ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 221, 2013-11-26 12:00

ניסן סלומינסקי: שלום, אני פותח את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: זה קצת קשה לנו לעבור מנושא לנושא באותו נושא, כמו שאומרים, חס ושלום.

ניסן סלומינסקי: היום הכנסת מקיימת יום דיונים בנושא של האובדנות, שזה דבר נורא.

ניסן סלומינסקי: כשקורית לאדם תאונה זה דבר נורא, אבל לפעמים הוא לא אשם.

ניסן סלומינסקי: אובדנות זה משהו שקורה, קורה וקורה.

ניסן סלומינסקי: ולכן מדי שנה הכנסת מנסה לדון בזה, לטפל ולנסות למצוא דרכים איך למנוע.

ניסן סלומינסקי: ודאי שכולם מבינים שמניעה זה לא הכוונה לתפוס את אותו אחד שרוצה לקפוץ מהגג ולעצור אותו.

ניסן סלומינסקי: זה מתחיל הרבה הרבה לפני כן, בניסיון לאתר את הסיבות – מה יכול לקרות, איפה הנורות הכתומות מתחילות להבהב ואחר כך הן הופכות לנורות אדומות, עוד בהתחלה, ושם לטפל ושם לגרום שזה לא יקרה.

ניסן סלומינסקי: יש גם הרבה פעמים תהליכים יותר ארוכים, שאסור שיגיעו בכלל למצב שלאדם יכולה להידלק נורה כתומה אפילו לכיוון הזה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לקבל אתכם בברכה את ידידתי, שאני חושב שהיא עושה חיל בכל איפה שהיא נגעה – גם בהרצלייה, כשהיא היתה ראש עיר, וגם פה במשרד – שרת הבריאות, ואת בועז שמלווה אותנו כבר הרבה שנים ואת יושב-ראש השדולה למניעת אובדנות, חבר הכנסת אברהם מיכאלי שעושה את זה בעבודה סיזיפית, לוחץ ולוחץ ואת כל מי שקשור לעניין.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה להגיד יותר כי אני ודאי אפספס.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לקבל אתכם בברכה.

ניסן סלומינסקי: המיקרופון לרשותכם בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: כבוד השרה יעל גרמן תתחיל.

יעל גרמן: קודם כול, אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש וידידי חבר הכנסת סלומינסקי על כך שמצאת לנכון לקיים דיון בוועדת הכספים בנושא הזה.

יעל גרמן: אנחנו נוהגים לומר: אם אין קמח אין תורה, והדבר נכון גם לגבי זה, כי אם לא יהיה קמח ואם לא יהיה תקציב לא נוכל ללמוד תורה – לא נוכל להעלות את התוכנית הזו למציאות ולא נוכל גם להביא לתוצרים שאנחנו כל כך רוצים.

יעל גרמן: אני חייבת לציין שלתוכנית הזו, התוכנית למניעת התאונות, התאגדו מספר משרדי ממשלה: החינוך, הרווחה, הקליטה והעלייה, אזרחים ותיקים, משרד הבריאות – שלכבוד הוא לנו שאנחנו מובילים את התוכנית – וגם משרד ראש הממשלה.

יעל גרמן: הצטרפו אלינו גם חברי כנסת, כל אותם אנשים שמבינים שאי-אפשר יותר לטאטא מתחת לשטיח את הנתונים שזועקים לשמיים, נתונים שמדברים על למעלה מ-500 אנשים שמתאבדים מדי שנה, כמעט פי שניים ממספר האנשים שנהרגים בתאונות דרכים.

יעל גרמן: ואכן, הממשלה השכילה לפני שנים להקים את הרשות למניעת תאונות דרכים, וראינו שהיא הורידה את מספר תאונות הדרכים ב-40%.

ראובן ריבלין: בעיקר בגלל שבנו כבישים.

ראובן ריבלין: איך אנחנו מורידים את זה כאן?

ניסן סלומינסקי: לא, לא רק בגלל זה.

ניסן סלומינסקי: תראה בצה"ל - צה"ל לקח את המשימה.

