ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 119, 2013-11-25 09:00

דוד צור: בוקר טוב.

דוד צור: אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

דוד צור: כפי שאתם רואים' לא עברתי איזה טרנספורמציה, אני לא אבישי, אני ממלא מקומו של אבישי.

דוד צור: שמי חבר הכנסת דוד צור, ואני אשמש כיושב-ראש הוועדה היום.

דוד צור: אנחנו פותחים בתקנות התעבורה, תשע"ד-2013, בדבר הסדרת השימוש ברכב שניזוק.

דוד צור: אנחנו נשמע את משרד התחבורה ראשית, אחרי זה נשמע אם יש הערות כלליות.

דוד צור: מי שבבקשה רוצה להתייחס, שיירשם אצל מנהלת הוועדה, אצל לאה ורון, ואנחנו נשמע אותו.

דוד צור: ולאחר מכן נעבור להקראות ואז אפשר להעיר על סעיף סעיף.

דוד צור: מי במשרד התחבורה?

דוד צור: כן, רק תציגי את עצמך בבקשה לפרוטוקול.

<שרית זוכוביצקי-אורי: שרית זוכוביצקי מהלשכה המשפטית, משרד התחבורה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אני אגיד באופן כללי מה אנחנו מציעים לעגן בתקנות, אני מניחה שעד אז יגיע אבנר, יסביר את הפן המקצועי.

דוד צור: נסי רק לדבר למיקרופון.

דוד צור: תזוזי טיפה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: כן, אני מתנצלת.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אני מקווה שלא ייעלם לי הקול בינתיים.

<שרית זוכוביצקי-אורי: תקנה 309 עוסקת ברכב שניזוק באופן שמחייב בדיקת התיקון.

<שרית זוכוביצקי-אורי: כיום שכשרכב ניזוק במרכיבים שמפורטים בתקנה, אחרי שהמוסך מסיים את התיקון הרכב מובא לבדיקה במכון בדיקה, זה מוסך בעל רישיון לדבר הזה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: בצו הפיקוח לצרכנים ושירותים שמסדיר את הרישיונות למוסכים יש סוגים שונים של מוסכים, המוסך לבדיקת רכב לאחר תאונה הוא אחד מאלה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: המקצוע הוא מוכר, סמל המקצוע 300, ואנחנו נותנים לו רישיון לבדוק רכב לאחר תאונה, לאחר שאנחנו בודקים שיש לו ציוד, כוח אדם ומקום מתאים לבדיקה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: רכב שניזוק באופן שמפורט בתקנה 309 צריך להיבדק במכון בדיקה כזה, וזה המצב המשפטי היום.

<שרית זוכוביצקי-אורי: היום גם חל איסור להשתמש ברכב הזה עד לביצוע הבדיקה, וחלה חובה על המפעל לדווח לרשות הרישוי אם לא בוצעה הבדיקה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: מה שאנחנו מציעים במסגרת התיקון הזה זה לחדד את מרכיבי הנזק שמחייבים היום בדיקה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אנחנו מציעים לעשות עוד דבר, וזה כאשר לרכב נגרם נזק, מה שאנחנו קוראים "נזק בטיחותי", דהיינו מתוך כלל המרכיבים שמהווים את הנזק שמחייב בדיקה, יש מרכיבים שאנחנו חושבים שהאזרח צריך לדעת עליהם.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זאת אומרת, אם רכב ניזוק ותוקן והמשמעות היא רכב שניזוק כהלכה, בכל אופן צריכה להיות אינדיקציה לאזרחים שהרכב הזה עבר תאונה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אז מה שאנחנו מציעים לעשות זה לחייב מוסכים שבדקו רכב כזה ושמאי רכב לדווח לרשות הרישוי שלרכב נגרם נזק בטיחותי, והדבר הזה יירשם ברישיון הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אורי: וכך תהיה אינדיקציה למי שמעוניין לקנות את הרכב, שלרכב נגרם נזק.

<שרית זוכוביצקי-אורי: תיכף אנחנו נקריא גם שינויים לאורך הדרך, כי כשהפצנו את התקנות שמענו הערות והתייחסנו אליהן, וחלק מההערות קיבלנו, חשבנו שהן במקומן.

<שרית זוכוביצקי-אורי: ולכן אנחנו גם למעשה חילקנו הצעה שלנו כדי שיהיה - - -

<לאה ורון: הנוסח שהבאתם חולק לכל המוזמנים, וזה הנוסח עם התיקונים שהצעתם.

<שרית זוכוביצקי-אורי: שהם בעקבות המפגש שלנו עם הגורמים הרלוונטיים.

<שרית זוכוביצקי-אורי: נפגשנו עם לא מעט גורמים לקראת הדיון הזה – עם איגוד המוסכים, עם איגוד חברות הביטוח, עם המועצה לצרכנות ועם השמאים.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זאת אומרת, כל הגורמים הרלוונטיים כדי להגיע כמה שיותר מתואמים.

<שרית זוכוביצקי-אורי: כמובן לא הצלחנו להגיע במאה אחוז.

<שרית זוכוביצקי-אורי: ואנחנו חושבים שהנוסח הזה בכל זאת מבחינתנו משקף את הדברים שחשבנו שיכולים להיות מתוקנים ולענות על חלק מהצרכים של הגופים ששמענו.

דוד צור: יפה.

דוד צור: נשמע תקנות ראויות מבחינה צרכנית, מבחינת השקיפות.

דוד צור: אם הכול טוב אז למה בכל זאת יש הערות?

דוד צור: קודם כול, אני שמח על הצטרפותו של חבר הכנסת מקלב וחבר הכנסת רונן הופמן שפה מהתחלה.

דוד צור: תיכף נשמע אתכם, רק אני רוצה לשמוע קודם כול את ההערות הכלליות, אם יש כאלה.

דוד צור: רונן לוי, יושב-ראש איגוד המוסכים?

<רונן לוי: כן.

<רונן לוי: אנחנו הסכמנו בשלב השימועים לכך שאנחנו מתחילים בעצם בצעד קטן.

<רונן לוי: אומנם מבחינתנו זה צעד קטן ולא צעד מושלם של כל המכוניות שנסחרות כ"אובדן להלכה", יש כ-20,000 מכוניות כאלה בשנה.

<רונן לוי: אלה מכוניות שלא נבדקות ועולות על הכבישים ומתוקנות במוסכים לא חוקיים.

<רונן לוי: וכרגע מה שאנחנו רואים כאן, יש כאן כמה בעיות שלא דיברנו עליהן ואנחנו רוצים להכניס להן תיקונים.

דוד צור: זה אולי בשלב ההקראה, לא?

דוד צור: הערות כלליות?

<רונן לוי: ההערה הכללית היא קודם כול שחשוב שכבר יש איזשהו צעד שיהיה רישום ברישיון הרכב, אנחנו בעצם עובדים על זה כבר הרבה שנים שתהיה הערת אזהרה ברישיון הרכב לרכב שנגרם לו נזק תאונתי, וזה חשוב מאוד כרגע שאנחנו פה והולכים קדימה.

<רונן לוי: זה דבר ראשון.

<רונן לוי: אני רק מזכיר שגניבות הרכב במדינת ישראל רובן הולכות לפירוקי רכב על מנת להשיג חלפים לאותם רכבים שהם רכבי "אובדן להלכה", לאותן 20,000 מכוניות, זה גם מגדיל את גניבות הרכב.

<רונן לוי: וככל שנצמצם את התופעה הזו ונשתמש במורשים לתיקון הרכב, ונגיע עם מכוניות למוסכים מורשים ולשמאים מורשים, וששמאים יבדקו את הרכב לאחר התיקון, אנחנו בעצם נצמצם גם את התופעה של גניבות הרכב וגם נצמצם את העניין הזה שרכב מגיע לא בטיחותי לכביש.

<רונן לוי: ואנחנו כמובן נעיר תוך כדי, אם אתה תיתן לנו.

דוד צור: בוודאי.

דוד צור: אוקיי.

אורי מקלב: קודם כול, אם אפשר רק שאלה.

דוד צור: אפשר, ודאי.

אורי מקלב: כשאנחנו מדברים על תקנות, אנחנו מדברים היום על רכב "טוטאל לוס" או על "אובדן להלכה"?

<שרית זוכוביצקי-אורי: לא זה ולא זה.

דוד צור: לא, מדובר על רכבים שעברו - - -

אורי מקלב: כן.

אורי מקלב: אבל יש בזה כמה דרגות.

דוד צור: בוודאי רכב שעבר "טוטאל לוס" ואחרי זה מישהו טיפל בו ותיקן אותו והעלה אותו חזרה לכביש.

<אבנר פלור: אסור לעלות לכביש.

אורי מקלב: אז זה ברור, התקנות האלה קיימות היום כבר.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על רכב עם 50% או 60% נזק.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אנחנו לא מדברים על אחוזי נזק בכלל.

<שרית זוכוביצקי-אורי: ולכן אנחנו לא מדברים על "אובדן להלכה" שהוא מונח ביטוחי.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אנחנו מדברים על אובדן שיש לו אלמנטים של בטיחות.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זאת אומרת, מבחינתנו אם רכב ניזוק במרכבים האלה, התיקון שלו מחייב בדיקה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: "אובדן להלכה" זה מונח ביטוחי.

אורי מקלב: השאלה אם כל "אובדן להלכה", מה שמוגדר היום מונח ביטוחי, האם התקנות האלה יחולו עליו?

אורי מקלב: אדוני, אם תרשה לי דקה, בגלל איזה דיונים שקיימנו בעבר בנושאים האלה, בוודאי בפניות הציבור, אז אולי טיפה זה יאיר את עינינו כולנו.

אורי מקלב: יש מה שאדוני אמר "טוטאל לוס", פגיעה ברכב "טוטאל לוס", שזה יכול להיות מ-100% נזק, 80% נזק, ויש "אובדן להלכה".

אורי מקלב: "אובדן להלכה" מדבר על רכבים שניזוקו נניח, ניקח דוגמה ב-50%.

אורי מקלב: עכשיו, תשמע דבר מעניין.

אורי מקלב: ניקח דוגמה רכב שווה 200,000 שקל והוא ניזוק ב-100,000 שקל, השמאי שם את הנזק ב-100,000 שקל.

אורי מקלב: אני לא ידעתי, לא הבנתי את זה, הייתי מבין שאם הרכב ניזוק ב-100,000 שקל חברת הביטוח תשלם 100,000 שקל על הנזק ובאמת היא תגמור, תסתדר עם הלקוח שלה.

אורי מקלב: מה מתברר?

אורי מקלב: כשהרכב שלך ניזוק ב-100,000 שקל, חברת הביטוח משלמת לך את כל הרכב, נותנת לך את כל ה-200,000 שקל, שזה השווי של הרכב.

אורי מקלב: למה זה שווה לחברת הביטוח?

אורי מקלב: מה שקורה עם הרכב, הרכב הזה נמכר לסוחרי מכוניות, סוחרי המכוניות מתקנים אותו, לצורך הדוגמה רק, ב-20,000 שקל.

אורי מקלב: זה חוזר לכביש, כשאף אחד לא יודע שהרכב הזה ניזוק בכזאת שומה, והוא נמכר אם לא ב-200 – ב-190.

אורי מקלב: מה קרה?

אורי מקלב: חברת הביטוח שילמה 200,000 אבל היא קיבלה בחזרה 140,000 שקל.

אורי מקלב: הרי היא שילמה בסך הכול 60,000 שקל.

אורי מקלב: זה מה שקורה כיום במצב הזה ועשרות אלפי מכוניות עולות על הכביש במצב כזה, חוסר בטיחות.

אורי מקלב: ולא זו אף זו, אלא גם אף אחד לא יודע.

אורי מקלב: דהיינו אותו צרכן פשוט לא יכול לדעת היום אם הרכב הזה עבר כזאת תאונה.

אורי מקלב: אנחנו מצפים היום ממשרד התחבורה שמגיע לתקן תקנות – אני לא רוצה רק מונח מקצועי של סוג של רכב וגלגל מרכב וכל הדברים האלה, אנחנו צריכים להחיל את כל הנושא הזה של "אובדן להלכה" בתוך רישומים כדי שהמידע הזה יבוא לציבור.

אורי מקלב: ואני רוצה לספר לחברים סיפור יותר מעניין.

אורי מקלב: תגיד עכשיו: אולי זה רק נדמה, אולי זה לא נכון?

אורי מקלב: אולי באמת המידע הזה לא נמצא?

אורי מקלב: אנחנו מבקשים את המידע הזה שיהיה פתוח לציבור.

אורי מקלב: אותו אחד שקנה את הרכב הזה כיד שנייה ולא ידע שום דבר, שילם על זה 190,000 שקל, בא לבטח את הרכב, חברת הביטוח לא רוצה לבטח את זה.

אורי מקלב: חברת הביטוח יודעת שהרכב הזה ניזוק "אובדן להלכה" ושהוא היה מבוטח אצלה.

דוד צור: היא לא רוצה לבטח בכלל או לא רוצה לבטח על הגובה הזה?

אורי מקלב: לא, היא לא רוצה לבטח את הרכב הזה.

אורי מקלב: היא אומרת לו שהיא לא רוצה לבטח את הרכב הזה.

אורי מקלב: למה?

אורי מקלב: הרכב הזה הוא "אובדן להלכה".

אורי מקלב: את המידע הזה היא יודעת, בגלל שהיא מכרה את הרכב הזה.

אורי מקלב: כשזה מגיע אליה פעם שנייה כביטוח היא לא מוכנה לבטח את זה.

דוד צור: ברור.

דוד צור: קודם כול, אני מאוד שמח שהצטרפת אלינו להאיר את עינינו, זו הערה נכונה מאוד.

דוד צור: אז אנחנו תיכף נשמע את איגוד חברות הביטוח.

אורי מקלב: אני רק שואל ככה כשאלה: האם המידע שאני אמרתי, האם יש משהו לא נכון בעניין הזה?

<רונן לוי: הכול נכון.

אורי מקלב: אנחנו היום מתייחסים לתקנות, ואנחנו את זה לא מכסים.

דוד צור: תיכף נשמע גם את ההתייחסות של משרד התחבורה וגם איגוד חברות הביטוח.

דוד צור: אבל תודה רבה על ההערה.

דוד צור: אין ספק שהתקנות באות לשפר את המצב הנוהג היום שאף אחד לא יודע כלום.

דוד צור: אבל כנראה שמה שאתה מבקש, וזה אולי בצדק, שתהיה מדרגה נוספת, שהמידע יהיה מידע יותר רחב, יותר שקוף.

