתכלו על הטופס הזה.

<שלום חגי: על כל אוטובוס חייבת להיות תווית שאומרת באיזה תקנים הוא עומד.

<שלום חגי: את זה הורדתי מאוטובוס שנוסע בישראל.

<שלום חגי: אתם רואים שהתקן ריק.

<שלום חגי: תקן ההתהפכות, תקן הבטיחות הורידו אותו.

<שלום חגי: תקן שדה הראייה, שהוא בטיחותי לגמרי, ביטלו אותו.

<שלום חגי: למה ביטלו אותו?

<שלום חגי: אמרו, שאנחנו רוצים להשוות את התקן לאירופה.

<שלום חגי: פתאום רוצים להשוות לאירופה.

<שלום חגי: 40 שנה יש תקן ישראלי מחמיר, בטיחותי ועכשיו רוצים להשאיר אותו באירופה.

<שלום חגי: זאת התקינה האירופאית, אין תקן כזה באירופה בכלל.

<שלום חגי: פשוט אין תקן.

<שלום חגי: אז כשאומרים להשוות את זה לאירופה, זאת אמירה סתמית.

<שלום חגי: אם היינו אומרים שבאירופה יש תקן פחות מחמיר ואנחנו משווים אליו, ניחא.

<שלום חגי: אין תקן מקביל באירופה בכלל.

<שלום חגי: יש תקן אחד שהוא רלוונטי לגבי נושא של מראות אחוריות.

<שלום חגי: אין תקן שדה ראייה קדמי בכלל.

<שלום חגי: אז להגיד שאנחנו משווים את התקן לאירופה זאת הטעייה של הציבור.

<שלום חגי: זאת הורדת מפלס הבטיחות של האוטובוסים.

<לאה ורון: מתי הושווה או ירד התקן על-מנת לאפשר לייבא אוטובוסים מסין?

<שלום חגי: ב-1.10 השנה, לפני חודש וחצי.

<שלום חגי: יש עשרות אוטובוסים שנוסעים בכביש שנה ושנה וחצי.

<שלום חגי: איך?

ישראל חסון: לדעתי מייבאים אוטובוסים מסין כבר שנה וחצי.

<שלום חגי: נכון, אז איך הם נוסעים בכביש?

<לאה ורון: לפי איזה תקן?

<שלום חגי: זה לפני ששונה התקן.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת חסון, בארץ ישראל עובדים על החוק?

ישראל חסון: לא, יש תקן.

<שלום חגי: אני מראה לכם שעל התווית לא כתוב כלום.

<שלום חגי: התקן שונה לפני חודש והאוטובוסים האלה בשני שנה או שנה וחצי.

חנא סוייד: בשורה התחתונה, מה אתה מציע?

חנא סוייד: לגופו של בעיה מה אתה מציע?

<שלום חגי: אנחנו מבקשים דבר אחד.

<שלום חגי: אנחנו לא מבקשים סובסידיה, לא מבקשים תמיכה, לא מבקשים עזרה.

<שלום חגי: להיפך, על פני שלוש שנים נחסכו למדינה 300 – 400 מיליון שקלים בגלל קיומם של שני המפעלים בארץ.

<שלום חגי: למשל, המטרונית שעשינו בחיפה ובתל-אביב.

<שלום חגי: 180 חתיכות אני ייצרתי.

אבישי ברוורמן: לא אתה.

<שלום חגי: "הארגז" ייצג.

אבישי ברוורמן: זה גם העובדים.

<שלום חגי: שלמה ייצר, הוא מנכ"ל המפעל.

<שלום חגי: בשנה אחת פיתחנו מטרונית מפוארת, אין כמוה בעולם.

<שלום חגי: מאן ואירופה יגידו שאין כמוה בעולם.

<שלום חגי: אף אחד בעולם לא יקנה אותה.

<שלום חגי: אתם יודעים למה?

<שלום חגי: כי היום המדיניות של מדינות העולם זה מדיניות L TO L.

<שלום חגי: זה כתוב בכל הכתבות בעיתונות הכלכלית.

<שלום חגי: זאת אומרת, Local to Local, כל צרכי המדינה ייוצרו בה.

<שלום חגי: לכן ישלמו 30% או 50% יותר בגרמניה או בספרד, לא ייבאו אוטובוס אחד.

<שלום חגי: המטרונית שבניתי עולה 400,000 יורו.

<שלום חגי: המטרונית שנמכרת בצרפת ברמה יותר טובה שנקראת BRT, מיוצרת על-ידי איווקו, נמכרת ב-570,000 יורו.

<שלום חגי: 170,000 יורו חסכנו למדינה.

אבישי ברוורמן: התחלת הדיון היתה בפעם שעברה.

אבישי ברוורמן: אנחנו רואים שיש אוטובוסים ברמה איכותית מאוד גבוהה.

אבישי ברוורמן: גם המחירים מאוד סבירים.

אבישי ברוורמן: היו פה נציגי משרד הכלכלה שכל הזמן צועקים לי כחול לבן.

אבישי ברוורמן: אנחנו אומרים שיש הזדמנות.

אבישי ברוורמן: הרי כל יום אנחנו נאבקים שלא יסגרו מפעלים, כולל חברות שיש להן בעלות זרה.

אבישי ברוורמן: לכן ביקשתי ממר יצחקי, לאור מה שהיה, בחכמתו כי רבה וניסיונו כי רב, כי מי כמוך אמון על נושא התחבורה, שאת הנושא הזה יוריד מסדר-היום בצורה הנבונה.

אבישי ברוורמן: לפני שאתן לאנשים להתייחס, האם מישהו מחברי הכנסת רוצה להתייחס?

<מיכאל מייקסנר: אני מחברת "מרכבים".

<מיכאל מייקסנר: רציתי להוסיף מעט על מה שחגי אמר.

<מיכאל מייקסנר: מדינת ישראל זה שוק סגור.

<מיכאל מייקסנר: יש לנו את מדינות ערב מסביב או ים.

<מיכאל מייקסנר: אין לנו, כמו ליצרנים באירופה, את הגישה לשווקים אינסופיים.

<מיכאל מייקסנר: תחילת שנה, או כל ספטמבר של כל שנה, הוא פאזל, זה סימן שאלה אחד גדול.

<מיכאל מייקסנר: מה שנתן לנו את רשת הביטחון לאורך השנים היתה ההצטיידות של אגד ודן.

<מיכאל מייקסנר: היכולת הזאת לדעת כמות ומחיר ולדעת ולכוון את זה מבחינת התזמון.

<מיכאל מייקסנר: תעשייה צריכה תזמון, לעבוד בצורה רצופה ולדעת לכוון את זה מבחינת התזמון.

<מיכאל מייקסנר: זה נתן לנו את האפשרות להתארגן ולקיים את התעשייה.

<מיכאל מייקסנר: אנחנו מייצרים השנה 720 אוטובוסים.

אבישי ברוורמן: מה היחס ביניכם?

<מיכאל מייקסנר: הארגז מייצר בערך 200.

<שלום חגי: הכפלנו את כושר הייצור ל-500 אוטובוסים בשנה.

<מיכאל מייקסנר: הכפלת כושר הייצור עוד כרוך בגיוס כוח אדם.

<מיכאל מייקסנר: לכן הוא הלך למקומות כמו קריית מלאכי ששם הוא אמור לגייס כוח אדם.

<מיכאל מייקסנר: השנה אנחנו מייצרים 720 אוטובוסים.

<מיכאל מייקסנר: מפתח התעסוקה הוא בערך עובד אחד לאוטובוס לשנה.

<מיכאל מייקסנר: זאת אומרת, אנחנו מעסיקים במפעל עצמו 720 עובדים.

<מיכאל מייקסנר: אנחנו מעסיקים עוד קבלנות משנה כמו אורן צובה, פלציב בעמק הירדן, אבירם בתחום המזגנים, סדר גודל של אותו היקף של עובדים בקבלנות ובלוויינים שעובדים איתנו.

<מיכאל מייקסנר: הדבר הזה בעצם מסכן – אני אומר כך: ב-2007 ו-2008, תחילת המשבר באירופה ו-2012 שהיתה שנה משברית, חייבה אותנו לעשות החלטה, האם להקטין את המפעל ולפטר מאות עובדים - - -

אבישי ברוורמן: ואז הייתי מזמן אותך לכאן, והיו באים כל חברי הכנסת מהליכוד, מהעבודה, מקדימה, מהתנועה וצועקים למה מפטרים.

<מיכאל מייקסנר: אדוני היושב ראש, כחברה פרטית נכנסו לייצור למלאי.