ניסן סלומינסקי: אין שם כבישים, אבל הוא ידע מה לעשות, ולהערכתי הוא צמצם את זה ב-60%–70%.

ניסן סלומינסקי: צמצם באופן דרסטי.

חמד עמאר: יש פילוח של הנתונים?

יעל גרמן: כן, בהחלט.

ניסן סלומינסקי: בואו ניתן לה.

ניסן סלומינסקי: לאט-לאט.

יעל גרמן: שמו תקציב לרשות - 400 מיליון.

יעל גרמן: אנחנו מבקשים הרבה פחות, אנחנו מבקשים אפילו פחות מ-10%, אבל בסביבות 10%.

יעל גרמן: אנחנו בטוחים שהתקציב יאושר – ומיד גם אומר לכם בשורה טובה שכבר בישרתי אותה בבוקר - ונצא לדרך.

יעל גרמן: יש לנו תוכנית מסודרת, יש לנו נתונים, נעבוד בצורה מסודרת כדי למנוע את ההתאבדות הבאה או לפחות כדי להוריד את מספר המתאבדים.

יעל גרמן: המטרה שלנו היא להוריד ב-20% את מספר המתאבדים בחמש השנים הקרובות.

יעל גרמן: אמרנו: אם אין קמח אין תורה, ואכן, אתמול שר האוצר הודיע לי שהוא אישר תקציב לצורך הנושא הזה.

יעל גרמן: אנחנו עוד לא יודעים בדיוק מה הסכום, אבל הוא יהיה בהחלט סכום שיאפשר לנו לצאת לדרך.

יעל גרמן: לנו – זאת אומרת לכל המשרדים.

ראובן ריבלין: בבסיס התקציב אין שום - - - ?

יעל גרמן: כלום, שום דבר.

יעל גרמן: עד היום מדינת ישראל לא מצאה לנכון - - -

ניסן סלומינסקי: אגיד לך למה – המדינה תכננה שיותר לא תהיה אובדנות אז לא שמים בתקציב.

ראובן ריבלין: נתנו ביוזמת הוועדה לער"ן - - -

אברהם מיכאלי: אחרי הרבה משברים תקצבנו.

יעל גרמן: ער"ן זה רק חלק אחד מתוך התוכנית הכוללת, ויכול להיות בהחלט שבתוך התוכנית הכוללת יימצא גם איזשהו תקציב למה שער"ן עושה, שזה עזרה לאנשים שנמצאים במצוקה.

יעל גרמן: אבל לפני כן אני רוצה לומר תודה לחבר הכנסת אברהם מיכאלי שהוביל את הנושא במשך כל השנים, ואני רק הייתי צריכה להתלוות אליו ויחד אתו להמשיך.

יעל גרמן: אני רוצה לומר תודה גם לחבר הכנסת ליצמן, שיצא.

יעל גרמן: הוא היה הראשון ששם את ה-3 מיליון הראשונים לפיילוט, ומגיעה גם לו תודה רבה.

יעל גרמן: וכמובן, תודה למי שעוסקים במלאכה בכל המשרדים.

יעל גרמן: מהמשרד שלנו יושב כאן המשנה בועז, יושבת הפסיכולוגית הראשית שלנו ימימה, יושבת כאן העוזרת שלי אורית – תודה.

יעל גרמן: אין לי ספק שניתן למנוע התאבדות.

יעל גרמן: ניתן למנוע התאבדות בכלל, ובפרט באותן אוכלוסיות שאיתרנו כאוכלוסיות פגיעות יותר מהשאר.

יעל גרמן: מדובר קודם כול על עולים חדשים.

יעל גרמן: מסתבר שמספר ההתאבדויות בקרב עולים חדשים – אם אנחנו מדברים על עולים חדשים רוסים, זה פי 1.5; ואם אנחנו מדברים על עולים חדשים אתיופים, היום זה פי 3.5.

יעל גרמן: זה הגיע גם לפי 6, זה קצת ירד.

יעל גרמן: ניתן להוריד את מספר ההתאבדויות בקרב צעירים.