דוד צור: ולכן תיכף נשמע, אם כבר הולכים לתקנות כאלה.

אורי מקלב: אני לא רואה שום בעיה שבתוך התקנות יהיה כתוב מונח שהוא יותר מקצועי שבאמת יכסה וגם יחיל את כל ה"אובדן להלכה".

דוד צור: תיכף נשמע את משרד התחבורה בעניין הזה.

דוד צור: רוצים להגיב לזה עכשיו?

דוד צור: כן, אז בואו תגיבו, בבקשה.

<אבנר פלור: כמו שנאמר פה, הניסוח שנמצא בטיוטת התקנה בעצם זה מושג מקצועי.

<אבנר פלור: המושג שאתה אמרת "אובדן להלכה" 50% או אם השמאי קובע, לפעמים זה גם פחות מ-50%, גם ב-20% או 30% או 40%, מבחינת הפרקטיקה איך שהתקנה מתייחסת אליו, היא אומרת או 50% או שהשמאי קובע שזה "אובדן להלכה".

<אבנר פלור: היות שהנושא הזה הוא מסחרי ולא רק מקצועי, אנחנו התייחסנו פה להיבט המקצועי מאה אחוז נטו.

<אבנר פלור: עד עכשיו גם זה לא היה.

<אבנר פלור: זאת אומרת, עד עכשיו אותם נזקים שמצוינים בטיוטת התקנה, גם על זה לא היה דיווח לאותו בעל רכב.

<אבנר פלור: עכשיו יהיה הדיווח.

<אבנר פלור: יחד עם זאת, גם באותה ועדה, אנחנו במסגרת חוק רישוי שירותים לרכב הולכים להזהיר את סוחרי הרכב, שגם זה ייתן מענה למה שאתה אומר.

<אבנר פלור: זאת אומרת שכל התהליך יהיה בצורה מוסדרת, שיתקן במוסך מורשה וכל מה שנגזר מכך.

<אבנר פלור: בנוסף, אנחנו גם בתהליך עבודה, ישנה החלטת ממשלה מ-28 באפריל 2013 גם לבצע בתהליך איזשהו מאגר של היסטוריית רכב.

<אבנר פלור: זאת אומרת שזה כולל גם תאונות וכל מה שנגזר.

<אבנר פלור: אבל בתקנה כרגע לא ניתן לכלול את כל מה שאתה אומר, זה בעייתי בשלב הזה.

אורי מקלב: איך זה יופיע קודם כול ברישיון הרכב?

<אבנר פלור: ברישיון הרכב, לפי ההצעה שלנו, נגיע אליה, יופיע: נזק בטיחותי תוקן ונבדק.

אורי מקלב: ומה זה ייתן ללקוח?

דוד צור: אם הוא ירצה לחקור יותר, הוא צריך לבקש.

אורי מקלב: וזה יופיע גם במידע שאתם תתנו לכל לקוח?

<אבנר פלור: ברישיון הרכב.

<מרב תורג'מן: זה יהיה כתוב ברישיון.

<רון מוסקוביץ: אפשר יהיה לדעת לפני הקנייה.

אורי מקלב: אדוני, אני מאוד אשמח אם איגוד המוסכים, האם אפשר לחבר את הדברים?

אורי מקלב: דהיינו שגם מה שמופיע היום, לא יהיה מצב שיהיה "אובדן להלכה" וזה לא יופיע ברישיון רכב.

דוד צור: בוא נשמע את עורכת-הדין ואז נראה.

אורי מקלב: אין התייחסות למונח הזה, אבל תיקונים יש 50% רכב, אני מניח שזה לא דווקא - - -

דוד צור: אני הבנתי את הסוגיה שאתה מדבר.

אורי מקלב: זה צריך להיות פגיעה בשלדה.

דוד צור: האם בתחום הזה של מה שנקרא בעגת העם "טוטאל לוס" לא יהיה - - -

אורי מקלב: יש גם לא "טוטאל לוס".

אורי מקלב: יש "אובדן להלכה", זה לא "טוטאל לוס".

אורי מקלב: זה שלב לפני ה"טוטאל לוס".

דוד צור: לכן אמרתי: בעגת העם.

<שרית זוכוביצקי-אורי: רגע.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אני אסביר מה הקושי.

<שרית זוכוביצקי-אורי: "אובדן להלכה" הוא מונח ביטוחי, דהיינו חברת הביטוח מוכנה לפצות את הלקוח ב-100% מערך הרכב גם אם הרכב הזה לא צריך להוריד אותו מהכביש.

<שרית זוכוביצקי-אורי: הקושי שמתעורר ברישום "אובדן להלכה" הוא שלא כל כלי הרכב מבוטחים, למעשה רק 50% מכלי הרכב מבוטחים.

<שרית זוכוביצקי-אורי: קודם כול זה צריך להקיף את כל הכלים, כי לא יכול להיות שרכב שלא מבוטח וניזוק באותו היקף לא יהיה כתוב לו כלום, ולא יהיה מי שיכתוב ולא יהיה מי שיקבע את זה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: ולכן התקנה הקיימת כיום מדברת על רכיבי נזק.

<שרית זוכוביצקי-אורי: הרישום של "אובדן להלכה" מתייחס אל רכב מבוטח.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אנחנו לא רוצים להיכנס, זאת אומרת אנחנו חושבים שזה לא נכון, קודם כול, להיכנס לסוגיות של ביטוח, כאשר אני לא יודעת היום לגבי "אובדן להלכה" שחברת ביטוח אחת זה ככה, אחרת.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אני לא כל כך מתמצאת מה היום מהווה "אובדן להלכה", זה גם מונח שיכול להשתנות מבחינת הביטוח.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אבל אנחנו צריכים לתת מענה גם לכלי הרכב שניזוקו ולא מבוטחים, והמוסך גילה שיש להם מרכיבי נזק כאלה, ומדובר ב-50% מכלי הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אורי: ולכן המונח הזה של הנזק הוא מונח שיכול להתאים לכלל כלי הרכב במדינת ישראל.

<שרית זוכוביצקי-אורי: הרעיון הוא לתת מידע.

דוד צור: כדי שהלקוח עצמו יחקור.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אנחנו מבחינתנו אומרים: הפרוצדורה הזאת של בדיקת הרכב נועדה להבטיח, לפחות מבחינה פרוצדורלית, שהרכב הזה תוקן ואחר כך נבדק על-ידי מכון חיצוני, זאת אומרת שהוא לא המוסך המתקן, וזה כדי להבטיח שהרכב תקין, וזה התפקיד שלנו.

<שרית זוכוביצקי-אורי: חוץ מזה אנחנו חשבנו שצריכה הייתה להיות אינדיקציה לגבי הנזק והתיקון שבוצע.

<יערה למברגר: כדי שהקונה יוכל - - -

<שרית זוכוביצקי-אורי: כדי שהקונה יוכל לכלכל את צעדיו.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אבל שוב אנחנו לא יכולים שיהיה כאן איזה משהו שהוא לא אחיד.

דוד צור: ברור.

דוד צור: כן, עורך-דין זאב פרידמן, המועצה לצרכנות.

<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, המועצה הישראלית לצרכנות בירכה על התקנות בנוסחן המקורי.

<זאב פרידמן: בשינויים שהתחוללו בתקנות חלה נסיגה שהיא מאוד מאוד משמעותית, משום שהיא מרווחת באופן לטעמנו דרמטי את המידע או את הווידוא שהמידע אכן יגיע לצרכנים.

דוד צור: נסיגה זה מונח צבאי.

דוד צור: יש מה שנקרא היערכות מחדש, אז זו הייתה התאמה, התאמת התקנות.

<זאב פרידמן: מעבר להסכמה שיש לנו עם חבר הכנסת מקלב בנושא של נזקים קרדינליים לרכב גם אם הם נזקים כלכליים, אבל אם ניכנס רק בנגיעה קלה בהגדרה של הנזק הבטיחותי, אילו היה נכתב ברישיון הרכב "נזק בטיחותי", בביטוי הזה ניחא לנו.

<זאב פרידמן: אבל מה אנחנו אומרים?

<זאב פרידמן: אנחנו צריכים "נזק בטיחותי מהותי", ועכשיו יתחיל הוויכוח מהו כן מהותי ומהו לא מהותי, ומה כן ייכנס ומה לא ייכנס, ומה הצרכן כן יידע ומה הוא לא יידע.

<זאב פרידמן: ולא יחסרו אנשים שיבואו וישכנעו אותו: תשמע, זה תוקן, זה כבר הכול פיקס, והחלק הזה הוא כן והחלק הזה הוא לא.

<זאב פרידמן: הנוסח המקורי נתן תמונה קצת יותר – לא קצת, נתן תמונה מדויקת של הנזקים שאירעו ברכב.

<זאב פרידמן: נעשה כאן ריכוך מאוד מאוד מאוד רציני, שלטעמנו פוגע בזכות של הצרכן לדעת.

דוד צור: כן.

דוד צור: מי עוד רצה לדבר?

דוד צור: כן.

<שלמה תוסייה-כהן: שלמה תוסייה-כהן מאיגוד השמאים.

<שלמה תוסייה-כהן: אני רוצה להתייחס שוב לשאלה של "אובדן להלכה".

<שלמה תוסייה-כהן: אנחנו מסכימים שהמונח "אובדן להלכה" לא מתאים כאן מאחר שהוא מונח ביטוחי.

<שלמה תוסייה-כהן: אבל המהות שלו, אפשר להחליף אותה בשנייה אחת, והיא מדברת על כך שרכב שעבר תאונה שהנזק שלה הוא מעל כך וכך אחוזים – וזה לא משנה אם ייקבע פה 20%, 50%, 40% – הנזק הזה, שהוא קיים גם ברכב מבוטח וגם ברכב לא מבוטח, גם ברכב שהוכרז "אובדן להלכה" וגם ברכב שלא הוכרז "אובדן להלכה", הוא נזק מהותי שהצרכן, ואני בטוח שהמועצה תסכים אתי, צריך לדעת על זה.

<שלמה תוסייה-כהן: ולכן הוא גם עדיף על פני ההגדרה של "נזק בטיחותי מהותי".

<שלמה תוסייה-כהן: כי מה הוא מהותי?

<שלמה תוסייה-כהן: אף אחד לא יודע.

<שלמה תוסייה-כהן: אנחנו נכתוב היום פה – אתם תכתבו – בתקנה "נזק מהותי", ובסופו של דבר זה יגיע למוסך ולא יהיה כלל מנחה איך להחליט האם הנזק הוא מהותי או לא.

<שלמה תוסייה-כהן: יישב הבעלים של הרכב, יישב המוסכניק וינהלו איזשהו דו-שיח, האם הנזק שעבר הרכב שלו הוא מהותי או לא מהותי?

<שלמה תוסייה-כהן: אם אנחנו נצמיד לדבר הזה ערך מספרי - - -

דוד צור: אני רק צריך לסכם עד כאן את הדברים.

דוד צור: אז יש כאן תקנות שבעצם קודם כול משפרות מאוד מהמצב הקיים, שעד עכשיו לא היה כלום, ובעצם מטילות את ה-onus להמשך הבדיקה ונותנות לו איזה סוג של תמרור, אומרות לו: תשמע, יש בעיה ברכב הזה, תדע לך, זכותך לקנות או לא.

דוד צור: ואז הוא אמור לעשות יותר את החקירה נאמר המעמיקה כדי להבין מה בדיוק מהות הנזק, שזה אמור להיות נאגר במקום כלשהו שיהיה זמין לו.

דוד צור: אני לא יודע, אני חושב וזו דעתי, אני די מקבל את העניין שלא צריך להיות פירוט ברישיון הרכב לגבי גובה הנזק, מהות הנזק, אלא לומר לו: הרכב הזה עבר משהו.

דוד צור: מפה חובת הבירור נאמר הגדולה יותר עליך.

דוד צור: ולכן המועצה לצרכנות רוצה פה איזה התערבות יותר נאמר דרקונית של המדינה בשימת התווית.

דוד צור: לכן אני אומר: יש פה לדעתי איזה איזון נכון בין מידת ה - - -

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש - - -

<זאב פרידמן: אדוני היושב ראש - - -

דוד צור: אבל זו דעתי.

דוד צור: רק שנייה, אני אתן לכולם לדבר, אבל אני רוצה לעשות מחזור נוסף.

דוד צור: אין מה להתווכח אתי, אני אומר: אפשר לבקש תוספת וכן הלאה.

אורי מקלב: כן.

אורי מקלב: ההנחיה להם.

דוד צור: אני רוצה לשמוע רגע את איגוד חברות הביטוח אולי בעניין הזה.

דוד צור: שמואל.

<שמואל מלכיס: אני מעדיף שבתיה תדבר, בתיה לונדון.

דוד צור: אוקיי, בתיה.

דוד צור: אני לא ידעתי שבתיה – הייתי נותן לבתיה לפניך, שמואל.

<שמואל מלכיס: אני יודע שאתה מנומס.

דוד צור: בתיה, רק תציגי את עצמך.

<בתיה לונדון: עורכת-דין בתיה לונדון.

<בתיה לונדון: אני יושבת-ראש ועד ענף רכב באיגוד חברות הביטוח וסמנכ"ל ב"מנורה מבטחים".

<בתיה לונדון: איגוד חברות הביטוח מבין את הצורך ליידע את הציבור בעובדה שהרכב עבר נזק בטיחותי מהותי על מנת שהציבור של רוכשי הרכב הפוטנציאליים ייזהרו בקנייה.

<בתיה לונדון: מי שחושב שהנזק הזה הוא נזק שמצריך בדיקה, ילך למכון בדיקה ויבדוק את הרכב לפני הקנייה.

<בתיה לונדון: זה מקובל וזה הגיוני.

<בתיה לונדון: אבל משום מה, המועצה לצרכנות שוכחת שציבור הצרכנים מורכב משתי קבוצות – קבוצת הקונים וקבוצת המוכרים.

<בתיה לונדון: אם אנחנו נפגע בקבוצת המוכרים פגיעה ממשית כתוצאה מנזק קטן שהוא לא מהותי, כל נזק שהוא לחלקים שהוגדרו על-ידי משרד התחבורה, אנחנו כמובן נוריד בצורה מהותית את ערך הרכבים.

<בתיה לונדון: רכב כזה אי-אפשר יהיה למכור אותו.

<בתיה לונדון: ואני מזכירה לכולנו ש-50% מהרכבים אינם מבוטחים.

<בתיה לונדון: זאת אומרת, מילא שחברת הביטוח סופגת נזק של רכב שעבר תאונה והיום קשה לה למכור אותו.

<בתיה לונדון: אבל תחשבו על כל בעלי הרכבים שאין להם ביטוח.