<מיכאל מייקסנר: גם ב-2008 וגם בשנה שעברה ייצרנו 200 אוטובוסים בשנה שעברה ללא לקוח.

<מיכאל מייקסנר: אוטובוסים לא צבועים, בלי כיסאות.

ישראל חסון: מאיזה תוצרת?

<מיכאל מייקסנר: אנחנו מזמינים שלדות מספקי השלדות של יבואני הרכב.

<אילן לזר: למשל, שלדות שלנו.

<מיכאל מייקסנר: נכון.

<מיכאל מייקסנר: הדובר הוא אילן לזר מסקניה.

<מיכאל מייקסנר: בסוף שנת 2011 היינו עם 500 עובדים בחברה.

<מיכאל מייקסנר: הייתי צריך להחליט אם אני חותך את החברה בחצי או שאני ממשיך ומייצר.

<מיכאל מייקסנר: החלטנו שאנחנו מייצרים 500 אוטובוסים ומספקים עבודה לעובדים.

<מיכאל מייקסנר: לקחנו סיכונים.

<מיכאל מייקסנר: אוטובוסים זה בסביבות מיליון שקל.

<מיכאל מייקסנר: לקחנו סיכונים וייצרנו.

<מיכאל מייקסנר: לחברות בסדר גודל של מרכבים זה סיכון אדיר.

<מיכאל מייקסנר: אם אין הזמנות ואם בסופו של דבר אתה לא מוכר, אני אופיע ב"ידיעות אחרונות" כמי שסגר את החברה.

<מיכאל מייקסנר: הפאזל של השלדות הוא כזה: הבעלים של החברה היא חברת מאיר, שהיא יבואנית וולוו והיא נותנת לנו הכי הרבה ביטחון.

<מיכאל מייקסנר: אבל, אנחנו עובדים גם עם חברת סקניה, שבתקופה כזאת הביאה 30-40 שלדות.

<מיכאל מייקסנר: זה 20 מיליון שקלים אצלנו על הרצפה.

<מיכאל מייקסנר: חברת מרצדס הביאה סדר גודל של 30-40 שלדות, בקונסיגנציה, לא בהשקעה שלנו.

<מיכאל מייקסנר: חברת מאן, למעלה מ-100 שלדות, שחלקן נמכרו וחלקן הלכו למלאי.

<מיכאל מייקסנר: ברגע שהשוק התאוורר והתחיל לזוז היה צריך למכור אותו.

<מיכאל מייקסנר: בסופו של דבר, גם בשנת 2009, גם בשנת 2008 ובשנת 2012, שמרנו על היקף של 500 עובדים.

<מיכאל מייקסנר: אני לא חושב שמגיעה לנו טפיחה על השכם, כי אנחנו עושים את זה גם מאינטרסים עסקיים.

<מיכאל מייקסנר: אני אומר לכם, יש לנו עובדים עולים מברית המועצות לשעבר.

<מיכאל מייקסנר: יש לנו עובדים מהמגזר הערבי.

<מיכאל מייקסנר: כשהגעתי למרכבים לפני 10 שנים לא היו לנו עובדים מהמגזר הערבי.

<מיכאל מייקסנר: הכנסנו מבקעה וממקומות אחרים.

<מיכאל מייקסנר: שמתי עולים מרוסיה שיהיו החונכים של הערבים, כי הם מאוד לאומניים החבר'ה מרוסיה.

<מיכאל מייקסנר: עובד מהמגזר הערבי שהיה מגיע היה טס החוצה כמו טיל.

<מיכאל מייקסנר: יום יומיים והיה עף.

<מיכאל מייקסנר: שמתי עובדים מהמגזר הרוסי שיהיו חונכים שלהם.

<מיכאל מייקסנר: אם הערבי לא נקלט, הרוסי הלך איתו.

<מיכאל מייקסנר: אחרי כמה כאלה קלטו את העניין.

<מיכאל מייקסנר: היום יש לנו 100 עובדים מהמגזר הערבי, יש לנו 30 עובדים מהמגזר הדרוזי.

<מיכאל מייקסנר: אין לנו שוק אין סופי.

<מיכאל מייקסנר: יש לנו את היכולת לקיים את עצמנו.

<מיכאל מייקסנר: אני לא יכולתי לעשות מלאים בהיקף הזה בלי ההצטיידות מאגד ומדן ב-2008 וב-2012 כי הבנקים היו סוגרים אותנו.

<מיכאל מייקסנר: עוד דבר אחד.

<מיכאל מייקסנר: מאז הדיון הקודם בעצם כבר פורסמו כבר מכרזים.

<מיכאל מייקסנר: אגד פרסם מכרז לקרוב ל-100 אוטובוסים בינעירוניים, דן פרסם מכרז ל-160.

<מיכאל מייקסנר: זאת אומרת, הכלבים נובחים והשיירה עוברת.

<מיכאל מייקסנר: היתה ועדה בראשות יהודה אלבז.

<מיכאל מייקסנר: ועדת הצטיידות של אגד ודן ושכל כספי הסובסידיה.

<מיכאל מייקסנר: הוועדה הזאת קיימה דיונים במשך חצי שנה.

<מיכאל מייקסנר: היא התאדתה.

<מיכאל מייקסנר: לא שמעתי ממנה, לא יודע מה קרה ממנה.

<מיכאל מייקסנר: היא היתה צריכה להגיע לשר ולעופר עיני ולהגיד את ההמלצות שלהם, איך מצד אחד עושים תחרות הוגנת ומצד שני, שומרים על האינטרסים של התעסוקה?

<מיכאל מייקסנר: היא נעלמה.

<מיכאל מייקסנר: לא שמעתי ממנה.

<מיכאל מייקסנר: הדבר היחיד ששמעתי זה כשהגיע הדוור עם טפסי המכרז.

<מיכאל מייקסנר: צריך לספר מה היה בוועדה הזאת.

אבישי ברוורמן: השאלה שלי, עוזי, מאוד פשוטה.

אבישי ברוורמן: אנחנו כולנו מבינים שמה שנאמר כאן גורם להרבה אנשים לשאלות קשות.

אבישי ברוורמן: יש פה 3 שאלות.

אבישי ברוורמן: כל מי שמייצר, לא פקיד, יודע שהחולשה של מדינת ישראל – זאת גם הסיבה שמשקיעים זרים עוזבים אותה.

אבישי ברוורמן: זה לא בגלל מיסוי של אחוז אחד פחות או יותר, זה בגלל שכל הזמן משנים את כללי המשחק.

אבישי ברוורמן: בזמנו היתה לי שיחה עם אינטל למה הם עזבו.

אבישי ברוורמן: הם לא עזבו בגלל שהורידו להם אחוז אחד יותר או פחות.

אבישי ברוורמן: הם עזבו בגלל ששר התעשייה והמסחר אומר דבר אחד, שר האוצר אומר דבר שני, המדען דבר שלישי וכל היום מזגזגים ומשנים את הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: לכן, פה היתה מדיניות ברורה שיוצאת עכשיו למכרז על סחורה טובה.

אבישי ברוורמן: השאלה שלי: למה צריך פתאום לשנות את שיווי המשקל הזה שהיה בו היגיון והיתה בו חכמה?

אבישי ברוורמן: מה קרה בחודשים האחרונים?

אבישי ברוורמן: מי אלה היבואנים הגדולים בארץ של האוטובוסים, שהדבר הזה יביא לציון גואל ופתאום יהיה איזה דבר שלא היה?

אבישי ברוורמן: מה קרה פה?

אבישי ברוורמן: מי היבואנים הגדולים?

אבישי ברוורמן: מה הסיפור הזה?

אבישי ברוורמן: אין אדם שמכיר יותר ממך את התחבורה.

אבישי ברוורמן: אתה הובלת את המהלכים האלה.

אבישי ברוורמן: מה אתה משנה את הדרך הזאת?

אבישי ברוורמן: אם באמת הדבר הזה קורה, והם באמת לא מקבלים את החוזים, מפטרים פה את העובדים ונסגרים מפעלים, איך אתה תסביר את זה?

דוד רותם: כמה יעלה אוטובוס לחברה קטנה, לא במכרזים של אגד ודן?

אבישי ברוורמן: אוטובוס ישראלי?

ישראל חסון: מה זאת אומרת?

ישראל חסון: כמה עולה חליפה ליתום?

דוד רותם: תלוי בן כמה היתום.

<שלום חגי: זה תלוי במפרט, אתה יכול לבקש מזגן כזה או מזגן אחר, דלת כזאת או אחרת.

<שלום חגי: דרך אגב, אנחנו מביאים את הדלתות הכי טובות בעולם.