יעל גרמן: מסתבר שבין גילאי 15 ל-24 התאבדות זה גורם המוות השני.

יעל גרמן: אנחנו מאבדים חיים צעירים, וצריכים להפסיק את זה.

יעל גרמן: גם בקרב קשישים ישנה נטייה יותר גדולה להתאבדות מאשר בקרב שאר האוכלוסייה.

ראובן ריבלין: אתם מטפלים גם בחיילים?

יעל גרמן: חיילים מטופלים במסגרת הצבא.

יעל גרמן: חייבים לציין שהצבא לקח על עצמו לטפל בנושא של ההתאבדויות.

יעל גרמן: לצורך כך יש לו תוכנית מיוחדת, והוא הוכיח שניתן להוריד.

יעל גרמן: גם השב"ס הוכיח שניתן להוריד.

יעל גרמן: גם אותן מדינות בעולם שלקחו על עצמן להקים תוכנית לאומית למניעת התאבדויות, הורידו את ההתאבדויות.

יעל גרמן: אנחנו מדברים על ירידה שבין 25% ל-50% במספר ההתאבדויות במדינו שלקחו על עצמן והקימו את מה שאנחנו עכשיו עושים – תוכנית לאומית שהממשלה מתחייבת עליה, שכל הציבור מתחייב עליה, שאנחנו לוקחים את זה כמטרה.

יעל גרמן: אז אני מודה ליושב-ראש הוועדה סלומינסקי על כך שנתת לנו את הבמה.

יעל גרמן: יושבים כאן נציגי המשפחות השכולות ויושבים כאן עוד אנשים יקרים שעוסקים בזה.

יעל גרמן: אני מאוד מאוד מקווה שבשנה הבאה, ביום שנציין את האובדנות, נבוא וכבר נדבר על ירידה במספר המתאבדים.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה לשרה ולך, אברהם.

ניסן סלומינסקי: לפני שאתה מדבר אני רוצה להגיד שהחיבור שלך יחד עם שרת הבריאות זו עוצמה בלתי רגילה.

ניסן סלומינסקי: אתה בדרך השקטה והיא בדרך שלה, אבל שניכם זו עוצמה בלתי רגילה ואנחנו, כוועדה, נעשה כל מה שאנחנו יכולים כדי לסייע.

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל רוצים מאתנו רק כסף, אבל יש לנו גם יכולת לפעמים לסייע חוץ מכסף.

ניסן סלומינסקי: תמיד תמצאו בנו מי שיכולים גם לשמוע, גם לעזור בכל תחום שאפשר.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת אברהם מיכאלי, בבקשה.

אברהם מיכאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אברהם מיכאלי: אני מודה לך שקיימת את הדיון הזה.

אברהם מיכאלי: מאיר שאל מה הקשר שלנו לוועדת הכספים.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, הקשר שלנו לוועדת הכספים הוא שלפני חמש שנים ועדת הכספים היא הראשונה שהתגייסה לתת תקציב ראשוני.

אברהם מיכאלי: חבר הכנסת ליצמן אמר: מה זה אין כסף?

אברהם מיכאלי: קרא למישהו מהאוצר ואמר: שים כסף.

אברהם מיכאלי: אגב, אני תמיד מציין את חברי רן כהן, שהיה לפני יו"ר השדולה.

אברהם מיכאלי: לא היה כסף, ויש פה משפחות שעוסקות, במצבן הלא נעים אחרי מה שקרה, בהתנדבות.

אברהם מיכאלי: יש פה עמותה שנקראת "בשביל החיים", הם עוסקים במניעה חוזרת באותן משפחות, לצערנו, וגם לעזור לאלה שלצערם האסון הזה קרה להם, איך להתמודד עם האסון.

אברהם מיכאלי: השרה הזכירה את הנתונים.

אברהם מיכאלי: הנתונים הם קשים.

אברהם מיכאלי: לא היה נעים לדבר במשך הרבה מאוד שנים, כי קוראים לזה "מחלה מידבקת" או אם מדברים על זה, חלילה, מגבירים את התופעה.