<בתיה לונדון: חייב להיות איזשהו איזון בין הפגיעה במוכר לבין המידע שהקונה צריך לקבל.

דוד צור: אני מבין את זה.

דוד צור: עורכת-הדין לונדון, אולי תתייחסי לאמירה של חבר הכנסת מקלב לגבי חוסר הרצון של חברות הביטוח לבטח את הרכבים שהם בעצמם מוכרים במחיר מלא או כמעט מלא?

<בתיה לונדון: בעיקרון כל חברת ביטוח יש לה שיקול דעת להחליט מה היא מבטחת ומה לא.

דוד צור: תשובה יפה.

דוד צור: האם יש פעמים שהיא כן מחליטה לבטח?

<בתיה לונדון: בוודאי.

<בתיה לונדון: אני יכולה כמובן לדבר על "מנורה".

<בתיה לונדון: ב"מנורה" במקרים שיש לנו ספק אם לבטח אם הרכב או לא, כאשר לא אנחנו תיקנו את הרכב אלא אולי חברה אחרת או אולי באמת רוכש שרידים, אנחנו מעבירים את הרכב בדיקה.

<בתיה לונדון: וברגע שאנחנו מעבירים אותו בדיקה והוא תקין, אנחנו מבטחים אותו.

דוד צור: זאת אומרת, זו לא החלטה גורפת לא לבטח?

<בתיה לונדון: אני לא מאמינה שיש חברת ביטוח אחת שהחליטה באופן גורף לא לבטח רכבים אחרי "אובדן להלכה".

<בתיה לונדון: אנחנו שמים מקל בגלגלים של עצמנו.

דוד צור: את יכולה לחזור לוועדה עם נתונים בנושא הזה?

<בתיה לונדון: אני לא חושבת שיש חברה שרושמת כאשר היא מבטחת, אם הרכב הזה עבר אובדן או לא.

<בתיה לונדון: אין לנו נתונים כאלה.

<בתיה לונדון: אבל אני יכולה לומר שוב, שאני כחברה גדולה שמבטחת רכבים בשוק, המדיניות שלנו היא לבטח את הרכבים.

<בתיה לונדון: ושוב אני אומרת: במקרים שיש לנו ספק, אנחנו מעבירים אותם בדיקה.

אורי מקלב: תראה, אדוני, כמה שבתיה אומרת דברים אמיתיים.

אורי מקלב: חברת ביטוח שיש לה את המידע עושה את השיקול, ולא משנה כלכלי או לא כלכלי, היא רוצה – מבטחת, רוצה – לא מבטחת, לפי שיקול דעת שלה בגלל שהמידע נמצא אצלה.

אורי מקלב: למה לחברת ביטוח מותר שיהיה את המידע, הרי זה מידע כלכלי, זה לא מעבר לזה, והצרכן הפשוט שהשקיע בזה עשרות אלפי שקלים, לפעמים את כל הונו, אין לו את המידע הזה?

<בתיה לונדון: אני רוצה לתקן.

<בתיה לונדון: אני כחברת ביטוח יכולה לדעת אך ורק על הרכבים שלי, שעברו "אובדן להלכה".

אורי מקלב: נכון.

<בתיה לונדון: ולא רכבים שעברו "אובדן להלכה" בחברה אחרת.

<בתיה לונדון: הדרך היחידה לדעת את זה זה דרך הרישיון של הרכב, אם הרכב עבר לבעלות וירטואלית של רוכש רכבים.

<בתיה לונדון: זה כל קונה יכול לראות, הוא יכול להסתכל ברישיון הרכב.

דוד צור: איפה יהיה המידע הזה, שהלקוח, הצרכן, ירצה לברר מה היסטוריית - - -

<בתיה לונדון: המידע רשום ברישיון הרכב.

דוד צור: כן, אבל ברישיון הרכב לא יהיה כתוב מעבר לאיזה נקודה.

אורי מקלב: הוא ידרוש מסמכים.

אורי מקלב: אדוני צודק, הוא ידרוש מסמכים.

<בתיה לונדון: לא, אני אומרת: כיום המידע הזה קיים.

דוד צור: מאיגוד השמאים?

דוד צור: מאיפה?

אורי מקלב: לא, הוא יבקש מאותו מוכר, תגיד לי: הרכב הזה עבר תאונה, עבר תאונה רצינית.

אורי מקלב: אז קודם כול הוא יחליט בכלל אם הוא יקנה את זה.

דוד צור: אם הוא רוצה או לא, כן.

אורי מקלב: אנחנו היום נמצאים במצב שאנשים קנו רכבים תמימים שהיו נראים כרכבים שלא עברו שום תאונה.

דוד צור: אבל התקנה הזאת אמורה לשפר את זה?

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אם יורשה לי דקה אחת כדי להרחיב אולי את הדיון.

אורי מקלב: אנחנו שמענו כאן עד עכשיו שתי תשובות מדוע אנחנו לא מרחיבים את התקנה הזאת.

אורי מקלב: לא התשובה שענו למר זאב פרידמן, תשובות לשאלות שאנחנו העלינו.

אורי מקלב: תשובה אחת הייתה: אין מינוח מקצועי למושג "אובדן להלכה", זה מושג ביטוחי של ביטוח.

<שמואל מלכיס: שמשתנה מחברה לחברה.

אורי מקלב: נכון.

אורי מקלב: בסדר, אני לא מתווכח על זה.

אורי מקלב: דבר שני, שיש עוד לא מעט רכבים, אולי אפילו 50% מהרכבים של המדינה, שהם בכלל לא מבוטחים.

אורי מקלב: עכשיו מנגד, מה הטענה שאנחנו מציפים פה?

אורי מקלב: שני דברים.

אורי מקלב: דבר אחד, יש כאן נושא בטיחותי.

אורי מקלב: תראו מה קורה פה – עשרות אלפים.

אורי מקלב: מה היינו צריכים לעשות כדי למנוע את הדבר הבטיחותי, את הדבר שהוא סכנת נפשות – רכבים שועטים בכבישים, רכבים שהם סכנת נפשות, סכנת חיים באופן אמיתי.

אורי מקלב: ויש כאלה לא מעטים, זה עשרות אלפים שעולים כל שנה חזרה לכביש, שאף אחד לא יודע איך הם תוקנו, שאף אחד לא יודע באיזה מוסכים.

<מרב תורג'מן: זה נכון, אבל זה בדיוק - - -

אורי מקלב: לא, רק רגע.

אורי מקלב: אבל זה לא נותן על הכול, זה נותן על נזקים הרבה יותר גדולים.

אורי מקלב: וזה דבר חשוב.

אורי מקלב: אבל זה עדיין לא מקיף, זה לא מכניס את כל מה שקורה ב"אובדן להלכה".

אורי מקלב: אני אסיים.

אורי מקלב: והדבר השני, שעל הצד, אני לא חושב שזה לא היה צריך להיות נכון, שזה נושא של הגנת הצרכן, שהוא לא דבר של מה בכך בנושא רכב.

אורי מקלב: רכב זה דבר השני היקר בצריכה.

דוד צור: אבל אני חושב שמתבלבלים פה כמה מושגים.

דוד צור: אני חושב שיש פה עניין צרכני לצורך העניין בזווית של השווי, הערך, בנושא של חברות הביטוח.

דוד צור: ויש פה נושא בטיחותי שהתקנות האלה דווקא כן נותנות לו מענה.

דוד צור: זאת אומרת, החובה להעביר אותו דרך מכוני הרישוי או כפי שזה נקרא - -

<מרב תורג'מן: מכוני בדיקה.

דוד צור: - - מכוני הבדיקה, וזה מצוין ברישיון הרכב, זה נותן לנו מענה לנושא הבטיחותי.

<רונן לוי: אבל לא עד הסוף, כי ה"נבדק ותוקן" הוא על חצי בדיקה.

אורי מקלב: לא עד הסוף.

אורי מקלב: זה נותן חלק.

<רונן לוי: כי כריות אוויר, כשהסוחרים האלה דוחפים פנימה ואתה קונה אוטו עם כריות אוויר ואין לך כריות אוויר באמת, אותו לקוח מסכן שקונה מאותם סוחרי רכב.

<רונן לוי: ואפשר לכתוב "נבדק ותוקן".

דוד צור: אני לא מקבל את זה.

דוד צור: אני לא נכנס עכשיו בכלל אם הוא בדק מספיק שמן בברקסים או לא.

<רונן לוי: לא, זה חלק בטיחותי.

<רונן לוי: אתה לא היית מוכן לקנות - - -

דוד צור: רגע.

דוד צור: כריות אוויר זה פריט בטיחותי מהותי.

<רונן לוי: לא בודקים את זה ב-309.

<עזרא שוהם: לא ניתן לבדוק אותו.

<רונן לוי: לא בודקים ב-309.

<רונן לוי: איך אתה רושם "נבדק ותוקן", משהו שאתה לא בודק?

<רונן לוי: אם אתה לא בודק, אל תרשום.

דוד צור: אז אני לא פותח את זה כרגע לדיון, כי זה נעשה בהקראה.

<רונן לוי: אם אתה עושה הערה בראשון, זה בסדר שיש תאונה.

<רונן לוי: אבל אתה לא יכול לכתוב נבדק על משהו שהוא לא נבדק.

דוד צור: אני מעדיף את ההערות האלה בזמן ההקראה.

דוד צור: לא, גם אותך, מר פרידמן, אחרת אני אשאר פה עד הלילה ויש לנו עוד שני דיונים לנהל בוועדות.

דוד צור: אז אני מתחיל, אלא אם כן מישהו בוער לו משהו לומר בהערות הכלליות.

דוד צור: עורכת-הדין לונדון, ממש מילה אחרונה בעניין הזה.

דוד צור: כן.

<בתיה לונדון: לא, יש נושא נוסף שלא דנו בו.

<בתיה לונדון: משום מה התהליך של הדיווח למשרד התחבורה, היום בתקנה כפי שהיא מוצעת, מחולק לשתי קבוצות שונות.

<בתיה לונדון: יש קבוצה אחת של רכבים מבוטחים, ששם חובת הדיווח למשרד התחבורה מוטלת על השמאי.

<בתיה לונדון: ויש קבוצה שנייה שלא מבוטחת, ששם חובת הדיווח מוטלת על מכוני הבדיקה.

<בתיה לונדון: אנחנו כאיגוד חברות הביטוח לא רואה שום סיבה להפלות את הרכבים המבוטחים וליצור לגביהם דרך דיווח שונה.

<בתיה לונדון: השמאי, עם כל ההערכה שאנחנו מעריכים את השמאים, ואנחנו סך הכול ביום-יום משלמים מיליוני שקלים על סמך חוות דעתם - - -

דוד צור: את חושבת שצריך להיות נתיב אחד?

<בתיה לונדון: בוודאי.

<בתיה לונדון: אני לא רואה שום סיבה שמכון הבדיקה שממילא בודק את הרכב בדיקת תקינות, לא ידווח למשרד התחבורה על כך שהרכב עבר את הבדיקה הזאת.

<בתיה לונדון: בשביל מה צריך את השמאי?

<זאב פרידמן: הדרך צריכה להיות גם השמאי וגם המוסך וגם כל מי שרק יכול לדווח.

<זאב פרידמן: זה נזק בטיחותי.

<בתיה לונדון: אם הדרך הזאת טובה לגבי 50% מכלי הרכב במדינת ישראל - - -

דוד צור: אני הבנתי.

דוד צור: אני רוצה לשמוע רגע, מכיוון שאנחנו מדברים על נושא בטיחותי גם, מר מוסקוביץ או מי מאנשיך, האם אתם רוצים התייחסות בעניין הזה, כי עלו פה נושאים גם של בטיחות?

דוד צור: כן, המדען של הרשות.

דוד צור: רק תציג את עצמך לפרוטוקול.

<שי סופר: בוקר טוב.

<שי סופר: ד"ר שי סופר, המדען הראשי של הרשות לבטיחות בדרכים.

<שי סופר: על-פי הספרות המחקרית כשל טכני אחראי על בין 4% ל-8% מהתאונות דרכים.

<שי סופר: אנחנו מסתכלים על הפאי – יש לנו גורם אנושי, תשתית וכשל טכני, זאת אומרת מה שקשור לכלי רכב ומכניקה של כלי רכב, אז התרומה היא בין 4% ל-8%.

<שי סופר: עכשיו, אנחנו מלווים את משרד התחבורה די הרבה זמן, ואנחנו זוכרים שגם ב-2011 היה ניסיון כן להכניס את כל הנושאים הללו של כשלים טכניים או תיקונים שהם תיקונים משמעותיים מאוד.

<שי סופר: אני מסכים לגמרי עם עורכת-דין זוכוביצקי שלא ניתן להכניס את ההיבטים של "אובדן להלכה", משום שאלה היבטים שנקרא להם היבטים ביטוחיים, ויש גם היבטים של תת-ביטוח, זאת אומרת רכבים שלא מבוטחים בביטוח מקיף.

דוד צור: מה לגבי האמירה לעניין כריות האוויר או פריטים נוספים שנדון בהם אומנם בהקראה, אבל יש מצב שבו בעצם זה לא נבדק במכוני הרישוי?

<שי סופר: תראה, בחלק גדול מהמקרים, על-פי רוב המקרים שאנחנו מכירים, ברגע שכרית אוויר נפתחת, אז בדרך כלל קובעים שהרכב הוא "טוטאל לוס" מה שנקרא.

<רונן לוי: מה פתאום?

<שי סופר: זה לפחות בהיכרות שלנו.

<שי סופר: זאת אומרת, אלא אם כן מחליפים את כל המנגנון.

<רונן לוי: גם נתונים זה לא נכון.

<שי סופר: את כל המנגנון אתה מחליף.

<רונן לוי: זה לא נכון.

<שי סופר: למה לא?

<רונן לוי: ככה.

<רונן לוי: רוב המכוניות האלה "אובדן להלכה", תשתמש בנתונים.

<שמואל מלכיס: לרכב בן 20 זה יכול להיות "טוטאל לוס".

<רונן לוי: תשאל את חברות הביטוח פה, זה ממש לא נכון.

<רונן לוי: חד וחלק, שי, לא נכון.

<שי סופר: לא?

<רונן לוי: לא.

<שי סופר: זה הנתונים שהיו לנו.

דוד צור: כן.

דוד צור: אני לא פותח את זה עכשיו.

<רונן לוי: אתה המדען הראשי.

<רונן לוי: כן חשוב או לא חשוב, זאת הייתה השאלה.

דוד צור: אני רק שואל עוד פעם כדי להיות רגועים מבחינת הבטיחות.