<שלום חגי: זאת דלת של "בו-דה", מספר אחד בעולם.

<לאה ורון: אתה יכול לומר טווח מחירים?

<שלום חגי: אין לי בעיה להוזיל את האוטובוסים ב- 20% או 30% אם אני אקנה את הרכיבים בסין.

אבישי ברוורמן: זאת לא השאלה.

אבישי ברוורמן: מה המחיר לאגד?

אבישי ברוורמן: מה המחיר לדן?

אבישי ברוורמן: ומה המחירים למשה?

<שלום חגי: בעיקרון המחירים דומים.

אבישי ברוורמן: מנכ"ל משרד התחבורה, בבקשה.

<עוזי יצחקי: יש לנו תשובות לכל.

<עוזי יצחקי: אני חושב שעלו פה גם עניינים ונושאים שהם חסרי בסיס וטענות חסרות כל שחר.

<עוזי יצחקי: אני עכשיו מקבל פתק שאם באמת הוגש בג"צ, אנחנו נעביר את עמדתנו באמצעות פרקליטות המדינה כמקובל, ולכן אני מנוע מלהשיב עכשיו.

<לאה ורון: אני לא משוכנעת שאתה צודק.

<עוזי יצחקי: אם אתם רוצים, אני אצא להתייעץ עם היועצת המשפטית.

<עוזי יצחקי: קיבלתי פתק מהיועץ המשפטי.

ישראל חסון: מי זה היועץ המשפטי שאומר שהעובדה שאתה - - -

<עוזי יצחקי: יש פה את עורך דין הרצל.

ישראל חסון: סלח לי, אדוני.

ישראל חסון: זה שיש בג"צ הוא מנוע מלדבר.

ישראל חסון: הוא מנוע מלדבר בפני ועדת הכנסת?

<הרצל רבינאין: כן.

ישראל חסון: אני מציע, אם כך, שתרענן את הרישיון, חביבי, לפחות בשיעור האזרחות.

ישראל חסון: איפה הוא?

ישראל חסון: למה הוא הלך?

<לאה ורון: הוא יצא להרים טלפון לעורכת הדין מלי סיטון, היועצת המשפטית של המשרד.

<שלום חגי: הבג"צ עוד לא הוגש.

<שלום חגי: הבג"צ יוגש בשעה 09:00 כשפותחים את הדלתות.

חנא סוייד: יש אפשרות שהוא ישכנע והם ימשכו את הבג"צ.

אבישי ברוורמן: אני הייתי רוצה לגמור את זה בלי בג"צ.

אבישי ברוורמן: יריב יודע את זה.

חנא סוייד: זה מה שאני אומר.

אבישי ברוורמן: אנחנו לא רוצים בג"צ.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים שהדברים יעברו כך שמדינת ישראל תהיה מדינה נהלים וצדק.

אבישי ברוורמן: הבג"צ עוד לא הוגש.

דוד רותם: היועץ המשפטי עכשיו יחזיק אותו.

אבישי ברוורמן: מר אלבז נמצא פה?

<דרור גנון: הוא פרש לגמלאות.

<אילן לזר: אני מנכ"ל מקס, משאיות ואוטובוסים ואנחנו מייבאים את מותג סקניה.

<אילן לזר: רציתי להוסיף משהו בזמן האתנחתא הזאת.

<אילן לזר: אנחנו משתדלים לא להביא אוטובוסים לתחבורה ציבורית מורכבים בחו"ל.

<אילן לזר: היו לנו כמה ניסיונות.

<אילן לזר: אני רוצה להגיד מההיבט הטכני ולא המסחרי כי בעצם זה אפילו יכול לפגוע בי.

<אילן לזר: יש לסקניה מפעל בפולין ולא בשבדיה, כמובן בגלל העלויות.

<אילן לזר: אני יכול להביא אוטובוסים לתחבורה ציבורית מפולין ואני לא מביא.

<אילן לזר: עשינו כמה הרפתקאות של יבוא של אוטובוסים מוגמרים.

<אילן לזר: התנאים בארץ הקודש שונים לגמרי מהתנאים בחו"ל.

<אילן לזר: לדוגמה, הבאנו אוטובוסים גדולים לשדה התעופה.

<אילן לזר: אותם אוטובוסים בהם מסיעים נוסעים כשאין חיבור לשרוול.

<אילן לזר: האוטובוסים האלה הם מתוצרת גרמנית.

<אילן לזר: החברה שמייצרת אותם היא מונופול בעולם.

<אילן לזר: כ-85% מהאוטובוסים בעולם הם שלה.

<אילן לזר: בחצי שנה יש לנו שם צרות שאין בשום מקום בעולם.

אבישי ברוורמן: אתה יכול להסביר?

<אילן לזר: נשברים חלקים בפנים האוטובוס.

<אילן לזר: הנוסע הישראלי מתנהג אחרת.

<אילן לזר: יש שם תופעות שבשום מקום אחר בעולם לא היו.

<אילן לזר: הייתי אישית בגרמניה כדי לראות שאכן העניין הזה של "קורה רק אצלכם" הוא אמיתי.

<אילן לזר: זאת רק אנקדוטה כי כמות האוטובוסים קטנה ואין ברירה לרשות שדות התעופה.

<אילן לזר: יש אמנם מתחרה סיני אחד אבל המתחרה באירופה נכשל.

אבישי ברוורמן: מר יצחקי, יש לנו דיווח שאפילו יבוא מגרמניה לארץ הקודש לא מתאים.

אבישי ברוורמן: לכן במקרה הזה התוצרת הישראלית עדיפה.

אבישי ברוורמן: אנחנו מעבירים פה רפורמות ברכב, שאתה מוביל עם השר בצורה מופתית.

אבישי ברוורמן: אמרנו שמוצר מוגדר תמיד בשני מאפיינים, מחיר ולפי איכות.

אבישי ברוורמן: אוי לה למדינה שמגדירה את המוצר אך ורק בהתאם למחיר.

אבישי ברוורמן: דרך אגב, בזמן שיצאת אמרו שהוא עוד לא הגיש את הבג"צ.

<עוזי יצחקי: בסדר, זה מה שהבנתי בהתחלה אבל אחרי זה אמרו לי שכן הגישו.

<עוזי יצחקי: אם לא הגישו - - -

<אילן לזר: בארץ מערכת מיזוג האוויר עובדת בארץ 10 חודשים בשנה.

<אילן לזר: באירופה המערכת עובדת אולי חודשיים בשנה.

אבישי ברוורמן: עוזי, הנקודה פה ברורה.

אבישי ברוורמן: אפילו גרמניה הגדולה – למרות העבר הנורא שלנו איתה, היא מדינה למופת גם בתעשייה, גם בהכשרה טכנולוגית.

אבישי ברוורמן: אפילו האוטובוסים הגרמניים לא עדיפים על הישראלים.

<אילן לזר: או השבדים.

<אילן לזר: אנחנו משתדלים לא להביא לתחבורה ציבורית אלא רק לתיירות.

<אילן לזר: פשוט, בגלל עניין ההתאמה.

אבישי ברוורמן: מר יצחקי, המגרש שלך.

<עוזי יצחקי: בוקר טוב, אני אתייחס לנקודות בקצרה.

אבישי ברוורמן: נניח שהבג"צ כבר הוגש, אסור לך לדבר?

<עוזי יצחקי: היא אמרה שכן.

<עוזי יצחקי: עוד לא ראינו את העתירה אבל כשהיא תגיע אנחנו נגיב בצורה מסודרת וזה בסדר.

אבישי ברוורמן: אני לא אתווכח.

דוד רותם: זה לא לדבר, כי מה שהוא מדבר זה גם מגלה אינפורמציה.

<עוזי יצחקי: אכן, אני אעשה את זה בנקודות בקצרה.

<עוזי יצחקי: בפירוש, המדינות של הממשלה הנוכחית היא לפתוח את התחרות, לפתוח את השווקים לתחרות, להוריד מחירים.

<עוזי יצחקי: אנחנו רואים את זה בכל התחומים.

<עוזי יצחקי: אנחנו רואים את זה עכשיו בהסכם השמים הפתוחים שמבוצע.

אבישי ברוורמן: את זה אמרת בפעם שעברה.

<עוזי יצחקי: צריך להדגיש שלא מדובר פה ברעיון של שר אחד.

<עוזי יצחקי: זאת מדיניות ברורה של הממשלה.

<שלום חגי: למה אתם כותבים הפוך?

<עוזי יצחקי: מה שנכתב נכתב בעיתו.

<עוזי יצחקי: יש מדיניות.