אברהם מיכאלי: כל המומחים והמחקרים העידו שההתעסקות בצורה חכמה דווקא מונעת ולא מגדילה ומחמירה.

אברהם מיכאלי: לכן, כשאנחנו מקיימים היום את היום הבין-לאומי זה הרבה למען התודעה, וגם למען סיוע.

אברהם מיכאלי: אני רוצה שהכנסת לא תתעסק תמיד רק בדברים שהם השואו.

אברהם מיכאלי: אנשים לא רוצים להתעסק בדברים כאלה, אבל השדולות קיימות בשביל לשים את הדברים על השולחן כי הרבה פעמים אנחנו, כשרים וכחברי כנסת, לא מביאים את הנושאים האלה לחקיקה.

אברהם מיכאלי: לכן, תפקיד השדולה הוא לשים את הדברים האלה בחזית.

אברהם מיכאלי: הממ"מ הוציא חוברת עדכנית לפני כשבועיים-חודש, שמשקפת את כל הנתונים.

אברהם מיכאלי: הנתונים הם קשים.

אברהם מיכאלי: אסור לנו לעבור על זה כעל עוד נושא בסדר היום, כי כל המציל נפש אחת – מי כמוך, אדוני היושב-ראש, מבין את החשיבות של זה.

אברהם מיכאלי: השרה היא זו שנרתמה בקדנציה הזו, מעבר לכל ציפייה שלי, ולכן אני משבח אותה.

אברהם מיכאלי: כעת היא מובילה את הגיבוש של ההחלטה שאנחנו נלחמים עליה – אני לפחות נלחם כבר חמש שנים – יש הצעת מחליטים שהיא מביאה לממשלה.

אברהם מיכאלי: היא צפתה לתקצוב, אני שומע בשורות טובות בכיוון הזה.

אברהם מיכאלי: אבל אנחנו צריכים את העזרה שלך, אדוני היושב-ראש.

אברהם מיכאלי: שאלת אותי למה באתי אליך - אצלי לא יוצאים בלי לתרום משהו – בשביל הלחץ שלך על האוצר, ויש לנו מספיק אמצעים.

אברהם מיכאלי: אני יודע שאתה יודע לדבר בשפה הכי יפה איך לתקצב את הדברים החשובים.

אברהם מיכאלי: מדובר פה בפיקוח נפש ממש.

אברהם מיכאלי: על פי כל המחקרים שנעשו, איפה שנעשה ניסיון של מניעה - המספרים ירדו.

אברהם מיכאלי: היום מנסים להתאבד 16 או 18 איש, כי הנתון הוא של 500 מתאבדים בשנה.

אברהם מיכאלי: ד"ר לב אמר בבוקר שיש אפילו נתונים של 30% תוספת על ה-500, שלא כתוב באף מקום שזו התאבדות.

אברהם מיכאלי: אנחנו מדברים פה במספרים מפחידים.

אברהם מיכאלי: אם אנחנו מונעים, כמו שהצבא מנע וכמו איפה שהפיילוט פעל - זה תפקידנו וזו חובתנו כחברי כנסת להביא את הנושא לתשומת הלב של כל מי שעוסק בדברים הכי חשובים אחרים, אבל פה אנחנו מדברים בסוגיה מאוד חשובה.

אברהם מיכאלי: אני מודה לכל הצוות הגדול – יש פה עמותה שנקראת "בשביל החיים", רק לראות מי נמצא שם.

אברהם מיכאלי: אלה אנשים שהם מלח הארץ, אנשים הכי טובים.

אברהם מיכאלי: זה קורה, לצערנו, בכל המשפחות, אין לזה מגזר.

אברהם מיכאלי: השרה הדגישה כמה מגזרים שהם בעייתיים יותר – צריך לעזור להם יותר.

אברהם מיכאלי: אבל בוועדות שבהם דנים בנושא היום אנחנו רוצים לעורר את הנושא, להגיע לפתרונות, שנוכל להגיד שאת שלנו עשינו.

אברהם מיכאלי: אני מודה לך.