<שי סופר: כריות אוויר מאוד חשובות מבחינתנו.

<שי סופר: מאוד מאוד חשובות.

<רון מוסקוביץ: המידע הזה חייב להיות לרוכש, שהרכב עבר תאונה וכריות הבטיחות נפתחו.

<רון מוסקוביץ: זה מידע חיוני.

<שי סופר: חד-משמעית.

דוד צור: איך המידע הזה מגיע לצרכן?

אורי מקלב: ברגע שזה פה.

אורי מקלב: אם זה יהיה בתוך התקנות, אז הוא יברר.

<אבנר פלור: בוא נעשה הפרדה.

<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, יש פה בלבול, אני רוצה לעשות הפרדה.

<אבנר פלור: התקנה מתייחסת למערכות והמכללים שנבדקים במסגרת 309 – התקנה בכללותה.

<אבנר פלור: לגבי הרישום ברישיון הרכב, זה מערכות, לא כל המערכות שנמצאות היום בתקנת משנה (א) נכנסות לרישיון הרכב במסגרת הנזק הבטיחותי, ישנו צמצום.

<אבנר פלור: אבל אי-אפשר, כמו שהציגה גם מאיגוד חברות הביטוח, יש פה נושאים שלא כל דבר מחויב להיות במסגרת רישיון הרכב.

<אבנר פלור: ממילא גם בעל הרכב מחויב, ישנם 50 מכוני בדיקה או יותר או פחות, שהוא יכול לבצע בדיקה של הרכב טרום הקנייה.

<אבנר פלור: זאת אומרת, יש איזושהי אחריות גם עליו.

<אבנר פלור: יש גם את הכלים באותם מכונים, יש שם נהלים מסודרים, ואנחנו הולכים גם לשפר את הנהלים בעקבות ההתפתחות הטכנולוגית של המכשור והציוד.

דוד צור: אני הבנתי את זה.

דוד צור: אני לא רוצה להתעמק בזה עכשיו.

דוד צור: לא, אני לא אתן לך זכות עכשיו, אני חייב לעבור להקראה.

דוד צור: מה לגבי ההערה של הנתיב של שמאים אל מול מכוני הרישוי – למה זה שני ערוצים?

<אבנר פלור: כמו שאמרנו, אנחנו רצינו לכלול במסגרת התקנה את כלל כלי הרכב, גם המבוטחים וגם הלא מבוטחים.

<אבנר פלור: מבחינתנו, הרעיון הראשוני היה שמי שידווח על זה אלה השמאים, אם כל ה-100% רכבים היו מבוטחים.

דוד צור: למה לא עושים גם וגם?

<אבנר פלור: אז לכן מצאנו איזשהו נוהל שממילא השמאי עושה את זה, ממילא השמאי עושה את התהליך הזה, הוא עושה את זה הרי באובדן גמור, ב"טוטאל לוס" השמאי עושה את זה.

<אבנר פלור: אז אנחנו רוצים באותה מסגרת שהוא גם יעשה - - -

דוד צור: אז למה לא עושים גם מכון הרישוי וגם - - -

<אבנר פלור: עשינו גם וגם.

דוד צור: אוקיי.

<מרב תורג'מן: זה לא גם וגם לגבי רכב שיש שמאי.

דוד צור: כן, קצר ביותר.

<שמעון סודאי: קצר ביותר.

דוד צור: תציג את עצמך.

<שמעון סודאי: שמעון סודאי, יושב-ראש איגוד קציני בטיחות.

<שמעון סודאי: אנחנו מדברים על כל כלי הרכב, כאשר כל כלי הרכב בישראל מחולקים לשניים, חלקים שבפיקוח ולא בפיקוח.

<שמעון סודאי: מי שלא בפיקוח זה אזרחים בדרך כלל.

<שמעון סודאי: אנחנו צריכים להבין שגם חלק מתוכם מבוטחים ולא מבוטחים.

<שמעון סודאי: נושא של מערכות בטיחות ברכב, ונגענו בזה כרגע ואמר את זה גם המדען הראשי, הכשל הטכני באמת זה לא ה-catch, אבל הבעיה היא אחרת, שאנחנו עדים לזה שיש ירידה במספר הפצועים וההרוגים בזכות אותן מערכות בטיחות, שזה דבר מאוד חשוב.

<שמעון סודאי: וכשמדברים על כרית אוויר זה גם חגורת בטיחות ביחד, הם פועלים ביחד שני הנושאים האלה.

<שמעון סודאי: החשוב ביותר בכל הסיפור של התקנה הזאת או מה שהולכים לרשום ברישיון הרכב, לתת ביטוי באחוזים איזה ערכים נכנסים לתוך הדבר הזה שנקרא נזק בטיחותי ברישיון הרכב.

<שמעון סודאי: אם זה לא יהיה ברור אז באמת ניכנס לכל המצב שכרגע דיברנו עליו.

דוד צור: טוב.

דוד צור: אנחנו מברכים כמובן את הצטרפותו של חבר הכנסת וקנין.

דוד צור: לך לא נתתי זכות דיבור.

דוד צור: תציגי את עצמך, ממש קצר.

<אינגריד הר-אבן: כן.

<אינגריד הר-אבן: עורכת-דין הר-אבן מאיגוד המוסכים.

<אינגריד הר-אבן: השינוי לתקנה שבא לברך נמצא מקלל לטעמנו.

<אינגריד הר-אבן: מדוע?

<אינגריד הר-אבן: הרעיון היה ליידע את הציבור על מה שקרה בעברו של הרכב.

<אינגריד הר-אבן: אז מה עושים במקום הזה?

<אינגריד הר-אבן: הוספת המילים "תוקן ונבדק" יוצרת הסתמכות מזויפת ומסוכנת מאוד כאילו הרכב תוקן כראוי, נבדק, הכול בסדר.

<אינגריד הר-אבן: אני אראה לכם עשרות, מאות, אלפי פסקי דין, כי אני עוסקת בזה, שהרכב לא נבדק כראוי, לא תוקן כראוי, עלה חזרה לכביש במצב קטסטרופלי.

<אינגריד הר-אבן: אז פה מה קורה?

<אינגריד הר-אבן: משרד הרישוי יוצר כביכול חזקה שהרכב תקין.

<אינגריד הר-אבן: אדם בא, רואה את זה, אומר: וואלה, איזה יופי, תוקן, נבדק, הרכב מאה אחוז בסדר.

<אינגריד הר-אבן: זאת אשליה, זה פיקציה.

<אינגריד הר-אבן: צריך להוריד את המילים "תוקן ונבדק" אחרת זה יהיה בדיוק ההיפך.

דוד צור: מה את מציעה?

<אינגריד הר-אבן: במקום להתריע על בעיה ברכב, נותנים לו תעודת - - -

<זאב פרידמן: הנוסח המקורי.

דוד צור: הנוסח המקורי שאומר מה?

<אינגריד הר-אבן: להוריד את המילים "תוקן ונבדק".

דוד צור: אבל אנחנו לא בהקראה.

<אינגריד הר-אבן: לא, אבל - - -

דוד צור: אבל אנחנו לא בהקראה.

<אינגריד הר-אבן: אבל - - -

דוד צור: אבל אנחנו לא בהקראה.

<אינגריד הר-אבן: אבל זה העיקרון.

דוד צור: אבל כשנגיע להקראה את תעירי את זה ממילא, לא?

דוד צור: אז למה אנחנו צריכים פעמיים לשמוע את זה?

<אינגריד הר-אבן: למה בכלל אנחנו מתכנסים?

דוד צור: יכול להיות שאני מסכים או לא.

יצחק וקנין: כל מילה שהיא אומרת אני מסכים, ואפילו הדברים יותר גרועים ממה שהיא אומרת.

<בתיה לונדון: רבותי, תקנה 309 נועדה לבדוק את הרכב.

דוד צור: לכן אני אומר: זה לא הערות כלליות, זה הערות פרטניות חשובות.

דוד צור: בוא נגיע להקראה.

<רונן לוי: היא נועדה לבדוק זוויות רכב?

<רונן לוי: היא לא נועדה לבדוק כריות אוויר?

יצחק וקנין: אני בוחן רכב, זה המקצוע שלי.

דוד צור: מר וקנין, אני מגלה בך כל פעם משהו.

<קריאה: חשבנו שאתה חקלאי.

יצחק וקנין: חקלאי זה מקצוע משנה משנה.

אורי מקלב: זה תחביב.

יצחק וקנין: אפילו לא תחביב.

יצחק וקנין: אני מפנה פה משהו מאוד חמור.

יצחק וקנין: אני אתמול הוצאתי מכתב לשר התחבורה וגם לשר לביטחון הפנים.

יצחק וקנין: אני לא יודע אם אתם יודעים – מגיעים רכבים, אוטובוסים, מרומניה, מכל מיני מקומות, רכבים גמורים לגמרי.

יצחק וקנין: הם לא באים לפה, הם עוברים דרך הנמל לירדן.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לכם: מי שלא מבין, לפעמים הרכבים האלה נוסעים על הכביש, על כביש 6, במקום לנסוע על מובילים.

דוד צור: לכן אתם צריכים לתמוך ברכבת.

יצחק וקנין: סיפר לי חבר טוב, אמר לי: יצחק, אני נוהג על הרכב, אני מגיע לעמק יזרעאל, אני בלי בלמים.

יצחק וקנין: לעניין השני שאתם מדברים עליו עכשיו שהוא לדעתי עוד יותר גרוע, וזה שייך לבוחנים.

יצחק וקנין: יש בעיה רצינית, רבותי, יש חותמות, קציני בטיחות חותמים ומשרד התחבורה מעיר הערות, אני ראיתי חומר שאני היום הולך לשבת עליו עם יושב-ראש הוועדה ואני רוצה שאתה תצטרף.

יצחק וקנין: אתה פשוט לא תאמין על מה אנחנו מדברים.

דוד צור: אוקיי, אבל זו סוגיה אחרת.

דוד צור: תודה שאתה מאיר את עינינו, אבל אנחנו נצטרך לבדוק את זה.

דוד צור: אני רוצה לעבור להקראה.

אורי מקלב: אדוני, אבל לא קיבלנו הסבר, מדוע לא כל הסעיפים שנמצאים ב-309 נכנסים גם לרישום רכב?

דוד צור: אבל אני רוצה את הדיון הזה לעשות בהקראה.

אורי מקלב: זה לא קשור להקראה, זה קשור רק בהסבר – אני מבין שבהקראה לא כל הדברים שיש ב-309 או בדברים הבטיחותיים - - -

דוד צור: יירשמו ברישיון הרכב.

אורי מקלב: לא יירשמו ברישיון הרכב.

אורי מקלב: ואנחנו רוצים להגן כאן על המוכר.

אורי מקלב: אני מבין שהוועדה לא מוכנה לקבל את מה שחברת הביטוח אומרת שאנחנו רוצים לדאוג למוכרים עכשיו, אנחנו צריכים לדאוג גם לצרכנים שקונים את הרכב הזה.

דוד צור: לקונים.

דוד צור: ברור.

אורי מקלב: זה הכול.

אורי מקלב: הדאגה למוכרים זה כסות עיניים, זה דבר שלא היה צריך להגיד.

דוד צור: עורכת-דין זוכוביצקי, אתם רוצים להעיר לעניין הזה?

<לאה ורון: אני רק רוצה להבהיר, שהנציגים של מגרשים למכירת כלי רכב הוזמנו לדיון.

<לאה ורון: אני מניחה שאף אחד מהם לא מצא לנכון להגיע.

<קריאה: מגרשי הסדר.

<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, יש לי הצעה, אם ניתן.

<אבנר פלור: אולי כדאי שנקריא, ואז נענה על כל השאלות.

דוד צור: כן, זה מה שאני חותר.

<אבנר פלור: כי לא לכולם יש את התמונה.

דוד צור: אבל חברי הכנסת מתעקשים לשאול שוב: למה בעצם מה שיירשם לא יירשם מעבר לעובדה שזה משהו כללי שמטילים את האחריות לבדוק על הצרכן.

<אבנר פלור: מכיוון שכמו שנאמר, ישנם מערכות ומכללים שהנזק הוא לא כל כך מהותי ולא כל כך גדול.

דוד צור: אז שמה לא יהיה רשום.

<אבנר פלור: לא, לפי טענתו של חבר הכנסת מקלב כן, כי כל מה שיהיה רשום ב-309(א) הוא רוצה שזה יהיה רשום ברישיון הרכב.

אורי מקלב: באופן כללי.

אורי מקלב: לא הכול.

אורי מקלב: הרכב הזה תוקן, אתה לא מדבר מה היה.

<אבנר פלור: יש שם מערכות שהן בסדר גודל נמוך גם מבחינת נזק, כמו נושא של מתלים, מערכת מתלים.

<אבנר פלור: אז אם המערכת ניזוקה אז זה תיקון וזה לא מחייב רישום של נזק בטיחותי מהותי, זה לא נזק בטיחותי מהותי.

דוד צור: האם הרשות למרות שהיא מובנית בתוך משרד התחבורה, נחה דעתכם מהעניין הזה, מבחינת בטיחות?

<רון מוסקוביץ: אנחנו עומדים מאחורי ההצעה.

<רון מוסקוביץ: זה סביר, וזה שינוי דרמטי מהמצב של היום.

דוד צור: אוקיי.

דוד צור: עורכת-דין זוכוביצקי, את מוכנה להתחיל בהקראה?

<יערה למברגר: שאני אקריא?

<שרית זוכוביצקי-אורי: כן.

<שרית זוכוביצקי-אורי: תודה.

<יערה למברגר: אם אפשר.

דוד צור: כן.

<שרית זוכוביצקי-אורי: כדי לשמור את הקול, עד סוף היום יש לי.

<יערה למברגר: תיקון תקנה 309.

<לאה ורון: ממשרד המשפטים, יערה למברגר.

<יערה למברגר: עורכת-דין יערה למברגר, משרד המשפטים.

דוד צור: יש פה שיתוף פעולה בין משרד המשפטים למשרד התחבורה.

דוד צור: צריך לברך עליו.

<יערה למברגר: בתקנה 309 לחוק התעבורה, התשכ"א-1961 (להלן – התקנות העיקריות).

דוד צור: זה נמצא בפני כולם?

דוד צור: כן.