<שלום חגי: זה מבקר המדינה, זה לא אלי.

<עוזי יצחקי: עכשיו אני אציין גם את מבקר המדינה.

<עוזי יצחקי: חגי, אני לא הפרעתי לך.

<עוזי יצחקי: גם לא הגבתי להשמצות האישיות.

<עוזי יצחקי: באמת, בוא - -

אבישי ברוורמן: אשר לשלום לשלום, אשר ליצחק ליצחק.

<עוזי יצחקי: באמת, אנחנו מאוד מעריכים.

<עוזי יצחקי: מיכה פה יעיד וגם שלמה, שאנחנו במשך כל השנים מטפחים ועוזרים.

<עוזי יצחקי: מנהל אגף הרכב במשרד התחבורה ליווה ומלווה את המפעלים והם יקרים לליבנו.

<עוזי יצחקי: הרבה פעמים היינו צריכים, אולי לא לעבור על החוק אבל לעגל פינות ולבוא לקראת המפעלים, בהחלט אנחנו עושים את זה כי אנחנו מכירים בעניין של תוצרת הארץ וחשיבות התעסוקה.

<עוזי יצחקי: המדיניות של הממשלה הנוכחית היא בפירוש לפתוח ולהוזיל מחירים.

<עוזי יצחקי: אמרנו שהמהלך הזה של יציאה לתחרות הוא מהלך שייתן יותר אוטובוסים, יותר קווים, יותר תדיריות.

<עוזי יצחקי: אנחנו יודעים ורואים את רמת התחבורה הציבורית בארץ, שכולם משוועים לשיפור שלה.

<עוזי יצחקי: בהחלט זאת אחת מהדרכים לבוא ולשפר את רמת השירות בתחבורה הציבורית.

<עוזי יצחקי: זה לחסוך כסף דרך העניין שמגיעים - - -

אבישי ברוורמן: בסדר, אתה רוצה אוטובוסים סינים זולים.

אבישי ברוורמן: תמשיך.

<עוזי יצחקי: אני לא אמרתי סיניים.

<עוזי יצחקי: בוא ניגע בעניין הזה.

<עוזי יצחקי: התקינה היא לקבל בתקינה אירופאית, כל אוטובוס שעומד בתקינה אירופאית.

<עוזי יצחקי: ממשלת ישראל כבר בשנת 2001 אימצה באופן מוחלט את התקינה האירופאית בתחום הרכב.

<עוזי יצחקי: כל רכב שעומד בתקנים אירופאים – אני לא מכיר את המקרה הזה אבל נוכל לבדוק אותו עם מנהל אגף הרכב.

<עוזי יצחקי: נבדוק אותו.

אבישי ברוורמן: אני רוצה שתיתן לי תשובה על זה במהירות.

אבישי ברוורמן: אם יושב אדם כזה בכיר ואומר לך שגרמניה ושבדיה לא מתאים לארץ, זה דבר - - -

<עוזי יצחקי: כל מה שעומד בתקינה האירופאית ייכנס.

אבישי ברוורמן: אתה הלוא בקיא בכל דבר.

<עוזי יצחקי: כן, אבל לא ברמה של אוטובוסים.

<עוזי יצחקי: יבדקו ויגידו למה האוטובוס הזה לא עומד בתקנים, אם בכלל.

<עוזי יצחקי: אנחנו נבדוק את זה.

<עוזי יצחקי: כל אוטובוס שעומד בתקינה אירופאית, כולל גם כאלה שמגיעים מהמזרח, יוכלו להיכנס.

אבישי ברוורמן: עוזי, אתה אומר ששומרים את התקנים.

אבישי ברוורמן: לא שיניתם תקנים פתאום כדי לרדת - - -

<עוזי יצחקי: חלילה וחס.

<עוזי יצחקי: גם טענה שהיתה לגבי שדה הראייה, אני ראיתי אתמול תשובה מאוד מפורטת של מהנדס אבנר פלור בעניין הזה.

<עוזי יצחקי: אנחנו גם נציג לוועדה אם נידרש.

<עוזי יצחקי: לא שינינו, נהפוך הוא.

<עוזי יצחקי: אני חוזר ואומר שהמדיניות של הממשלה היא לפתוח לתחרות ולהסיר כמה שיותר תקנים.

<עוזי יצחקי: אני רוצה להזכיר גם את החלטת הממשלה הקודמת, בשלהי כהונתה של הממשלה הקודמת מה-29.1.2012, בעקבות ועדת טרכטנברג, לבוא ולהסיר כל חסמים וכל תקנים והמצאות ישראליות לטובת הצרכן הישראלי ולטובת הפחתת המחירים.

<עוזי יצחקי: אני רוצה לציין מתוך דוח מבקר המדינה שפורסם לפני מספר חודשים, שדיבר על הליכי הרכש של אוטובוסים בדן וגם ציין את אגד.

<עוזי יצחקי: הוא אומר: "ב-30 השנים האחרונות ביצע דן רכישות מחברה מחו"ל בלי שקיימה לצורך הליכים תחרותיים, זאת אף שבהסכם הסובסידיה מ-2007 נקבע שייעשה בהליך תחרותי...

<עוזי יצחקי: למרות זאת המשיכה חברת דן לשמש לקוחה נאמנה.

<עוזי יצחקי: גם משרד התחבורה ומשרד האוצר לא עמדו על ביצוע על הליכי רכישה תחרותיים, חרף האמור בהסכם הסובסידיה, וחרף הערה דומה ומפורשת בדוח על ביקורת שעשה מבקר המדינה בחברת אגד בשנת 2011".

<עוזי יצחקי: זאת אומרת, מבקר המדינה בעצמו מעיר על ליקוי חמור מאוד באופן עבודת משרד התחבורה על העניין שאין הליכים תחרותיים.

<עוזי יצחקי: כספים שהם לטובת הציבור לא מנוצלים וכספים בקרן ההצטיידות נשארים ולא מועברים לטובת הציבור.

<עוזי יצחקי: חבל שלא נמצאים פה - - -

<מיכאל מייקסנר: עוזי, אתה נותן פרט ואתה מטעה את כולם.

<מיכאל מייקסנר: אוטובוס בנוי ממרכב ושלדה.

<מיכאל מייקסנר: ההערה של מבקר המדינה מדבר על השלדה ולא על המרכב.

<מיכאל מייקסנר: במרכב הוא מצדד ואומר שמשרד התחבורה אומר נכון.

<מיכאל מייקסנר: הוא מבקש שזה ייעשה בשקיפות ובניקיון.

<מיכאל מייקסנר: לגבי השלדות הוא אומר שדן במשך 30 שנה קנתה מחברת מאן.

<מיכאל מייקסנר: אני לא מסכים לזה.

<מיכאל מייקסנר: אז מה?

<מיכאל מייקסנר: אפשר לעשות תחרות בין שלדות בחוץ לארץ כי בארץ אין יצרני שלדות ואפשר לעשות תחרות בין יצרני מרכב בארץ כי יש תחרות.

<מיכאל מייקסנר: אתה לוקח נקודה אחת מתוך הדוח.

<מיכאל מייקסנר: תשים את המכלול, זה ייראה אחרת.

<עוזי יצחקי: זאת לא נקודה אחת, זה מכלול של דברים.

<עוזי יצחקי: לכן, על-פי מדיניות הממשלה, יצאו חברות אגד ודן למכרזים.

<עוזי יצחקי: אני רוצה לציין שבהתאם לחוק חובת המכרזים, זה מופיע שם ובדקתי את זה באופן אישי, יש עדיפות לתוצרת הארץ ותינתן עדיפות לתוצרת הארץ.

אבישי ברוורמן: תסביר לי דבר מאוד פשוט בלשון בן אדם, עזוב אותי ממשפטים.

אבישי ברוורמן: יושבים פה שני אנשים שמייצגים ייצור ישראלי עם חברות גדולות.

אבישי ברוורמן: אתה אומר: הם לא צודקים, הם לא אומרים אמת, הם רק מגנים על עצמם.

אבישי ברוורמן: טובת מדינת ישראל שאנחנו נביא עכשיו איזה יבואן שיביא לנו את הדברים האלה, יוריד לנו את המחירים, יהיו לנו בלי סוף אוטובוסים.

אבישי ברוורמן: כל הטענות שלהם לגבי האיכות זה שטויות.

אבישי ברוורמן: לכן, יהיו לנו פה הרבה אוטובוסים, התחבורה הציבורית תצליח, היבואנים יתעשרו, ייסגרו פה מפעלים ורוב אזרחי ישראל יצאו פה נשכרים.