ניסן סלומינסקי: הבנתי שבאופן טבעי זה נמצא בכמה משרדים, שגם קשורים.

ניסן סלומינסקי: אצלנו יש כלל: "קדרא דבי שותפי לא חמימא ולא קרירא".

ניסן סלומינסקי: הכוונה שקדירה של שני שותפים לא תהיה חמה ולא קרה כי כל אחד סומך על השני.

ניסן סלומינסקי: כשזה משותף לכמה כל אחד חושב שהשני יוביל, כאילו האחריות היא לא עליו.

ניסן סלומינסקי: אם תיקחי את את האחריות - - -

יעל גרמן: משרד הבריאות מוביל את זה.

ניסן סלומינסקי: תעשו תקציב לכל הפעילות, כל משרד יצטרך להביא את שלו ואני אשמח להיות חלק מהעניין ולראות איך אנחנו יכולים להגדיל את זה ככל האפשר.

ניסן סלומינסקי: אבל תקציב אחד, לא שלכל משרד יהיה תקציב נפרד.

ניסן סלומינסקי: תקציב אחד, וכל משרד יצטרך לתת את החלק שלו ואת מנווטת את העסק.

יעל גרמן: בהחלט.

יעל גרמן: אני רק רוצה להעיר שביקשנו ממשרד האוצר שיתקצב, כדי שלא ייווצר מצב שכל משרד צריך להוציא מכיסו.

יעל גרמן: היום יש שר שמוכן ומחויב, ומחר יהיה שר שזה לא יעניין אותו ויעביר את זה לנושא אחר.

יעל גרמן: אבל אם המדינה לוקחת את זה וזו תהיה החלטת מחליטים, ואם התקצוב הוא של המדינה - וכך זה - משרד האוצר נותן תקציב למשרדים, וזה מה שיבטיח שהתוכנית הזאת תהיה ברת קיימא.

ניסן סלומינסקי: את צודקת.

ניסן סלומינסקי: עצתי גם שתיקחי גם מכל משרד וחוץ מזה גם מה שאמרת - שהאוצר יתקצב.

ניסן סלומינסקי: תמיד יהיה רק רווח ולא כמעט שר שקשור לעניין שיוכל לעמוד נגד זה, שייתן כמה מיליונים.

ניסן סלומינסקי: יש משרדים שלא ירגישו בזה אפילו, הם ייתנו.

ניסן סלומינסקי: וחוץ מזה, שהאוצר יעשה את מה שהוא צריך.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, שני הדברים האלה.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, אדוני.

<אבשלום אדרת: הגעתי לעמותת "בשביל החיים" משום שבני התאבד לפני 16 שנים, בזמן השירות הצבאי.

<אבשלום אדרת: מה שאני יודע היום בצורה די ודאית, שאם היו נעשות הפעולות שהצבא נוקט בהן עכשיו, כנראה שזה לא היה קורה.

<אבשלום אדרת: האמת היא שרק אחרי ההתאבדות נחשפתי לנתונים המזעזעים האלה.

<אבשלום אדרת: חשבתי שישנם בארץ כמה עשרות, לכל היותר, שמתאבדים.

<אבשלום אדרת: לא העליתי על דעתי שמדובר במאות ואלפי ניסיונות התאבדות.

<אבשלום אדרת: אתי בעמותה – וחלק מהאנשים יושבים כאן – זה משפחות רגילות, נורמטיביות לגמרי, שנפל עליהן האסון הזה והן לא יודעות מאיפה זה נפל עליהן.

<אבשלום אדרת: אנחנו פה כדי לדאוג שזה יקרה אצל כמה שפחות משפחות.

<אבשלום אדרת: אנחנו מאוד מתרגשים.

<אבשלום אדרת: אנחנו מתרגשים, קודם כול, שמשהו שאנחנו מדברים עליו כבר שנים, סוף סוף נראה שהוא יוצא לדרך.

<אבשלום אדרת: כל הכבוד לשרת הבריאות וכל הכבוד לחבר הכנסת מיכאלי, שהביאו את זה למצב שהביאו את זה.