<יערה למברגר: (1) בתקנת משנה (א), במקום הקטע החל במילים "אם נגרם בו נזק למערכת ההיגוי" עד סופה, יבוא "אם נגרם בו נזק למערכת ההיגוי, לבלמים, לשלדה, לקורת האורך, לקורת הרוחב, לחלקי המרכב שמעבר לקו ציר הגלגלים הקדמיים והאחוריים, למסגרת גג המרכב, לרצפת המרכב בתא הנוסעים או למערכת המתלים הקדמיים והאחוריים, אלא לאחר שהרכב תוקן במפעל וניתנה עליו תעודת בדיקה בידי מנהל מקצועי של מפעל בודק הערוכה לפי טופס 1 שבתופסת השלוש עשרה (להלן – תעודת בדיקה)".

<יערה למברגר: להמשיך?

דוד צור: כן, אני רוצה להצביע.

דוד צור: יש פה הערות, כן.

<מרב תורג'מן: אולי כדאי קודם כול שתבהיר.

דוד צור: תבהירי את הסעיף.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אני אגיד מהותית מה הכוונה, ומקצועית יסביר אבנר את הרכיבים.

<שרית זוכוביצקי-אורי: המשמעות של התקנה הזאת, למעשה זה מצב קיים, הוא רק משנה במעט את מרכיבי הנזק.

<שרית זוכוביצקי-אורי: המצב הקיים היום שכשנגרם נזק למרכיבים שמפורטים בתקנה הזאת, אחרי התיקון יש חובת בדיקה במפעל, שהתפקיד שלו לבדוק שהנזק תוקן כהלכה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זהו.

<שרית זוכוביצקי-אורי: ואבנר יסביר מה השוני ולמה הכנסנו מרכיבים כאלה ולא אחרים.

דוד צור: למה כריות האוויר לא פה?

<קריאה: אי-אפשר לבדוק אותם.

<אבנר פלור: טוב, בעצם פה אנחנו מתייחסים בעיקר למערכות והמכללים שהם בין שני סרני הרכב, וזה כולל את קורת האורך והרוחב של שלדת הרכב, כשבהמשך נראה גם את ההגדרה של השלדה, שזה או שלדה נפרדת או שלדה שהיא חלק בלתי נפרד מהמרכב.

<אבנר פלור: כמו כן, מתייחסים לנושא של מסגרת גג המרכב, שזה גם כן משהו בעצם מהותי בהיבט של הסימטריות של מבנה הרכב, של הנושא של היציבות, רצפת המרכב.

<אבנר פלור: וכן למערכת המתלים הקדמיים והאחוריים.

<אבנר פלור: זאת אומרת, במקרה שהרכב נפגע באחת המערכות האלה, הוא מחויב בביצוע של התיקון, ואחריו הוא אמור להגיע לאותו מפעל בודק שיבדוק את הרכב על-פי הדרישות של התקנה.

<מרב תורג'מן: אני רוצה רק להבהיר שלא כל הנזקים שרשומים שאותם הקריאה עכשיו יערה, תירשם בעקבותיהם הערה ברישיון הרכב, אלא רק חלקם ובאופן מהותי כפי שיוגדר בהמשך "נזק בטיחותי".

<רונן לוי: אפשר הערה על הסעיף?

דוד צור: כן.

<רונן לוי: אנחנו רוצים להוסיף לאחר: תוקן במפעל וניתנה עליו תעודת בדיקה בידי מנהל מקצועי של מפעל בודק – בהתאם למפרט הנזק.

<רונן לוי: מה שהולך לקרות כאן, בעצם המפעל הבודק יקבל את הרכב טאבולה ראסה, הוא לא מקבל את מפרט השמאי ואת מפרט הנזק.

<רונן לוי: הוא לא יודע בעצם, הוא לא מכיר את הנזק שהוא בודק אותו, מקבל את הרכב כשהוא מתוקן.

<בתיה לונדון: ומה עם ה-50% רכבים שאין להם שמאי?

<רונן לוי: יש את החשבונית מוסך, מפרט נזק.

<בתיה לונדון: שהמוסך יהיה היחיד?

<רונן לוי: כן, מה הבעיה?

דוד צור: יש התנגדות?

<אבנר פלור: לא, רק השאלה, צריך להגדיר מה זה מפרט.

<רונן לוי: או חוות דעת שמאי או חשבונית מוסך.

דוד צור: יש בזה היגיון.

<מרב תורג'מן: רגע, החשבונית לא מצורפת?

<רונן לוי: לא בודק, טאבולה ראסה.

<מרב תורג'מן: שרית, החשבונית מצורפת.

<שרית זוכוביצקי-אורי: תתקנו את המרכיבים של הבדיקה.

<מרב תורג'מן: יש פה טופס שמצורף לתקנות.

דוד צור: אבל לאן זה מפנה?

דוד צור: טופס 1 כאילו?

<רונן לוי: אבל עדיין, שהבדיקה תהיה מחויבת לפי מפרט נזק, שיידע מה הוא בודק.

<בתיה לונדון: אבל מצד שני, אם לרכב יש פגמים נוספים, מכון הבדיקה יהיה מוגבל אך ורק למפרט.

<בתיה לונדון: השאלה אם אנחנו רוצים את זה.

<אבנר פלור: זה כולל.

<רונן לוי: לא כולל.

<שמואל מלכיס: אבל הכנתם טופס מוכן?

דוד צור: אבל על טופס 1 אתה מסתכל?

דוד צור: הסתכלת בטופס 1 מה שרשום?

דוד צור: הוא יהיה מצורף.

<מרב תורג'מן: אולי תקריאו את טופס 1 ואיזה מרכיבים נדרש לפרט כאן?

<אינגריד הר-אבן: טופס 1 זה המפעל הבודק, מה זה קשור לחוות דעת שמאי?

<רונן לוי: זה לא מפרט.

<רונן לוי: זה לאותו נזק ספציפי של האוטו.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זה מפרט בדיקה.

<רונן לוי: מפרט בדיקה לא בודק את האוטו על בסיס הנזק הספציפי של האוטו.

<אינגריד הר-אבן: לא, טופס 1 זה תוצאת הבדיקה.

<אבנר פלור: שנייה, מה שאתה מבקש - - -

<רונן לוי: אני רוצה שהבודק יידע מה קרה לאוטו הזה.

<רונן לוי: מה הבעיה?

<רונן לוי: אותו בודק, שיידע מה קרה לאוטו.

<מרב תורג'מן: הוא מפרט מה הוא בדק.

דוד צור: טוב, אני רואה פה הערה נכונה.

דוד צור: אני חושב שגם לא תהיה בעיה להכניס את זה.

דוד צור: צריך לנסח את זה נכון, אם טופס 1 לא נותן מענה.

<רונן לוי: לא, הוא כללי מאוד, הוא לא נותן כלום.

<אבנר פלור: לפני שהוא מגיע למוסך המתקן, אז בעצם אתה מבקש איזשהו מפרט.

<רונן לוי: ברור.

<רונן לוי: מה תיקנתי?

<אבנר פלור: או חשבונית או חוות דעת שמאי.

<רונן לוי: יש לך לפחות את המוסך שאומר מה שהוא תיקן.

<רונן לוי: הנספח לא עושה את זה.

דוד צור: יש לכם התנגדות שזה יהיה?

<רונן לוי: לא מפרט הנזק.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אפשר בטופס לחייב צירוף חשבונית.

<רונן לוי: הוא מביא לו את החשבונית, זה לא אומר שהוא חייב לבדוק לפי המפרט.

<מרב תורג'מן: לפני שהוא בודק את הרכב הוא צריך לקבל איזשהו מפרט מהמפעל המתקן.

<רונן לוי: אנחנו לא מדברים על זהות המוסך אלא על זהות הנזק.

<רונן לוי: אתם מנסים לבלבל בין זהות המוסך לבין זהות הנזק.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אני מציעה שבטופס אנחנו נכתוב הערה למפעל המתקן לא לבצע את הבדיקה לפני שהוא מקבל את - - -

<רונן לוי: אבל זה לא מה שאנחנו מדברים עליו, שהוא קיבל חשבונית תיקון.

<רונן לוי: נכון להיום מכוניות "אובדן להלכה" שעולות לכביש מאשרים אותן, מקבלים מפרטים קטנים של נזקים קטנים.

<קריאה: תן להם.

<אבנר פלור: הם מנסים לפתור את הבעיה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אם אני מבינה נכון, צריך שהמפעל הבודק יתרשם מהיקף הנזק שנגרם לפני התיקון.

<קריאה: נכון.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אוקיי.

<רונן לוי: למה הוא צריך להתרשם?

דוד צור: למה אתה לא נותן להם להשלים משפט?

דוד צור: נכון, זה כנסת, אבל אנחנו נוהגים גם – כן.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אז אני מציעה שבמסגרת הטופס, ועשינו את זה בטפסים אחרים, המנהל המקצועי של המפעל הבודק – שימו לב, זה מוסך, זה סוג של מוסך – יוודא שברשותו או חוות דעת השמאי, כשחוות דעת שמאי מפרטת את התיקונים – מה תוקן, איזה חלקים וכו'.

<שרית זוכוביצקי-אורי: ואם אין, אז חשבונית או אסמכתת תיקון או כל מסמך אחר.

<שמעון סודאי: או תמונה של הנזק.

דוד צור: איך את מביאה את זה לידי ביטוי?

<שרית זוכוביצקי-אורי: אז אני כותבת את זה בטופס 1 - - -

<אבנר פלור: אבל ממי חשבונית?

<שרית זוכוביצקי-אורי: זה או – או או או.

<אבנר פלור: ממי חשבונית אבל?

<מרב תורג'מן: כמו אסמכתא.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אסמכתא לתיקון.

דוד צור: אז צריך לכתוב את זה בפנים.

<מרב תורג'מן: יש את זה בהמשך, בטפסים שאתם מדווחים.

<רונן לוי: זה לא הבעיה.

דוד צור: מה ההערות הנוספות לעניין הזה?

<רונן לוי: אני אתן עוד פעם הסבר לזה.

דוד צור: לא, לא צריך הסבר.

דוד צור: צריך את הנוסח הנכון כדי שזה בסוף יבוא לידי ביטוי.

<אינגריד הר-אבן: אנחנו לא מדברים על צירוף מסמכים סתם, אלא שהבדיקה תיעשה בהתאם - - -

<רונן לוי: אנחנו לא מדברים על צירוף מסמכים.

<רונן לוי: יש לו חובה חוקית לבדוק בהתאם לנזק הספציפי.

<רונן לוי: לזה לא נותן פתרון צירוף מסמך מהמוסך, אלא מה הוא בדק.

דוד צור: מה זאת אומרת?

דוד צור: נכנס רכב עם קורת גג, ובודקים את הווישרים?

<רונן לוי: יכול להיות.

דוד צור: אבל הוא מוציא אותו אחרי זה, שקורת הגג תקינה?

<רונן לוי: נכון.

דוד צור: מכון הרישוי מוציא אותו עם קורת גג תקינה כי הוא בדק ווישרים?

<אבי גלנצר: אני רוצה להעיר משהו.

דוד צור: כן.

<אבי גלנצר: אני יושב-ראש איגוד מכוני הרישוי והבדיקה, אבי גלנצר.

<אבי גלנצר: אני רוצה להעיר שהיום בהוראות הנוהל של משרד התחבורה, כשמגיע רכב כזה לבדיקה, אנחנו דורשים ממביא הרכב לבדיקה לקבל תעודת תקינות קודם כול מאותו מוסך פחחות ו/או מכונאות שתיקן את הרכב, ובצמוד לכך אנחנו דורשים את חשבונית התיקון או כרטיס עבודה מפורט על הנזקים שנגרמו לרכב.

<אבי גלנצר: זאת אומרת, כל מה שאומר רונן בעצם, אלה דברים שמופיעים בהוראות הנוהל וקיימים גם היום.

דוד צור: אבל הם רוצים לעגן את זה בתקנות.

<אבי גלנצר: אוקיי, אין לנו בעיה.

<אבי גלנצר: זה גם היום מופיע בהוראות הנוהל.

<רונן לוי: לא דרישה לטפסים אלא דרישה לבדיקה על בסיס המפרט.

<שרית זוכוביצקי-אורי: ברור, אתה רוצה בדיקה כללית.

<רונן לוי: אנחנו מכירים את הדרישה לטפסים ועל בסיס זה - - - בחוק הקודם הוא לא סגר את המעגל של התיקון.

<רונן לוי: רוצים לתקן את זה.

<אבנר פלור: איך הפרקטיקה אבל, תסביר לי.

<רונן לוי: הוא מקבל את הדוח שמאי או שהוא מקבל - - -

<אבנר פלור: אבל אני צריך רק לשאול, אם אפשר לשאול, לגבי הפרקטיקה, לפני שניכנס.

<אבנר פלור: מה הפרקטיקה?

<רונן לוי: נכון להיום "אתגר" מאשרת מסמכים ולא מאשרת תיקונים, מאחר שלא נבדק מה שניזוק.

<אבנר פלור: אבל תקשיב מה אני שואל קודם.

<רונן לוי: לא רוצים לתקן.

דוד צור: אבל לך אין בעיה בכלל.

דוד צור: אתה יודע לענות, אתה אפילו לא שומע את השאלה.

דוד צור: ואנחנו יכולים רק לשמוע את התשובות שלך בלי שאלות גם.

<אבנר פלור: בדיוק, אתה צריך להקשיב גם.

<אבנר פלור: מבחינת הפרקטיקה, כשרכב עובר תאונה, אז כשיש חוות דעת שמאי מגיעה אליך חוות דעת שמאי.

<אבנר פלור: במקרה שאין חוות דעת שמאי, מה אתה מבקש?

<רונן לוי: שהוא יצטרך לקבל את חשבונית התיקון של המוסך ויבדוק את הרכב על פיה.

<רונן לוי: שזו תהיה החובה החוקית של אותו מפעל בודק, על בסיס הנזק.

<רונן לוי: החובה החוקית שלו לבדוק לא את המסמך אלא את מה שכתוב במפרט, וזו תהיה החובה החוקית שלו לבדוק את הנזק.

דוד צור: כן, אבל אני עדיין שואל.

דוד צור: אני מבין מה שאתה אומר, ואני שמעתי את מר אבי:

דוד צור: למכון הרישוי יש אחריות כשהוא אומר שהוא מוציא רכב והוא תקין ונבדק.

דוד צור: אם הוא נכנס עם רשימה של תיקונים שהוא צריך לעשות ובסוף הוא לא עשה כלום וכותב שהוא תקין, אז הוא עבריין.

דוד צור: אז אני אומר: לא צריכה להיות תקנה שאומרת למישהו: אתה עבריין, כי הוא עבריין גם אם יהיה כתוב שהוא צריך לעשות את זה והוא לא עשה את זה.

אורי מקלב: המכון גם אחראי על בדיקת הצמיגים גם אם הוא לא התבקש לכך?