אבישי ברוורמן: זה מה שאתה אומר.

<עוזי יצחקי: לא אמרתי - - -

אבישי ברוורמן: אתה אדם שאני מאוד מעריך.

אבישי ברוורמן: נניח שאתה הולך לפי ההחלטה שלך עכשיו.

אבישי ברוורמן: היה שיווי משקל א', מה יהיה שיווי משקל ב', לאור העובדה שהם לא יקבלו?

אבישי ברוורמן: אין להם יציבות והם יסגרו את המפעלים.

אבישי ברוורמן: מה שיווי המשקל שאתה מביא?

<עוזי יצחקי: אנחנו חושבים שלאור העובדה שבשנים הקרובות אנחנו הולכים להוציא אשכולות נוספים להפרטה ולתחרות ובכל אחד מהאשכולות תהיה דרישה ליותר אוטובוסים וליותר שירות, אנחנו צופים - - -

אבישי ברוורמן: ג'ון מיינרד קיינס, גדול הכלכלנים של המאה עשרים אמר:

אבישי ברוורמן: In the long run we are all dead.

אבישי ברוורמן: אנשים עכשיו נכנסים למשחק, הם רוצים הבטחות.

אבישי ברוורמן: זה לא פוליטיקאים שכל דקה הולכים הביתה.

אבישי ברוורמן: זה המשחק הפוליטי, ממשלה פה ממשלה שם, זה חבר כנסת הכי מצטיין, מחר זה יהיה מישהו אחר.

אבישי ברוורמן: אנשי תעשייה צריכים אורך, צריכים להסתכל קדימה ויציבות.

אבישי ברוורמן: אם אתה אומר שמה שהם אומרים זה סתם הפחדות כדי שהם יקבלו הטבות או, שאתה חושב ששום דבר לא יקרה, יהיו אוטובוסים, יהיה יבוא?

אבישי ברוורמן: האם אתה על הראש שלך מבין שיכול להיות שהם אומרים אמת והדבר יהיה בעייתי?

ישראל חסון: אם אני מבין נכון אז עוזי אומר שהמדיניות הכוללת של משרד התחבורה, שם המשחק זה הוזלת עלויות.

<דרור גנון: לא.

ישראל חסון: סליחה, הוא אישר ואתה אומר לא.

<דרור גנון: זה גם הגדלה - - -

ישראל חסון: הוא אישר.

<דרור גנון: אני אחראי על התחבורה הציבורית במשרד התחבורה.

ישראל חסון: דרור, הוזלת עלויות.

ישראל חסון: המדיניות של משרד התחבורה היא באשר הם יוכלו – הוזלת עלויות.

ישראל חסון: אדוני היושב ראש, כשמשרד התחבורה מדבר על הוזלת עלויות, תרשום לפניך את מכרזי התשתיות שהם מוציאים בצורה כזאת שיש בה ריכוזיות והפער בין אחד לשניים זה 200 מיליון.

ישראל חסון: נדבר על זה בהזדמנות.

אבישי ברוורמן: אנחנו נגיע לשם, אבל אתה לא עוזב את הכנסת בגלל זה.

ישראל חסון: נגיע גם לזה.

ישראל חסון: כשאתה מדבר על הוזלת עלויות, שזה שם המשחק.

ישראל חסון: כל מה שאתה אומר כאן זה בחזקת "מרח לי ומרח לך".

אבישי ברוורמן: זה ביטוי מהשב"כ לא מהאוניברסיטה.

אבישי ברוורמן: תסביר.

ישראל חסון: אתה מנהל פה דיון, נותן לאנשים ונטילציה.

ישראל חסון: בסוף היום, כשהוא יפתח את הדלת וייצא, היבוא ימשיך ונגמר הסיפור.

ישראל חסון: זאת אומרת, אתה נמצא באותו מצב.

ישראל חסון: להיפך, יש מצב של לגיטימציה כי הם צלחו את ועדת הכלכלה.

ישראל חסון: עכשיו השאלה היא - - -

אבישי ברוורמן: מה אתה מציע, ישראל?

ישראל חסון: בא עוזי ואומר: זאת המדיניות שלי.

<עוזי יצחקי: לא שלי, של הממשלה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לשמוע את משרד הכלכלה.

אבישי ברוורמן: איפה שר הכלכלה?

<יאיר שירן: אני ממשרד הכלכלה.

אבישי ברוורמן: בבקשה, זה הדיון שלכם?

אבישי ברוורמן: זאת מדיניות משרד הכלכלה, לתמוך במדיניות הזאת?

<יאיר שירן: אני אשמח לפרט.

אבישי ברוורמן: תפרט במשפט, תסביר לי כן או לא.

<יאיר שירן: לצערי, החיים הם לא תמיד רק כן ולא.

אבישי ברוורמן: אני יודע או שנכנסים להריון או שלא נכנסים להריון.

אבישי ברוורמן: האם מה שנאמר כאן, אתם תומכים?

יריב לוין: זה לא חד ערכי.

<יאיר שירן: אני אשמח להסביר את עמדת משרד הכלכלה כשתינתן לי האפשרות לדבר.

אבישי ברוורמן: כולנו רוצים להוריד מחירים אבל רוצים לשמור על האיכות ועל תוצרת הארץ.

אבישי ברוורמן: זה בסדר במקומות שרואים שזה לא עובד.

אבישי ברוורמן: אבל במקומות שנראה שזה עובד, למה לפגוע?

<יאיר שירן: אני אשמח להסביר.

<יאיר שירן: אני מנהל מינהל תעשייה במשרד הכלכלה.

<יאיר שירן: המדיניות שלנו, כחלק ממדיניות הממשלה, היא להוביל למדיניות של תחרות מסיבות שכבר ציינו.

<יאיר שירן: יחד עם זאת, יש גם כמה פערים בין המדיניות שאנחנו דוגלים בה לבין מה שהושמע על-ידי מנכ"ל משרד התחבורה.

<יאיר שירן: אנחנו כן בעד תחרות, על-מנת שזה יוביל להוזלת מחירים לצרכן.

<יאיר שירן: יחד עם זאת, אנחנו חושבים שתהליך כזה צריך להיעשות בהדרגה.

<יאיר שירן: למדינת ישראל יש כבר ניסיון עם תהליכים כאלה.

<יאיר שירן: אני יכול רק להזכיר לנוכחים כאן שהיתה את מדיניות החשיפה שהחלה בשנות התשעים, הורדת מכסים, לפעמים משיעורים של 3 ספרות לרמה של 12% מקסימום, במגזר התעשייתי ולפעמים קרוב לאפס.

<יאיר שירן: זה נעשה בצורה הדרגתית על-מנת לאפשר גם לתעשייה המקומית להיערך.

אבישי ברוורמן: מה המלצתך?

<יאיר שירן: המלצתנו היא לעשות את התהליך הזה אבל בצורה הדרגתית.

אבישי ברוורמן: מה זה אומר לגבי הנושא שעל הפרק?

יריב לוין: ומה שנעשה הוא הדרגתי או לא?

יריב לוין: הוא הדרגתי.

יריב לוין: לא במקרה אני שואל.

אבישי ברוורמן: ההמלצה ברורה.

<יאיר שירן: המלצתנו היא לעשות את זה באופן הדרגתי ולא בבת אחת.

אבישי ברוורמן: לא כמו שמומלץ כרגע?

<יאיר שירן: לא.

<יאיר שירן: הסברתי את זה.

<יאיר שירן: לעשות את זה בצורה הדרגתית.

אבישי ברוורמן: כרגע זה לא הדרגתי וזה יכול לסגור חלק מהמפעלים האלה.

<יאיר שירן: נכון.

אבישי ברוורמן: יפה מאוד.

<מיכאל מייקסנר: אני חושב שגם מבחינה מקצועית - - -

<יאיר שירן: את העמדה הזאת הבענו באופן עקבי גם בהתדיינות בפורומים שונים מול משרד התחבורה.

<יאיר שירן: אני בתפקיד רק שנה.

אבישי ברוורמן: עוזי, אני מתפלא ואני אגיד לך מה הסיבה.

אבישי ברוורמן: אני מכיר את החיים.

אבישי ברוורמן: יש כל-כך הרבה מקומות שבהם צריך לשבור מונופולים שלא שוברים אותם כי יש מסביבם כוח גדול, בד"כ כוח פוליטי שמחובר הון ושלטון.

אבישי ברוורמן: יש הרבה דברים שלא יגעו בהם, תאמין לי.

אבישי ברוורמן: אבל כאן, לעזאזל, יש אוטובוסים שעושים עבודה.