<אבשלום אדרת: ההתרגשות היא גדולה כי אין ספק שהשיח מתחיל להשתנות.

<אבשלום אדרת: עד לפני כמה שנים אף אחד לא רצה לדבר על זה בכלל.

<אבשלום אדרת: גם היום - רצינו שדיון כזה יהיה בוועדת החינוך, וחבר הכנסת מצנע חושב שלא נכון לדבר על זה.

<אבשלום אדרת: אז גם היום ישנם אנשים שחושבים שזה לא נכון לדבר על זה.

<אבשלום אדרת: כל המחקרים מראים שדיבור על התאבדות, דיבור אחראי בנושא הזה של התאבדות, מביא למניעה, כי אנשים במצוקה מחפשים עזרה ומוכנים לדבר על מה שכואב להם ומה שהם סובלים, וכך אפשר למנוע את ההתאבדות.

<אבשלום אדרת: אנחנו גם יודעים שלא כל השרים בנפש חפצה הולכים לתוכנית הזאת.

<אבשלום אדרת: יש לנו בעיה עם משרד החינוך.

<אבשלום אדרת: הנושא הזה הוא - - -

יעל גרמן: לא, לא.

יעל גרמן: בנפש חפצה ובשמחה רבה הוא בא והצטרף.

<אבשלום אדרת: אוקיי.

<אבשלום אדרת: אני מאוד נקווה שנראה את ההשלכות של זה בשטח, כי דווקא בבתי-הספר הנושא הזה מאוד בעייתי.

<אבשלום אדרת: מורים מפחדים מהנושא - - -

ניסן סלומינסקי: זה סיפור נפרד.

ניסן סלומינסקי: השר עצמו, למרות שיש לנו אולי חילוקי דעות, בפן האישי שלו – נושאים כאלה, קשה לי לדמיין שהוא לא נרתם.

ניסן סלומינסקי: כי אני יודע איך הוא חי, המעשים שהוא עושה.

<אבשלום אדרת: הלוואי שנתבדה, שבאמת הוא נרתם, כמו שאת אומרת, בנפש חפצה.

יעל גרמן: הוא נרתם בנפש חפצה.

<אבשלום אדרת: הלוואי שזה מה שיקרה.

<אבשלום אדרת: הזכרת כאן את העובדה שכל כך הרבה צעירים מתאבדים – חייבים לדבר על זה בבתי-הספר, חייבים להיכנס לזה.

ניסן סלומינסקי: זה סיפור נפרד שאני לא רוצה להיכנס אליו, כי את זה יצטרכו לשקול לא כאן ולא אנחנו.

ניסן סלומינסקי: וגם אם הוא לא יחשוב שזה נכון אחרי שהוא יתייעץ, זה סיפור נפרד מכך שהוא עצמו ודאי שיהיה חלק אינטגרלי מהעניין.

ניסן סלומינסקי: צריך לשקול, יכול להיות שיחשבו שלא טוב להתחיל לדבר עם ילדים צעירים, זה יכול לתת להם לפעמים רעיונות.

ניסן סלומינסקי: אני לא נכנס לזה כרגע, אבל זה ודאי לא אומר שהשר עצמו לא בתמונה.

ניסן סלומינסקי: זו מחלוקת שיכולה להיות מחלוקת מקצועית, שתצטרך להיפתר.

<אבשלום אדרת: הציפייה שלנו מוועדת הכספים היא לדאוג לזה שהתקציב הזה לא יהיה חד-פעמי, לא יינתן רק להתחלה, אלא כל שנה יהיה תקציב כזה כדי להמשיך את התוכנית הזאת, כי זו פעולה מאוד מתמשכת וארוכת טווח.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: בועז לב, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: בקצרה, כי אתם צריכים להגיע גם לוועדות אחרות.

<בועז לב: אני רק רוצה לומר את העקרונות של התוכנית.