דוד צור: ברור.

<רונן לוי: אם יורשה לי לענות.

אורי מקלב: הוא אומר שהרכב תקין על מה שביקשו ממנו לבדוק.

אורי מקלב: האם הוא לוקח אחריות שגם הצמיגים טובים?

דוד צור: הוא חייב להוציא רכב מתחת ידיו כתקין.

<מרב תורג'מן: השאלה אם אתם מוצאים אותו אחראי.

אורי מקלב: זאת השאלה.

אורי מקלב: דוד, השאלה היא אם באמת הוא חייב על מה שהוא תיקן או על מה שהגיע אליו, או שהוא חייב בכלל, שהרכב הזה ראוי לעלות על הכביש כולל צמיגים למשל.

<אבנר פלור: הוא צריך לבדוק את הכול.

<שמעון סודאי: מחובתו לבדוק את זה.

<אבי גלנצר: סליחה, אנחנו בודקים את כל הרכב.

<אבי גלנצר: אנחנו זה מכוני הבדיקה.

<אבי גלנצר: אנחנו בודקים את הרכב בכללותו, לא רק את אותם דברים שנפגעו בתאונה.

<אבי גלנצר: אם יש לו בעיות גם בצמיגים, ואנחנו רואים נזקים נוספים - - -

דוד צור: אבל אני שואל אותך: זה מופיע - - -

אורי מקלב: - - -

<אבי גלנצר: אני לא מדבר על רישוי.

<רונן לוי: זה לא רישוי עכשיו.

<אבי גלנצר: אני לא מדבר על רישוי.

<אבי גלנצר: יש הוראת נוהל 004 שמחייבת אותנו לבדוק בטיחותית את כל הרכב, ולא רק את הפריטים שנפגעו ברכב.

דוד צור: ברור.

דוד צור: הערות נוספות לסעיף.

אורי מקלב: רק שאלה לסעיף הזה.

דוד צור: שנייה.

דוד צור: בוא נשמע.

דוד צור: כן, תציג את עצמך בבקשה.

<נועם קום: נועם קום, פורום ארגוני התחבורה, ארגון מנהלי התחבורה ופורום נוהגים היי-טק.

<נועם קום: ההתייחסות שלנו לגבי המפרט: לא יכול להיות שיש חוק במדינת ישראל, שכל מכונית משנת 2010 מחויבת בבקרת יציבות ואין התייחסות בטופס א' לעניין הזה.

<נועם קום: אותו כנ"ל לגבי כריות אוויר וחגורות בטיחות עם קדם מותחן.

<נועם קום: אני מניח שזאת תהיה בדיקה שמכון הבדיקה יצטרך לקבל אישור ממוסך מורשה של יבואן הרכב.

<נועם קום: אבל זה חייב להיכנס, כי אתם מדברים פה, דיבר המדען הראשי על 8%.

דוד צור: אני גם שאלתי:

דוד צור: למה לא נכנס - - -

<שרית זוכוביצקי-אורי: זה לא טסט.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אנחנו עושים כל שנה טסט ושמה נבדקות, יש הנחיות - - -

<שמעון סודאי: בטסט לא בודקים חגורות בטיחות.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זאת אומרת, המכון הבודק הזה לא אמור להחליף את מכוני הרישוי.

דוד צור: ברור ברור ברור.

דוד צור: האמירה הזאת חשובה.

דוד צור: התקנות האלה לא אמורות להחליף חוקים.

<אבנר פלור: הוא רק בודק את הנורית, הוא בודק את הנורית.

דוד צור: רבותי, אנחנו לא נתקדם ככה.

דוד צור: אני אומר: התקנות באות למשהו מאוד ספציפי, שמטילות איזה חובת דיווח על משהו שלא היה קודם.

דוד צור: עכשיו אתם מנסים לראות דרך התקנות האלה את כל – מה החובות של מכוני רישוי - -

<אבנר פלור: בדיקה, מכוני בדיקה.

דוד צור: - - בדיקות וכן הלאה.

דוד צור: זה לא בא לגרוע או להוסיף.

דוד צור: במובן הזה זה מוסיף.

דוד צור: זה לא בא לגרוע מהחובה ממילא המוטלת עליו.

דוד צור: ולכן אני לא רואה פה מקום עכשיו בתקנות האלה להוסיף את מה שממילא חובתם בחוקים אחרים ובתקנות אחרות.

<שרית זוכוביצקי-אורי: מה שכן, כן האינדיקציה, אם אנחנו חושבים שראוי שיהיה בפני המתקן - - -

דוד צור: חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: רק שאלה.

אורי מקלב: אני שואל: ניקח דוגמה חברת ליסינג שיש לה צי של אלפי מכוניות ורכב אחד שלה עבר תאונה של אובדן של 50%.

אורי מקלב: היא לא מתעסקת עם הרכב, היא מוכרת אותו מיד לסוחר מכוניות.

אורי מקלב: והרכב הזה ימשיך להיות מתוקן במוסכים פירטיים ויחזור לכביש.

אורי מקלב: איך התקנות האלה באמת מכסות את כל אלה שלא ילכו למוסך מורשה?

<שרית זוכוביצקי-אורי: זה חוק אחר.

<שמואל מלכיס: יש חוק אחר שמסדיר את זה, אדוני.

<בתיה לונדון: אני יכולה להתייחס, בבקשה?

<שמואל מלכיס: חברת ביטוח חייבת לפעול על-פי - - -

דוד צור: עורכת-הדין לונדון, לדעתי יש לה תשובה בדיוק בשבילך, חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: חברת ביטוח.

אורי מקלב: עכשיו, והאדם הפרטי, גם הוא חייב בזה?

דוד צור: חבר הכנסת מקלב, הנה, עורכת-הדין לונדון - - -

אורי מקלב: שתענה גם על השאלה: האם אדם פרטי יש לו מחויבות אחרי שיש לו רכב שלא היה מבוטח בביטוח מקיף?

אורי מקלב: יש לו רכב שהיה לו נזק משמעותי או מהותי, הוא היום יכול למכור את הרכב הזה לסוחר מכוניות בלי שהוא צריך לדווח מה קורה עם הרכב הזה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: החובה מוטלת על המוסך אז.

אורי מקלב: הוא יגיע למוסך בשטחים.

דוד צור: אתה נכנס פה למה שנקרא "תקנות השוק" כבר.

דוד צור: רגע, עורכת-דין זוכוביצקי, ניתן לעורכת-דין לונדון לדבר.

דוד צור: יש תקנה, את אומרת, ספציפית.

דוד צור: מהי?

<בתיה לונדון: חברות הביטוח היום לא מעבירות בעלות ברכבים שהם מכרו לסוחרים ללא תיקון.

אורי מקלב: לא חברות ביטוח.

אורי מקלב: חברת ליסינג אין לה בכלל ביטוח, הביטוח הוא עצמי.

<בתיה לונדון: אני מדברת כרגע על חברות הביטוח.

אורי מקלב: אני שאלתי על ליסינג.

<בתיה לונדון: שאלת גם על חברות הביטוח.

אורי מקלב: אין להן בכלל ביטוח.

אורי מקלב: הביטוח הוא עצמי שלהן.

אורי מקלב: מה קורה אז?

אורי מקלב: הוא לוקח רכב, הוא אומר:

אורי מקלב: אני לא רוצה להתעסק עם זה, אני מוכר לסוחר מכוניות והרכב הזה יחזור אלינו.

<בתיה לונדון: אם אין בעיה עם רכבים מבוטחים, אז מצוין.

דוד צור: אבל אז מצוין שהוא - - -

אורי מקלב: אף אחד לא יידע.

אורי מקלב: הרכב הזה לא עבר במוסך, אף אחד לא יידע.

אורי מקלב: וזה בעצם יתפתח שוב דרך הדברים האלה.

אורי מקלב: וגם יעשו את זה לאנשים פרטיים, בגלל שיבואו סוחרים ואומרים לו: תשמע, לאט לאט יתפרסם, אנחנו קונים רכבים.

אורי מקלב: מי שיש לו רכב שלא היה ביטוח מקיף - - -

דוד צור: אוקיי.

דוד צור: נקודה.

דוד צור: נמרוד מאיגוד לשכות המסחר, אולי יש לו - - -

<נמרוד הגלילי: קודם כול, אני מייצג את חברות הליסינג והשכרות הרכב.

<נמרוד הגלילי: דבר ראשון, החוק הזה והתקנה הזאת היא אולי קצת לא טובה לנו אבל אנחנו מברכים עליה כי היא תיצור שקיפות.

<נמרוד הגלילי: והיא תיצור שקיפות כי יירשם בסופו של דבר נזק מהותי ברכב.

<נמרוד הגלילי: וחשוב לדעת שמדובר על נזק מהותי ולא על כל נזק קטן.

<נמרוד הגלילי: ולכן בסך הכול לגבי התקנה הזאת בנוסח כמו שהוא כרגע, אני חושב שהוא נכון.

<נמרוד הגלילי: חשוב שבאמת לא על כל דבר קטן יירשם אלא רק על דברים מהותיים.

אורי מקלב: מה אתה עונה על מה שאני העליתי?

<נמרוד הגלילי: אני חושב שהמקרים שאתה מציג, חבר הכנסת מקלב, גם אם היו דברים כאלה, ויכול להיות שהיו דברים כאלה, אז הסוחרים האלה צריכים לתקן את כלי הרכב במקום מוסדר.

<נמרוד הגלילי: החוק הזה עדיין לא נותן מענה - - -

אורי מקלב: אבל היום אנחנו חיים במצב שעשרות אלפים – יש היום "תקנת השוק" ותקנות אחרות, וזה לא עוזר שום דבר.

<נמרוד הגלילי: התקנה הזאת עדיין לא תיתן מענה לגורמים שמתקנים את כלי הרכב שלהם לא במוסכים מוסדרים, במוסכי מדרכה למיניהם או בכל מיני מקומות אחרים.

אורי מקלב: לכן אני הייתי מציע שזה יהיה עד שנתיים כהוראת שעה, שיהיה לנו זמן להרחיב את זה.

<נמרוד הגלילי: חברות הליסינג המוסדרות, הרציניות, החברות בארגון חברות הליסינג, לא פועלות ככה.

<רון מוסקוביץ: זה שקונה מסוחר רכב, אז שייקח אותו למכון בדיקה.

אורי מקלב: הוא לא יודע שהוא סוחר רכב.

דוד צור: אוקיי.

דוד צור: כן, עורכת-הדין זוכוביצקי, את מוכנה לענות לו?

אורי מקלב: אנשים אבל לא יודעים בכלל.

דוד צור: חבר הכנסת מקלב, תיכף.

אורי מקלב: חצי משפט.

דוד צור: בוא ניתן צ'אנס לענות גם.

<רונן לוי: אפשר להגיד את זה גם על שתיית מים.

אורי מקלב: בוועדה לפניות הציבור גילינו שסוחרי הרכב האלה לא נראים סוחרי רכב.

אורי מקלב: הם מתחזים כאנשים פרטיים.

אורי מקלב: היום חלק גדול מהמכוניות הן כאילו תמימות, שרשום בעל הרכב ואתה בכלל לא יודע שזה סוחר רכב.

אורי מקלב: אתם לא יודעים כמה אנשים נופלים בפח הזה.

אורי מקלב: אנחנו מדברים באמת על הגנת הצרכן במעלה ראשונה ביותר.

אורי מקלב: מדובר על עשרות אלפי שקלים.

אורי מקלב: אדם משקיע 150,000 שקל, 130, 140, כמעט רכבים חדשים, ובעצם הוא מקבל גרוטאה, הוא מקבל רכב שאסור לו לעלות על הכביש בכלל.

אורי מקלב: הוא מפסיד בבת אחת 100,000 שקל.

אורי מקלב: זאת אומרת, הוא לא קונה שום דבר, הוא קונה משהו שהוא לא ראוי בכלל למחיר.

<אבנר פלור: אבל חבר הכנסת מקלב, אני שוב חוזר ואומר מה שאמרתי בפתיח: הנושא שלך זה עם סוחרי הרכב.

אורי מקלב: לא לא, הם מתחזים.

<אבנר פלור: ולכן יושב-ראש הוועדה ביקש שנסדיר את זה במסגרת חוק רישוי שירותים לרכב, את אותם סוחרי רכב.

אורי מקלב: אבל הם קיימים היום.

<אבנר פלור: אנחנו נסדיר, אבל יהיה אפשר להסדיר את זה בחוק אחר.

דוד צור: אני אומר:

דוד צור: דרך התקנות האלה, שבאות לשפר את מעמדו של הצרכן, אי-אפשר לפתור את כל ה - - -

אורי מקלב: אבל החוק הזה, התקנות האלה לא מכסות.

<אינגריד הר-אבן: זה לא חוק אחר, כי הם מוכרים את הרכבים האלה, הסוחרים מוכרים אותם.

דוד צור: אבל בחוק רישוי הרכב, אפשר יהיה לתת את הדעת על העניין הזה.

דוד צור: אי-אפשר דרך התקנות האלה.

אורי מקלב: נכון.

אורי מקלב: אבל התקנות האלה לא מכסות את כל חברות הליסינג, שהן 50% היום מהרכבים שעל הכביש.

<שרית זוכוביצקי-אורי: מכסות.

אורי מקלב: הן לא מכסות.

<נמרוד הגלילי: ממש לא 50%.

אורי מקלב: חברת ליסינג אין לה שום בעיה למכור את זה לסוחר רכב, והרכב הזה לא יעבור את כל הדבר הזה.

אורי מקלב: אין לו אחריות, זה מותר לו לפי החוק.

<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, אלה הם המוכרים שעליהם עורכת-דין לונדון מבקשת להגן.

דוד צור: עורכת-הדין זוכוביצקי.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זאת בדיוק הבעיה שאנחנו התמודדנו איתה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אנחנו התמודדנו עם העובדה ש-50% מכלי הרכב לא מבוטחים, ואז אין שמאי שיישום את הנזק ויראה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: ולכן הטלנו את האחריות על המוסך.

<שרית זוכוביצקי-אורי: מוסך זה מוסך ברישיון, אנחנו מפקחים על הפעילות שלו.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זאת אומרת, אם אדם בוחר לתקן את הרכב בשטחים או לעשות כל עניין שלו בד' אמותיו, אנחנו לא יכולים להגיע לכולם.

אורי מקלב: הוא יעבור על החוק?

<רונן לוי: אנחנו נקבל את האחריות כשהמכוניות האלה יגיעו אלינו.

<שרית זוכוביצקי-אורי: רגע.