אבישי ברוורמן: למה פה צריך לקפוץ את קפיצת הדרך ואי-אפשר לעשות את זה, כמו שאומר משרד הכלכלה, לעשות את זה בזהירות.

אבישי ברוורמן: למה?

<עוזי יצחקי: התהליך עכשיו הוא זהיר.

<שלום חגי: הוא לא זהיר.

<שלום חגי: כל הכמות יוצאת לחו"ל.

<עוזי יצחקי: יש 15% עדיפות תוצרת הארץ.

<מיכאל מייקסנר: תחלק את הכמויות.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להביא לפתרון.

אבישי ברוורמן: למה אני בונה עליך?

אבישי ברוורמן: תן לי פתרון.

אבישי ברוורמן: אני, להבדיל, אין לי קבלני קולות לא בעבודה ולא בליכוד.

אבישי ברוורמן: תאמין לי, אין לי.

אבישי ברוורמן: אני לא עושה את הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: אני החלטתי לא, זאת הגישה שלי.

אבישי ברוורמן: לכן חשוב לי שהדברים האלה יתקדמו.

<מיכאל מייקסנר: אוטובוס צריך לחיות 15 שנה.

<מיכאל מייקסנר: עלות של אוטובוס מודדים לאורך 15 שנה.

<מיכאל מייקסנר: אגד יכול להעיד על זה.

<מיכאל מייקסנר: לא לוקחים ומודדים 20,000 יורו או 100,000 שקלים.

<מיכאל מייקסנר: זה לא קוטג' שנגמר אחרי שאכלת אותו.

אבישי ברוורמן: הבנו שזה מוצר בר-קיימא.

אבישי ברוורמן: יריב לוין, בבקשה.

יריב לוין: לפני שאגש לגוף העניין, כדי לענות על הרמיזות המקוממות שנשמעו פה בענייני הליכוד וקבלני הקולות וכן הלאה.

יריב לוין: שלא יהיה ספק בכלל.

יריב לוין: אני קיבלתי פניות של אנשי ליכוד, גם מהיבואן מסין, גם מהיבואן מאירופה, חברת עפיפי.

יריב לוין: היה דר אצלי תקופה ארוכה נציג של חברת מרכבים.

יריב לוין: כולם ידעו לתפעל את העניין הזה.

יריב לוין: אני חושב שהיה ראוי שהנושא הזה בכלל לא יוצג בצורה הזאת.

יריב לוין: אף אחד פה לא בחל באפשרויות לנסות להשפיע דרך הדבר הזה.

<שלום חגי: למה המדיניות התהפכה?

יריב לוין: את הדבר הזה אני אומר על השולחן כי אני חושב שזה מקומם.

יריב לוין: אני רוצה לומר לך יותר מזה, אדוני היושב ראש, אני חושב שחלק מהיתרונות של מפלגה כמו שלנו, שיש לנו אנשים שנמצאים בשטח בכל מקום וכל אחד מביא את זווית הראייה שלו.

יריב לוין: כמעט תמיד, מכיוון שיש לנו יותר מ-100,000 חברים במפלגה, אנשים באים משניים או שלושה כיוונים שונים ומביאים את הטענה שלהם משניים או שלושה כיוונים.

אבישי ברוורמן: זה קיים בכל המפלגות.

יריב לוין: צריכים להתמודד עם זה וטוב שזה ככה.

יריב לוין: אנחנו לא איזה גוף סטרילי.

אבישי ברוורמן: ואם יש מקום עם 50,000 מתפקדים אז זה לא קורה?

יריב לוין: אדוני היושב ראש, אנחנו נמצאים במקום שבו חשוב שנשמע את כולם.

יריב לוין: זה שכולם באים ומשמיעים את דעתם, כל אחד מהכיוון שלו וכל אחד עם האינטרס שלו, זה בסדר.

ישראל חסון: השתכנענו.

חנא סוייד: בנקודה הזאת שכנעת.

יריב לוין: זאת הנקודה הראשונה.

יריב לוין: נקודה שנייה לגופו של עניין.

יריב לוין: זאת קדנציה שנייה שאני משמש כיו"ר השדולה לקידום התחבורה הציבורית.

יריב לוין: כאשר פתחנו את דיוני השדולה בקדנציה הזאת אמרתי, שלא היה תחום מתסכל מהתחום הזה שעסקתי בו בכנסת הקודמת.

יריב לוין: לצערי הרב, בכנסת הזאת, מפאת תפקידי הנוכחי, עשה עימי היו"ר חסד שקבע את הישיבה בשעה כזאת שאף אחד לא רוצה להיפגש איתי.

אבישי ברוורמן: אני מאוד מעריך אותך והישיבות יתחילו מעתה בשמונה.

יריב לוין: בנושאים של תחבורה ציבורית אני אשמח.

יריב לוין: באמת, זה יאפשר לי לבוא, מה שלצערי בדרך-כלל נמנע ממני באופן פיזי.

יריב לוין: אני חושב שהמצב של התחבורה הציבורית במדינת ישראל הוא לאין ארוך גרוע בהשוואה לקדמה ולאופן שבו אנחנו נמצאים בכל תחומי החיים האחרים.

יריב לוין: אין בישראל אלטרנטיבה אמיתית של תחבורה ציבורית, המציאות בישראל היא הפוכה.

יריב לוין: מנסים לאלץ אנשים לנסוע בתחבורה ציבורית על-ידי הטלת מיסים על רכבים ואגרות וכל מיני סיפורים מהסוג הזה.

יריב לוין: זאת לא שיטה וזאת לא דרך.

יריב לוין: יותר מזה.

יריב לוין: בקדנציה הקודמת ניסיתי לקחת על עצמי את המשימה להוביל את חקיקת החוק של הכרטיס החכם, דבר כל-כך פשוט ואלמנטרי.

יריב לוין: אני מניח שמנהלת הוועדה תוכל לספר מה עברנו פה, בדבר שלא הצלחנו לגמור אותו ואני לא יודע מתי ייגמר, באופן שבו הדברים מתנהלים.

יריב לוין: על זה, אדוני היושב ראש, מצטרפות הבעיות הקשות שיש בתוך משרד התחבורה בנושא הזה וחילופי האנשים שנמצאים שם ואלף ואחת צרות ובעיות שיש לנו בכל התחום הזה.

יריב לוין: אני אגיד עוד משפט אחד כי אני חושב שחשוב שהוא ייאמר לפרוטוקול.

יריב לוין: אני חושב שבכלל, כל השיטה הנוכחית של שיטת ההצטיידות והפער שקיים בין החברות הפרטיות לבין המצב של אגד ודן, אלה דברים שאת השורשים שלהם כולנו מכירים.

יריב לוין: לא בטוח שזה בדיוק הכיוון.

אבישי ברוורמן: הם לקחו חלק גדול מהשוק.

יריב לוין: הן לקחו חלק גדול מהשוק אבל הן לא מקבלות תקציב הצטיידות.

אבישי ברוורמן: על זה אפשר לדון.

יריב לוין: אני אגיד עוד דבר אחד.

יריב לוין: כשאתה רואה פעם אחר פעם איך המערכת מנותבת בכיוון אחד מבחינת קביעת מסלולי הקווים, התמהיל בין מיניבוסים יותר קטנים לבין האוטובוסים הגדולים, שורה ארוכה של בעיות כאלה שיש להן השלכות גם על הנושא של הייצור.

יריב לוין: לכן הבעיות הן רבות ורוחביות וחשוב לומר אותן.

יריב לוין: לגופו של עניין.

יריב לוין: אני חושב שלא צריך להיות כלכלן בעל ניסיון כמו שלך כדי לדעת שמצב של דואופול כזה הוא לא מצב תקין.

יריב לוין: על זה אין ויכוח ואני לא חושב שיכול להיות על זה ויכוח.

יריב לוין: יש מצב של דואופול בתחום ההרכבה.

יריב לוין: גם הדואופול של דן ואגד היה גרוע מאוד ואני שמח שמטפלים בו.

יריב לוין: אני רוצה לומר שלדן ואגד יש זכויות גדולות מאוד.

יריב לוין: גם היום בהרבה מקומות הן נותנות שירות מצוין.

יריב לוין: סבא שלי היה מראשוני החברים באגד אז אני בטח לא נגד דן ואגד.

יריב לוין: אבל, אני חושב שמצב של דואופול הוא לא טוב באף מקום, בשום תחום, והוא לא טוב גם בתחום הזה.

יריב לוין: לכן אני חושב שעצם הניסיון ועצם ההליכה, עם מדיניות כללית של הממשלה ובלי מדיניות כללית של הממשלה, לכיוון של פתיחה והוספת שחקנים לתוך המשחק הזה, אני חושב שזה דבר נכון.