<בועז לב: התוכנית הזאת מתבססת על הקמת מאגר מידע כדי שנדע איפה זה קורה ואיך אפשר להתערב; להכשיר את שומרי הסף, כדי שנוכל לאתר אותם בציבור ולהכשיר את אנשי הבריאות, המורים והעובדים הסוציאליים; להקטין נגישות לאמצעים קטלניים – נשק, תרופות, מקומות גבוהים; להבטיח רצף טיפול, כדי שאנשים לא ילכו לאיבוד בין חדר המיון לקהילה; לסייע למשפחות שיקיריהן התאבדו; ליזום - - -

זבולון כלפה: יש בתוכנית התייחסות לפער בין המקרים - - -

<בועז לב: תן לי רק לסיים.

<בועז לב: קביעת יעדים.

<בועז לב: לתוכנית הזאת יש מספר אורגנים.

<בועז לב: קודם כול, קמה מועצה לאומית למניעת התאבדויות שתדון בכל התוכניות ותאשר אותן, תלמד אותן אקדמית ותמליץ לממשלה איך להתקדם.

<בועז לב: צוות היגוי של השרים, בראשות שרת הבריאות, צוות בין-משרדי אופרטיבי ויחידה במשרד הבריאות שתכלל את כל הפעילות הזאת.

<בועז לב: בסוף, הצעת מחליטים לממשלה שתביא את זה ותייצר את התמיכה הממשלתית עם הגב לכל התוכנית הזאת.

ניסן סלומינסקי: יישר כוח.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת קלפה, רצית לשאול אותו.

זבולון כלפה: באופן טבעי, ביחס לכל מיני תופעות, בין המקרים שאנחנו יודעים עליהם לבין המקרים שאנחנו לא מדווחים עליהם יש פער גדול.

זבולון כלפה: יש בתוכנית התייחסות או כלים איך מתמודדים עם דבר כזה?

<בועז לב: כן.

<בועז לב: כפי שציינו, ישנו תת-דיווח שאנחנו מעריכים אותו בין 20% ל-30%.

<בועז לב: אנחנו לומדים את התיקים ואת תעודות הפטירה כדי לאתר את אותם מקרים וכדי לראות מה אנחנו יכולים לעשות לגבי איכות הדיווח.

<בועז לב: אבל התופעה הזאת היא תופעה מאוד נרחבת, ואנחנו מקווים שבאמצעות פעולת המניעה נגיע גם לאותן אוכלוסיות.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת אלעזר שטרן, רצית לומר משהו?

אלעזר שטרן: אין לי הרבה מה להוסיף, במיוחד בהתחשב בלחץ הזמן.

אלעזר שטרן: יש לצבא יתרון בזה, בנושא של תחקיר, של מוכנות הסביבה לחשוף את עצמה בשביל לתחקר את הדברים האלה, כדי שבאמת יוכלו להקיש ממקרה על מקרה או ללמוד.

<מיכל: שמי מיכל.

<מיכל: נעזרתי בעמותת "בשביל החיים" ורציתי להגיד שהם הצילו את חיי משפחתי במידה רבה, כי מהרגע הראשון זו העזרה היחידה שקיבלנו, עזרה גם בטיפול פרטני וגם בקבוצות תמיכה.

<מיכל: מבחינתנו, הם ממש הצלה, עד היום - אנחנו כבר שנתיים אחרי.

<מיכל: זו עמותה שיש לה הרבה ניסיון וכדאי מאוד להשתמש בניסיון שלה ולתקצב אותה כיאות, כי אני ממש מרגישה שהם הצילו את חיי.

ניסן סלומינסקי: יישר כוח.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שכל האחרים גם היו רוצים להגיד בדברים האלו, אבל אני לוקח אותך כמייצגת.

ניסן סלומינסקי: בוודאי שאנחנו יודעים את החשיבות של העמותה ושל כל מה שנערך פה עכשיו.

ניסן סלומינסקי: כמו שאמרנו, ניתן יד כמה שאנחנו יכולים לנושא הזה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, יחד אתך, יחד עם הוועדה החשובה הזאת, נעשה מעקב אחרי האוצר כדי לראות איך מבצעים בפועל.

אברהם מיכאלי: תודה.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

ניסן סלומינסקי: בהצלחה.

ניסן סלומינסקי: אני נועל את הישיבה.