<שרית זוכוביצקי-אורי: מי שעובר על החוק היום - - -

אורי מקלב: חברת הליסינג שתמכור לסוחר רכב, היא תעבור על החוק?

אורי מקלב: היא לא תעבור על החוק.

<מרב תורג'מן: אבל כדי להשמיש את הרכב הוא יצטרך לעבור בדיקה במכון בדיקה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אני אסביר.

<שרית זוכוביצקי-אורי: הרכב הזה צריך - - -

אורי מקלב: הוא לא רשום.

אורי מקלב: לא, הליסינג הזה ימכור את זה לסוחר רכב, הוא לא עובר עבירה.

<מרב תורג'מן: אבל על מנת להשמיש את הרכב, להעלות אותו על הכביש, תידרש בדיקה.

אורי מקלב: אבל העובדה היא שהיום עשרות אלפים עולים.

<רונן לוי: הם לא מטופלים אצלנו.

אורי מקלב: הם לא מתקנים את זה במוסכים - - -

<מרב תורג'מן: אז הבעיה פה היא אכיפה.

<בתיה לונדון: יש לי הצעה.

דוד צור: חבר הכנסת מקלב, אני מבקש, בוא ניתן לעורכת-הדין זוכוביצקי לענות ואחרי זה נשמע עוד אנשים.

דוד צור: ואם אני לא אסיים עם זה, אני לא אסיים את זה היום.

דוד צור: אני רוצה אבל להתקדם ולתת לכולם אפשרות לדבר.

דוד צור: כן.

<מרב תורג'מן: תאמרי מה הסנקציה ואיך תאכפו את העניין הזה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: שנייה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אנחנו מתבלבלים פה בין שני דברים שונים.

<שרית זוכוביצקי-אורי: האם חלה על אזרח חובה ללכת לתקן רכב במוסך מורשה?

<שרית זוכוביצקי-אורי: האם אין מוסכי מדרכה?

<שרית זוכוביצקי-אורי: מה אנחנו עושים כדי לאכוף את העניין הזה?

<שרית זוכוביצקי-אורי: מתחום אחר, האם הסוחרים המורשים הם גופים שצריכים להסדיר אותם, לא צריך להסדיר אותם?

<שרית זוכוביצקי-אורי: זו סוגיה אחרת, והיא מסדירה את העוסקים בתחום.

<שרית זוכוביצקי-אורי: עכשיו אנחנו מדברים על מה קורה כשרכב ניזוק.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אז כשרכב ניזוק צריך לתקן אותו, בהנחה שהוא מגיע למוסך מורשה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אם הוא עבריין פלילי ויוצא עם הרכב - - -

דוד צור: וזה חל גם על הליסינג?

<שרית זוכוביצקי-אורי: על כולם.

<שרית זוכוביצקי-אורי: על חברות הביטוח.

דוד צור: יפה.

דוד צור: אבל זה חל גם על הליסינג.

אורי מקלב: בהנחה שהוא יתקן את זה.

אורי מקלב: אבל אם הוא מוכר את זה?

דוד צור: הוא חייב לתקן את זה.

אורי מקלב: הוא לא חייב, למה הוא חייב?

דוד צור: זה לא חל עליו?

אורי מקלב: לא.

<אבנר פלור: איך הוא ייסע על הכביש אם הוא לא מתקן?

אורי מקלב: הוא מוכר את זה לסוחר רכב.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אבל מישהו צריך לנסוע, צריך לתקן את זה.

אורי מקלב: אבל סוחרי הרכב האלה הם לא מורשים.

<שרית זוכוביצקי-אורי: הם לא צריכים להיות מורשים.

<שרית זוכוביצקי-אורי: רגע, אני אסביר.

אורי מקלב: הוא מתקן את זה במוסך לא מורשה, כמו שהיום.

דוד צור: אבל חבר הכנסת מקלב, אתה בא, אתה מציף נושא מעולם אחר, שהוא עולם שהמשטרה אולי צריכה - - -

אורי מקלב: - - -

דוד צור: רגע.

דוד צור: אפשר לשאול לשאול לשאול בלי סוף, אבל צריך לאפשר רגע גם לענות ולהתקדם.

דוד צור: זה עולם אכיפה שהוא מעולם אחר.

דוד צור: כנגד עבריינים, גם אם נחוקק את כל החוקים הכי מכסים בעולם, אם הוא עבריין אז הוא עבריין הוא עבריין נקודה.

דוד צור: עכשיו, מישהו צריך לאכוף את זה.

דוד צור: המשטרה, בדיקות אקראיות של משרד התחבורה, כי רכב לא תקין, אם הוא עולה דרך אדם פרטי, חברת ביטוח, או דרך הליסינג, הוא עובר על החוק, נקודה.

דוד צור: זאת אומרת, הוא בכלל לא שייך לתקנות האלה.

<נמרוד הגלילי: אני חייב להגיד - - -

דוד צור: אתה לא חייב להגיד כלום כרגע, כי עורכת-דין זוכוביצקי בזכות דיבור, ואני רוצה לתת לה לסיים.

דוד צור: רק מהר, צריך לשאוף לסיום.

<שרית זוכוביצקי-אורי: נקודת הבדיקה היא המוסך.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זאת אומרת, רכב כזה, אם הוא מגיע למוסך מורשה, אז למעשה נכנסת התקנה לפעולה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זאת אומרת, המוסך מאתר את היקפי הנזק האלה ואז הוא מבין, וגם תראו בהמשך.

דוד צור: עכשיו, רק כדי לענות שוב לחבר הכנסת מקלב.

דוד צור: איפה מופיעה החובה בחוק לתקן את הרכב?

אורי מקלב: לליסינג.

דוד צור: הוא הבין את התקנות, שמהרגע שזה נכנס למוסך.

דוד צור: איפה החובה?

דוד צור: חברות הליסינג עברייניות בעליל, לצורך העניין, לא מתקנות את הרכבים, מוכרות אותם לסוחרים.

דוד צור: איפה חובה על חברת הליסינג בחוק?

<שרית זוכוביצקי-אורי: אין מגבלה בחוק להעביר קניין אם הוא תקין או לא תקין.

<שרית זוכוביצקי-אורי: המגבלה בחוק היא מה עושים עם השימוש.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זאת אומרת, חברת הסחר יכולה להחזיק אצלה במגרש כלי רכב לא תקינים.

דוד צור: ברור.

דוד צור: אבל פעם שהיא עולה על הכביש, אז חלה עליהם חובה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אחר כך היא תפרק אותם או אחר כך היא תעשה איתם כל עניין אחר.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אבל ברגע שרוצים להשמיש אותם צריך לבוא למוסך, מישהו צריך לתקן את הרכב הזה.

דוד צור: יפה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אם באים למוסך לא מורשה ומדרכה ומרמים את כולם, אז לא.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אבל הוא מגיע למוסך מורשה כזה, אז נכנסת לתהליך התקנה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זאת אומרת, אז המנהל המקצועי מבין שיש היקפי נזק, הוא מזהה את היקפי הנזק.

<שרית זוכוביצקי-אורי: ואז הוא מבין שהוא צריך לעבור לבדיקה, ואז יש בדיקת תקינות ואז זה נרשם ברישיון וכו'.

<רונן לוי: אז העניין של המפרט יתקן את זה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זאת אומרת, כל רכב כזה שתוקן, ואת כלי הרכב האלה צריך לתקן אותם כדי להשמיש אותם, אם במוסך מורשה - - -

דוד צור: מכיוון שהמשטרה לא דיברה פה, ואני לא חשוד כמי שייתן למשטרה, אני כן נותן עכשיו עדיפות למשטרה לדבר.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זה נכנס לקולא, מבוטח או לא מבוטח.

דוד צור: בבקשה, רב-פקד שרון שלאין.

<שרון שלאין: אני רוצה לסייע לעורכת-דין זוכוביצקי פשוט לענות כאן, כי כפי שאמרתם לחבר הכנסת מדובר כאן בעניין של אכיפה.

<שרון שלאין: אבל מעבר לזה, ברגע שרכב הוא לא תקין הוא מורד מהכביש, אם זה על-ידי בוחן, אם זה על-ידי שמאי, אם זה על-ידי מכון בדיקה.

<שרון שלאין: הוא מורד מהכביש.

<שרון שלאין: ברגע שהוא מורד מהכביש, אין חובה לתקן אותו.

<שרון שלאין: אבל ברגע שיתפסו אותו מורד מהכביש הרכב מושבת.

<שרון שלאין: הוא מושבת ובזה זה נגמר.

דוד צור: וזו עבירה על החוק.

<שרון שלאין: בוודאי.

<שרון שלאין: זו עבירה על החוק.

<שרון שלאין: זאת אומרת, את החוק אנחנו לא יוצרים עבור עבריינים, אנחנו יוצרים אותו עבור אנשים נורמטיביים, כפי שניסה צורי לומר.

<שרון שלאין: אנחנו יוצרים את זה עבור אנשים נורמטיביים.

<שרון שלאין: אם יש אנשים שעוקפים את החוק, אז יש לנו דרך - - -

אורי מקלב: חברות הביטוח הם אנשים נורמטיביים?

<קריאה: כן.

אורי מקלב: חברות הביטוח כיום, והם מעלים על-ידי - - -

דוד צור: רכבים לא תקינים?

אורי מקלב: עשרות אלפי, כי הם - - -

דוד צור: אבל הרכבים לא תקינים?

אורי מקלב: הרכבים לא תקינים בעליל.

דוד צור: אבל הרכבים האלה בסוף יכולים ללכת לפירוק לצורך העניין או להיות חלודים במגרש.

<רונן לוי: הם חוזרים לכביש.

דוד צור: אבל אז החובה להעלות אותם על הכביש תקינים חלה על מי ש - - -

<קריאה: בדיקה ורישום.

אורי מקלב: הם מוכרים את זה לכאלה שלא מעלים את זה.

<מרב תורג'מן: אם הם לא מעלים, אז אין חשש בכלל.

דוד צור: לא, אז זה לא בתקנות האלה, חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: אבל אם הליסינג היו חייבים לתקן ולמכור את זה רק לסוחרים מורשים, זה היה אחרת בתקנות האלה.

<בתיה לונדון: אפשר להתייחס שנייה?

דוד צור: אני רוצה להצביע.

דוד צור: אם יש הערות לניסוח של התקנה הזאת ולא הגיגים כלליים.

דוד צור: אני מבקש להיות מאוד ספציפיים לגבי תקנה מספר 1.

דוד צור: עורך-דין תוסייה-כהן.

<שלמה תוסייה-כהן: תיקון ניסוח מינורי לחלוטין.

דוד צור: כן.

<שלמה תוסייה-כהן: מדובר פה על חלקי מרכב שמעבר לקו ציר הגלגלים הקדמיים והאחוריים.

<שלמה תוסייה-כהן: אני מניח שהכוונה "שבין".

<שרית זוכוביצקי-אורי: אנחנו חשבנו על זה.

<שלמה תוסייה-כהן: אני מניח שהמונח הוא "בין".

<שלמה תוסייה-כהן: לא מה שמעבר לקווים, מה שבין קווי ה - - -

<מרב תורג'מן: אני גם חשבתי שזה כאילו בין הגלגלים לבין הגלגלים.

<שמואל מלכיס: הקו מקדימה ומאחורה עבר את הקו.

<שלמה תוסייה-כהן: אז אנחנו צריכים בין שני הצירים.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זה מונח מקצועי.

<שלמה תוסייה-כהן: זה מונח לא בעברית אבל, אם זה מונח מקצועי ככה.

<שלמה תוסייה-כהן: אנחנו צריכים לתקן לפחות את העברית.

<יערה למברגר: לא, אבל זה בסופו של דבר יעבור את הנוסחות בחקיקת משנה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זה עבר.

דוד צור: אוקיי.

דוד צור: אז אנחנו מודים לעורך-דין תוסייה-כהן.

דוד צור: כן, עוד הערות.

דוד צור: כריות האוויר וחגורת הבטיחות, זה נכנס לתוך?

<אבנר פלור: לא, זה לא נכנס.

דוד צור: למה לא?

<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, מכיוון שאם נצטרך להכניס את זה נצטרך להכניס גם את הנושא של מערכת ה-ESP, מערכת בקרת יציבות, נצטרך גם להכניס את מחשב הרכב, את הכול נכניס לתקנה.

<אבנר פלור: אבל אז זה כבר לא 309, זה רישוי שנתי כמו שצריך.

<שמעון סודאי: אנחנו רוצים בטיחות.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זאת אומרת, אנחנו מדברים על נזק שמחייב בדיקה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: התוצאה של זה תהיה שאם תהיה תקלה בחגורת בטיחות צריך להתחיל להעביר למכון בדיקה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אתם יודעים איזה עלויות יש לזה?

<רונן לוי: למה ההתנגדויות למפרט הרכב?

<רונן לוי: זה פותר לך את הכול.

<רונן לוי: למה כשמדברים על בטיחות מתנגדים לבדוק - - -

דוד צור: אני מבין שאם נפגע, היה נזק בחגורות הבטיחות ובכריות אוויר – נפתחו כריות אוויר, אנחנו לא רוצים לדעת מזה?

<מרב תורג'מן: אי-אפשר להגיד: נפתחו כריות אוויר?

דוד צור: לא רוצים שהאזרח יידע?

<אבנר פלור: בעצם נזק של תאונה או משהו כזה?

דוד צור: כן.

<רונן לוי: למה להעלים את המידע הזה מהמכון הבודק?

דוד צור: זה פריט בטיחותי ממדרגה ראשונה.

<לרונן לוי: למה להעלים את המידע הזה מהמכון הבודק, מה קרה לאוטו.

דוד צור: כריות אוויר וחגורת בטיחות זה - - -

<שרית זוכוביצקי-אורי: נזק שגרם לפתיחת כריות אוויר, האם זה נזק מהותי?

<רונן לוי: בטח שכן.

דוד צור: יש הסכמה.

דוד צור: הערות רק לסעיפים.

דוד צור: רבותי, אין הגיגים יותר, הערות לסעיף.

<רונן לוי: זה יפה שאת שואלת את חברות הביטוח נזקים מהותיים לרכב, זה מאוד נחמד.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אני שואלת את כולם.

דוד צור: אתה מוכן להגיב בלי לתת לנו תיאורי צבע?

<רונן לוי: כן.

<רונן לוי: שאלה בסיסית: אם אנחנו מדברים כאן על נושא בטיחותי, למה שהמכון לא יידע, ואני שואל את זה עוד פעם, ואיך זה יבוא לידי ביטוי, מה קרה לרכב הזה ספציפית.