אבישי ברוורמן: בתנאי שזה שומר על - - -

יריב לוין: אני בזכות דיבור.

יריב לוין: אני לא יכול לנהל - - -

אבישי ברוורמן: סליחה.

יריב לוין: לא הוצאתי מילה, שמעתי את כולם, כולל גם את ההתקפות שאסור היה להשמיע ושתקתי.

יריב לוין: אני חושב שהמצב הזה של דואופול, אם או בלי מדיניות הממשלה הכללית, הוא לא נכון בשום תחום והוא גם מביא בתחום הזה למצב של מחירים יקרים ולמצב שבשורה התחתונה שם משקולת נוספת על מערכת שגם כך היא בעייתית.

יריב לוין: צריך, ואין ויכוח, להגן על התעשייה הישראלית באופן כזה שהפתיחה לא תהיה כזאת שתמוטט אותה במקום.

יריב לוין: אני חושב, לפחות ממה שראיתי, שניתנות הגנות כאלה.

יריב לוין: לכן כל הסקופ של הדיון לא היה במקום שבעיניי היה צריך להיות בו.

יריב לוין: אני בהחלט חושב שאנחנו צריכים להיות פתוחים לשמוע טענות שונות.

יריב לוין: רבותיי, בואו ניקח את מה שקבעו ונראה למה זה לא נותן לנו הגנה מספקת ואיפה צריך לתקן כדי שתהיה לנו הגנה בלי - - -

אבישי ברוורמן: בישיבה הקודמת ביקשתי בדיוק את הדבר הזה.

יריב לוין: קראתי את הפרוטוקול של הישיבה הקודמת.

יריב לוין: היא לא התקיימה בשמונה בבוקר ולכן לא יכולתי להיות.

יריב לוין: אתה ביקשת, אני לא יודע מי לא הביא ולמה.

יריב לוין: היה פה דיון.

יריב לוין: לא אני ניהלתי אותו ולא אני התערבתי בו.

יריב לוין: הדיון היה בשאלה האם צריך לחסוך את היבוא או לא.

יריב לוין: בכל הכבוד, אתה יכול לחשוב אחרת, בעיניי הדיון היה במקום הלא נכון.

יריב לוין: אני חושב שהדיון היה צריך להתמקד בכך שהנחת המוצא היא שמוכרחים לפתוח את העניין כי אי-אפשר לאפשר דואופול ולמצוא את הדרך להגן על התעשייה הישראלית בהגנות המתאימות, שלא יחסמו את היבוא לגמרי, אבל יבטיחו להם את הקיום שלא יביא לסגירתם, כי גם את זה אנחנו לא רוצים.

יריב לוין: לכן, אני חושב שהניסיון לשכנע אותנו שצריך לסגור את היבוא כי האוטובוסים לא מספיק טובים וכי התקינה לא מתאימה וכל מיני דברים מהסוג הזה, בעיניי זה לא עובר ולא יעמוד.

יריב לוין: אני משוכנע שאף אחד לא מוציא ולא שולח לכביש רכב, בטח בהסעת המונים, שאיננו עומד בתקני בטיחות כפי שצריך.

יריב לוין: אם זה המצב, אז אנחנו נמצאים במגרש אחר לחלוטין.

יריב לוין: אם הוויכוח הוא על הצד הכלכלי, איך אנחנו שומרים על שני המפעלים האלה, מפעלים מפוארים, שחס וחלילה לא ייסגרו, על זה אנחנו צריכים לשמור.

יריב לוין: אם משרד התחבורה אומר לנו: נתנו להם את ההגנות, בעינינו זה מספיק, הם יכולים לבוא ולהציג איפה הם צריכים הגנות נוספות.

יריב לוין: יכול להיות שצריך ללכת לקראתם בעניין הזה, אבל זה קו התיחום.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, הוצגו כאן שתי גישות קיצון.

חנא סוייד: אחת בנוסח של שמים פתוחים, כלומר, יבשה פתוחה, כלומר, תחרות פתוחה לכל.

חנא סוייד: מצד שני.

חנא סוייד: L to L, פרוטקשן מוחלט.

חנא סוייד: אני לא חושב ששתי הגישות נכונות.

חנא סוייד: כהרגלנו בוועדה, אדוני היושב ראש, אנחנו צריכים למצוא את הפשרה בין שתי הגישות האלה.

חנא סוייד: זאת החכמה שלנו, איפה להציב את קו הגבול.

חנא סוייד: אנחנו צריכים לקחת בחשבון שני פרמטרים.

חנא סוייד: הפרמטר הראשון זאת תחרות, שכוללת בתוכה גם מחיר אבל גם איכות.

חנא סוייד: מצד שני, איך אנחנו מגנים על התעסוקה אצלנו כאן.

חנא סוייד: בשורה התחתונה אני רוצה להגיד שאני הייתי חושב שצריך לעשות הגבלה.

חנא סוייד: אי-אפשר לפתוח את הכול.

חנא סוייד: אני חושב שאפשר להגביל הגנה על 50%-60% אני קצת השתכנעתי כאן.

חנא סוייד: הוא נתן לי דוגמה של חממה לדו-קיום בין יהודים לערבים אני חשבתי בהתחלה על הגנה של 50%-50%.

חנא סוייד: אני אומר 60% פרוטקשן לתעשייה המקומית אבל לפתוח 40% לתחרות בינלאומית.

חנא סוייד: בסופו של דבר גם היבואנים מעסיקים אנשים.

חנא סוייד: זה במתכונת הקומבו המעורב ירושלמי.

חנא סוייד: צריך לקחת את הדירוג הזה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לקרוא את הסיכום.

אבישי ברוורמן: ברשותך, חבר הכנסת יריב לוין, אתה יודע שאני מעריך ומכבד אותך ואני חושב שיש גם ידידות בינינו.

אבישי ברוורמן: אתה מכיר את הביקורת שלי על כנסת ישראל.

אבישי ברוורמן: אני חושב שאחת הבעיות הכלליות של הכנסת היא שחברי כנסת לא יושבים בוועדה אחת כפי שקורה בהרבה מאוד סנאטים בעולם.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לקרוא לך את המשפט האחרון מהסיכום של הדיון הקודם.

אבישי ברוורמן: אפשר היה לומר שלוין אמר את זה ולא ברוורמן.

אבישי ברוורמן: אני קורא את הפסקה האחרונה מישיבה שהיתה ב-12.11.2013: "ועדת הכלכלה תומכת בתחרות אבל לא בתחרות פרועה.

אבישי ברוורמן: לכן, מעבר לנושא המחיר יש להקפיד על איכות האוטובוסים ועל כיבוד הכללים בחוב חובת המכרזים בנושא העדפת תוצרת ישראל.

אבישי ברוורמן: ועדת הכלכלה לא תאפשר שאת מחיר כשלי העבר של משרד התחבורה בפיקוח על רכש האוטובוסים של אגד ודן, כפי שמציין מבקר המדינה בדוח שלו, ישלמו המפעלים בישראל ו-2,000 עובדים, שפרנסתם תלויה בהרכבת האוטובוסים, ילכו הביתה.

אבישי ברוורמן: יש לפעול לכך שבמכרז לרכישת האוטובוסים תהיה מגבלה, כך שפתיחת השוק תהא מידתית.

אבישי ברוורמן: נתתי לכם את הפתח שבאמצעותו תמצאו את הפתרון כך שתהיה תחרות לבית אשר, לבית שקד, לבית יצחקי ואפילו לבית מקלב".

אבישי ברוורמן: מאז לא שמעתי שום דבר בנושא הזה ולכן גם הגיע בג"צ.

אבישי ברוורמן: לכן, אני מצפה וקורא גם את הסיכום.

אבישי ברוורמן: אני מצפה למידתיות המתאימה והיא לא קרתה.

אבישי ברוורמן: הרושם שלי שלא קרה דבר ולכן זאת הסיבה שכינסתי את הישיבה ובמקביל בא הבג"צ.

אבישי ברוורמן: אני מסכם: קודם כל, אני פונה אליך.

אבישי ברוורמן: הוועדה דורשת משר הכלכלה לשוחח עם שר התחבורה – למרות שבממשלת ישראל כל שר עובד לעצמו ולאלוהים אולי לאף אחד, עדיין זאת ממשלה – כדי להבטיח הגנה על התעשייה הישראלית ואולי לעצור את המשך המכרזים עד שיסוכם ביניהם על פתיחה הדרגתית, תוך שמירה על תחרות שבה יש שמירה על איכות האוטובוסים.

יריב לוין: אבל אבישי, אי-אפשר - - -

אבישי ברוורמן: סליחה, תן לי גם עכשיו לסיים.

אבישי ברוורמן: הוועדה מקווה שמשרד התחבורה כמובן פועל ממניעים ענייניים, כאשר הוא מקדם תחרות ויבוא מהשוק הסיני.

אבישי ברוורמן: הוועדה דורשת - - -

יריב לוין: אני מתנגד לסיכום הזה.

אבישי ברוורמן: הוועדה דורשת ממשרד התחבורה – אני לא רוצה להיכנס לסין, אני שמעתי הרבה מאוד מהיבוא, שחלק מהאוטובוסים הסיניים - - -

יריב לוין: מה זה הוועדה מקווה?

יריב לוין: אבישי, האם אי פעם קיבלתי בישיבה של ועדת כנסת - אתה יותר ותיק ממני כאן - אמירה כזאת שמטילה דופי במערכת?

יריב לוין: מטילה איזה ענן של חשד סביבה?

יריב לוין: מה זה הדבר הזה?

יריב לוין: מה זאת אומרת אתה מקווה?

יריב לוין: הוועדה משוכנעת שהם פועלים באופן ענייני לגופו של עניין, בכל הכבוד.

אבישי ברוורמן: אתה תגיד מה שאתה רוצה.

אבישי ברוורמן: אתה יכול גם לפטר אותי אם אתה רוצה.

אבישי ברוורמן: אתה יכול לא להעביר לי ועדות אם אתה רוצה.

אבישי ברוורמן: תעשה מה שאתה רוצה.

יריב לוין: אני לא מפטר.

אבישי ברוורמן: אני אכתוב מה שאני מסכם.

אבישי ברוורמן: הוועדה מקווה שמשרד התחבורה - - -

יריב לוין: אני מתנגד לסיכום הזה מכל וכל.

אבישי ברוורמן: בסדר, בבקשה, אז תתנגד.

אבישי ברוורמן: זכותי גם כן.

אבישי ברוורמן: זכותי להציע את הדברים האלה כי מדינת ישראל, גם כן, היא לא המדינה הכי נקייה בעולם.

אבישי ברוורמן: היא לא המדינה הכי נקייה בעולם.

אבישי ברוורמן: מדד השחיתות שלה הוא מהנמוכים בעולם.

יריב לוין: ואתה תרשיע אותם - - -

אבישי ברוורמן: לא מרשיע.

אבישי ברוורמן: אני רק אומר שאני מצפה - - -

יריב לוין: לא?

יריב לוין: מה היית אומר אם מישהו היה כותב אמירה כזאת עליך באופן ניהול ועדת הכלכלה?

יריב לוין: מה היית אומר?

יריב לוין: איזו מן עננה זאת?

אבישי ברוורמן: אם הדברים האלה - - -

יריב לוין: איזה דברים?

יריב לוין: אם איזה דברים?

<שלום חגי: למה ביטלו תקן בטיחות?

יריב לוין: הוא אומר שלא ביטלו שום תקן בטיחות.

<שלום חגי: הנה, בבקשה, ביטול.

<שלום חגי: קח, תקרא.

אבישי ברוורמן: תקרא את המסמך.

אבישי ברוורמן: אתה מתקיף אותי על לא עוול בכפי כל הזמן.

<שלום חגי: בבקשה תקרא.

אבישי ברוורמן: על לא עוול בכפי.

אבישי ברוורמן: אני לא מחפש פה שום דבר.

<עוזי יצחקי: זה לא לבטל, זה להשוות.

<עוזי יצחקי: זה שוב בהתאם למדיניות הממשלה.

<עוזי יצחקי: גם אני מוחה על סיכום כזה.

<עוזי יצחקי: זה פוגע, זה מטיל דופי בנו.

<עוזי יצחקי: אני פקיד 20 שנה במשרד התחבורה ואף פעם לא היה רמז כזה שאנחנו פועלים בדבר כזה.

<עוזי יצחקי: זה מעליב.

יריב לוין: לבוא ולהגיד שמישהו פה פותח ומסיר תקנים?

<שלום חגי: למה ביטלו תקן בטיחות?

<שלום חגי: אני שואל.

<עוזי יצחקי: אתה תקבל תשובה מפורטת ואתה יודע בדיוק.

<שלום חגי: אתה לא עונה שום תשובה שהיא שלך, אני יודע את זה.

אבישי ברוורמן: צר לי חבר הכנסת יריב לוין, שאתה מכיר אותי שאני איש הגון ואני לא מחפש פה שום דבר ואני לא עושה הרבה דברים שעושים בכל המפלגות.

יריב לוין: אל תטיל בהם דופי.

אבישי ברוורמן: אני מודאג לגבי היבוא הסיני.

יריב לוין: תהיה מודאג לגבי היבוא, אל תטיל בהם דופי.

אבישי ברוורמן: אני אומר על היבוא הסיני.

יריב לוין: אל תטיל בהם דופי.

חנא סוייד: יריב לא רוצה לריב איתך.

יריב לוין: יש דברים שלא עושים.

אבישי ברוורמן: הוועדה מצפה ממשרד התחבורה שיפעל ממניעים ענייניים - - -

חנא סוייד: קוראת, קוראת.

אבישי ברוורמן: הוועדה קוראת למשרד התחבורה לפעול - - -

יריב לוין: מה זה קוראת?

יריב לוין: זה לא מובן שהם פועלים ממניעים ענייניים לחלוטין?

אבישי ברוורמן: הכול מובן?

יריב לוין: כשאתה קורא קריאה כזאת, אתה יוצא מתוך הנחה שהוא לא פועל ממניעים ענייניים.

<עוזי יצחקי: - - -

אבישי ברוורמן: עוזי בחייך, שניכם הולכים עכשיו על הראש שלי, ביחד איתו?

אבישי ברוורמן: מה זה פה?

<עוזי יצחקי: זה מעליב.

<עוזי יצחקי: מה זה הדבר הזה?

אבישי ברוורמן: אני היחיד פה שבאמת לא עושה את הדברים.

אבישי ברוורמן: אתם מגזימים, אתם מגזימים.

ישראל חסון: עוזי, תקשיב.

ישראל חסון: עלו פה טענות ואין לנו מספיק נתונים כדי להגיד אחד, שניים, שלוש בצורה חותכת.

ישראל חסון: אלה טענות שאי-אפשר להתעלם מהן.

אבישי ברוורמן: אי-אפשר להתעלם מהן.

אבישי ברוורמן: בסנאט האמריקאי היו מתעלמים מהם?

יריב לוין: אני ביקשתי ממך להתעלם?

אבישי ברוורמן: אתה דורש להתעלם מכל דבר.

יריב לוין: ממש לא.

ישראל חסון: אני אומר לך.

ישראל חסון: לפי דעתי, אנחנו לא יכולים לקבוע ואנחנו לא יכולים להתעלם.

ישראל חסון: אתם צריכים לקחת את זה לתשומת לבכם.

ישראל חסון: היה ויש לכם משהו שיכול להאיר את עינינו ולבוא ולהגיד לנו: רבותיי, אתם טועים, אין עננה.

ישראל חסון: קחו את זה כמו שזה.

ישראל חסון: תשלח ונשמח לקבל את זה.

אבישי ברוורמן: זה כל מה שנאמר כאן.

ישראל חסון: הזעקה הזאת שיש פה - - -

אבישי ברוורמן: במקרה הזה, על ראש הגנב.

יריב לוין: עם הניסוח הזה אין שום בעיה.

יריב לוין: זה הבדל של שמים וארץ.

אבישי ברוורמן: הוועדה פונה למשרד התחבורה כדי שיסביר בפירוש איך התהליך הזה של קידום התחרות ויבוא מהשוק הסיני הוא אכן תהליך ענייני בלבד.

יריב לוין: זה לא רק יבוא מהשוק הסיני, זה יבוא מכל השווקים.

יריב לוין: זה יבוא בכלל.

<עוזי יצחקי: מי אמר סין?

אבישי ברוורמן: הוועדה דורשת ממשרד התחבורה להגן, כך היא טוענת ממשלת ישראל כל הזמן, על תוצרת ישראל ולוודא שתהליך החשיפה על היבוא לא יביא לפיטורי עובדים בפריפריה כמו שכרגע שמענו, שהסיכויים לכך הם גבוהים.

יריב לוין: אני רוצה שיירשם שאני מתנגד להצעת הסיכום הזאת.

אבישי ברוורמן: הישיבה נעולה.