<רונן לוי: אז אם הוא יודע שכבר נפתחו כריות אוויר ואם המכון יודע והוא מכיר את הנזק, המכון הבודק, והוא יודע שנפתחו כריות אוויר או שיש בעיה ב-ESP או שהייתה פגיעה בשלדה, אז הוא יודע מה לבדוק.

<רונן לוי: אז הוא גם יכול לרשום הערות: לא בדקתי כריות אוויר, אבל הוא יודע מה קרה, הוא בודק אותו ספציפית.

<שמואל מלכיס: אפשר להחזיר את כריות האוויר לרכב?

<קריאה: ודאי שלא.

<שרית זוכוביצקי-אורי: בשביל זה אנחנו - - - בטופס.

דוד צור: אבל זה ההערה שלך מקודם, שנתנו תשובה, שזה יהיה רשום.

<רונן לוי: היא לא נתנה תשובה.

<שמואל מלכיס: זה לא שייך לנושא.

<רונן לוי: היא לא נתנה תשובה.

דוד צור: אבל אתה מוכן להקשיב לתשובה?

דוד צור: שאלת שאלה?

<רונן לוי: כן.

דוד צור: זה ייכנס לתוך הטופס המצורף, אותו טופס 1 שמדובר בו יהיה בנספח.

<רונן לוי: אז זאת לא תהיה חובת המכון הבודק לקבל?

<רונן לוי: אני רק רוצה להבין את זה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: תהיה חובה לקבל - - -

<רונן לוי: לא תהיה חובה לבדוק על-פי הנזק.

<אבנר פלור: לגבי כריות אוויר, הבקשה שלך, אנחנו כן נכניס את זה למסגרת התיקון.

דוד צור: לא, הוא מדבר על חובת הבדיקה בהתאם לטופס שנכנס של - -

<רונן לוי: המנהל המקצועי.

דוד צור: - - המפרט של התקלות, של הנזק.

<רונן לוי: זו לא תהיה החובה של המנהל המקצועי של המפעל הבודק לבדוק לפי הנזק – זה מה שאני שואל אותך.

<מרב תורג'מן: השאלה אם אנחנו לא צריכים להכניס את זה לסעיף.

<רונן לוי: אם זה לא מעניין, אז בסדר, רק רוצים לדעת.

<אבנר פלור: חבל שאתה מעלה את הכול עכשיו, רונן, זה באמת חבל.

<אבנר פלור: שבוע שלם אתה לא מעלה ועכשיו אתה מעלה את כל הנקודות האלה.

<אבנר פלור: זה לא תקין גם.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זו שאלה מהותית.

<שרית זוכוביצקי-אורי: האם המכון הבודק עושה בדיקת תקינות כללית או רק - - -

<אבנר פלור: לא, אבל חבל, אנחנו ישבנו כמה ישיבות.

דוד צור: זה שהוא בודק כללית, אומר לנו ממכוני הרישוי שהם חייבים לבדוק ולהוציא את הרכב לכאורה תקין.

דוד צור: פה עולה שאלה ספציפית: האם חובת הבדיקה היא בהתאמה לנזק?

<אבנר פלור: אני רוצה אבל להבהיר משהו, אדוני היושב-ראש.

<אבנר פלור: המשמעות של זה, שאני מחויב לבדוק אם 50 מכוני הבדיקה האלה מסוגלים לעשות את זה.

<אבנר פלור: סתם לכתוב משהו בתקנה בלי לבדוק את המשמעות, אני לא יכול.

<אבנר פלור: באמת, זה משהו שהוא יותר מדי ומשהו שהוא מורחב, ואם אני לא אדע שהמכונים מסוגלים אז אני לא יכול לחייב אותם.

<רון מוסקוביץ: אבל ברמת המידע, שזה יהיה בטופס.

<אבנר פלור: ברמת מידע אין בעיה, אבל שהמכונים יהיו מסוגלים.

דוד צור: רגע, אני רוצה לשמוע את נציג המכונים שנייה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אני רוצה גם להסביר עוד דבר.

<שרית זוכוביצקי-אורי: יש חובה על המנהל המקצועי שהרכב ייצא תקין.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זאת אומרת, זה double check.

<שרית זוכוביצקי-אורי: שימו לב, מה שאנחנו עושים זה double check.

<שרית זוכוביצקי-אורי: קודם כול, המוסך חייב להוציא, יש אחריות מקצועית על המנהל המקצועי של המוסך שרכב יוצא תקין, נקודה, בין אם נבדק אחר כך, בין אם לא נבדק.

דוד צור: ברור.

<שרית זוכוביצקי-אורי: ברור.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אנחנו פה עושים נתיב כאשר אנחנו חושבים שיש מרכיבי נזק שמחייבים הליכה במסלול מסוים.

<שרית זוכוביצקי-אורי: הסכמנו עם רונן שכשהמפעל הבודק בודק, שיהיה בפניו את האינפורמציה לגבי כלל הנזק.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אנחנו חושבים שזה קצת מוקדם מדי ואנחנו לא ערוכים לזה, ואנחנו לא חושבים שצריך בשלב הזה וחבל לחייב את המכון הבודק בעצם לעשות בדיקה כללית – זו המשמעות, לא שייך למרכיבי הנזק – לבדיקה כללית לתקינות.

<מרב תורג'מן: אז את לא מחייבת אותו לבצע בדיקה כללית?

<שרית זוכוביצקי-אורי: אז אני שואלת את אבנר.

<שרית זוכוביצקי-אורי: גם הטופס נוגע למערכות.

<מרב תורג'מן: יש לי שאלה.

<מרב תורג'מן: רגע, סליחה.

<מרב תורג'מן: אם המפעל המתקן בדק את הרכב, אבל הוא פספס איזשהו רכב, הוא לא תיקן אותו.

<אבנר פלור: אז הוא חוזר למפעל הבודק והוא יתקן אותו.

<מרב תורג'מן: המפעל הבודק פתאום מגלה את זה.

<מרב תורג'מן: זה המשמעות של המפעל הבודק, שהוא יחזיר את זה למפעל המתקן ויגרום להם לתקן את אותו רכיב מסוכן שלא תוקן?

<אבנר פלור: נכון.

<מרב תורג'מן: אבל זה לא עולה ממה שהוא אומר.

<אינגריד הר-אבן: אבל הטופס 1 מוגבל, זאת הבעיה.

דוד צור: אז אני אומר ככה: קודם כול להוסיף - - -

<שרית זוכוביצקי-אורי: אפשר אולי להוסיף קוביות לטופס.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אולי.

<מרב תורג'מן: אני רוצה רק לדעת כדי באמת להתאים את הנוסח.

<מרב תורג'מן: אתה אומר שאתה לא בודק את כל הרכב אלא אתה מתבסס על מפרט הנזק שקיבלת מהמפעל המתקן.

<מרב תורג'מן: זה נכון?

<רונן לוי: לא, אני מייצג את זה שמתקן, לא את זה שבודק.

<רונן לוי: אני אומר שזה שבודק צריך לדעת מה תוקן ומה היה הנזק בשביל לבדוק את הרכב, כי הוא מקבל את הרכב כבר מתוקן והוא עושה וי אם הוא בדק עכשיו שהזוויות של הרכב נכונות, מה שבודק 309 – זוויות הרכב, אם השאסי בסדר אחרי התיקון.

<רונן לוי: אז זה מה שהוא בודק.

<רונן לוי: הוא לא בודק אם היה שם נזק בכריות אוויר, הוא לא בודק את זה לפי המפרט של התיקון עצמו.

<רונן לוי: אני רוצה שיחייבו את הבודק לבדוק.

<מרב תורג'מן: אני עושים פה double check, כי גם המפעל המתקן צריך לבדוק שאכן הוא מתקן את כל הרכיבים, ומצד שני גם המפעל הבודק צריך לבדוק שאכן תוקנו כל הרכיבים של הרכב.

דוד צור: כן.

דוד צור: אני עוצר את הוויכוח הזה.

<אינגריד הר-אבן: ומה שאת אומרת נפתר בטופס 1, זה לא נכון.

דוד צור: סליחה.

<לאה ורון: עורכת-דין הר-אבן.

דוד צור: כן, אני רוצה לשמוע את נציג מכוני הרישוי.

<אבי גלנצר: כן, אז אני חוזר על מה שאמרתי לפני כן.

<אבי גלנצר: אנחנו בודקים גם את הנזק שתוקן וגם את כלל מערכות הבטיחות ברכב.

<אבי גלנצר: יש לנו בעיה אמיתית והיא בעיה בבדיקת אותם מכללים כמוABS , ESP ומערכות דומות, שלא תמיד ניתן לנו לבדוק אותם, מכיוון שאלה מערכות שיכולות להיבדק או במוסכי היבואנים או במקומות אחרים שיש להם את הציוד המתאים.

<אבי גלנצר: מכיוון שציוד כזה לא ניתן להחזיק אותו בכל מכוני הבדיקה, זה ציוד מאוד יקר והוא ספציפי לפעמים לרכבים מסוימים, ויש גם ציוד שקיים אך ורק אצל יבואני הרכב או במוסכים שלהם.

<אבי גלנצר: אבל אני רוצה להגיד שאותם רכבים שמגיעים לבדיקה אלינו לאחר התיקון – אותו מוסך מצהיר.

<אבי גלנצר: ואם הוא לא מצהיר ולא חותם על טופס ההצהרה שהוא תיקן את הרכב על-פי מפרט היצרן ולפי הוראות היצרן, אז אותם רכבים, אנחנו לא מקבלים אותם לבדיקה, כך שבסופו של דבר החובה היא על המוסך המתקן.

דוד צור: ברור.

דוד צור: טוב, אני מעלה את ההצבעה על פי הנוסח כפי שהוא, עם ההערות שהעירו כאן.

<שרית זוכוביצקי-אורי: רגע, אז אני שוב שואלת - - -

דוד צור: בתוספת.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אני מדברת על נזק שגרם לפתיחת כרית אוויר.

<מרב תורג'מן: "אם נגרם בו נזק למערכת ההיגוי, לבלמים" - -

<שרית זוכוביצקי-אורי: הייתי עושה את זה בסוף.

<מרב תורג'מן: - - "לשלדה, לקורת האורך, לקורת הרוחב, לחלקי המרכב שמעבר לקו ציר הגלגלים הקדמיים והאחוריים, למסגרת גג המרכב, לרצפת המרכב בתא הנוסעים או למערכת המתלים הקדמיים והאחוריים".

<שרית זוכוביצקי-אורי: או נזק שגרם - - -

דוד צור: למה או, ו - - -

<לאה ורון: תשאיר את העניינים של הניסוח, שהם יפתרו.

דוד צור: אני מקבל את זה.

<לאה ורון: לחבר הכנסת צור אין זמן לזה.

<מרב תורג'מן: או זה גם ו - - -

דוד צור: אוקיי, כריות אוויר נכנס?

<שרית זוכוביצקי-אורי: נכנס כריות אוויר.

דוד צור: כן.

דוד צור: מי בעד?

דוד צור: בעד תקנה 1(1) – פה אחד

דוד צור: פה אחד.

דוד צור: בבקשה, הלאה.

דוד צור: אושר.

דוד צור: (2), בבקשה.

<יערה למברגר: (2)?

דוד צור: כן.

<יערה למברגר: (2) אחרי תקנת משנה (א) יבוא: "(א1) על אף האמור בתקנת משנה (א), ניתן להשתמש ברכב שנגרם לו נזק כאמור בתקנת משנה (א) לאחר שתוקן במפעל לצורך הבאתו לבדיקה במפעל בודק, וזאת עד לשלושה ימים לאחר מועד התיקון".

<מרב תורג'מן: הסבר קצר.

<שרית זוכוביצקי-אורי: היום למעשה חל איסור על שימוש ברכב באופן גורף – תקנה 309 בנוסחה כיום – עד לקבלת תעודת תקינות.

<שרית זוכוביצקי-אורי: בפועל אי-אפשר לעשות את זה משום שלפעמים הרכב בא והולך.

<שרית זוכוביצקי-אורי: קודם כול, הוא צריך להגיע למפעל הבודק ואחר כך לפעמים הוא גם חוזר לתיקון ו-double check.

<שרית זוכוביצקי-אורי: ולכן אנחנו רוצים כן לאפשר את השימוש ברכב לצורך הפרוצדורה שקבועה בתקנה 309, דהיינו הבאתו לבדיקה, החזרתו לתיקון.

דוד צור: כן, יש הערות על זה?

<מרב תורג'מן: ואין זה משנה שהמפעל המתקן בעצם לוקח את הרכב?

<אבנר פלור: זה בהמשך.

<שרית זוכוביצקי-אורי: יש נוסח מוצע.

<שרית זוכוביצקי-אורי: קיבלנו אחת ההערות, כיוון שיש חובה על מוסך מורשה לדווח אם בוצע או לא בוצע 309, הייתה חסרה לנו חוליה מקשרת והיא איך יידע המפעל המתקן שהרכב ביצע או לא ביצע בדיקה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: לצורך מתן מענה לשאלה הזאת, הוספנו תקנה בנוסח של משרד התחבורה המעודכן, הוספנו תקנה שמתייחסת לחובת המנהל המקצועי להביא את הרכב לבדיקת המכון הבודק ולברר מה קורה אתו, על מנת שהוא יוכל לעמוד בחובה הקיימת כבר היום, לדווח אם לא בוצעה הבדיקה כאמור.

דוד צור: כן.

<אינגריד הר-אבן: מספר הערות ניסוחיות.

<אינגריד הר-אבן: ראשית האישור להשתמש ברכב צריך להיות למפעל בלבד.

דוד צור: על מה את מדברת בדיוק?

<אינגריד הר-אבן: הוקראה עכשיו תקנה.

דוד צור: כן, אז תגידי לנו בדיוק על משהו ספציפי.

<אינגריד הר-אבן: "על אף האמור בתקנת משנה (א), ניתן להשתמש ברכב שנגרם לו נזק".

<אינגריד הר-אבן: זה מה שעורכת-דין זוכוביצקי הקריאה.

<קריאה: "ניתן למפעל".

<אינגריד הר-אבן: אז ראשית האישור הזה צריך להיות מוגבל למפעל, שרק מפעל מתקן יוכל להשתמש ברכב.

<מרב תורג'מן: זה מה ששאלתי, שרית.

<מרב תורג'מן: האם לאור התיקון ב-(א2) לא צריך להתאים את תקנה (א1), כי למעשה בעל הרכב או מי שמחזיק ברכב לא מקבל בכלל את הרכב?

<שרית זוכוביצקי-אורי: סתם אני חושבת בפרקטיקה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: המשמעות אם מישהו אחר מסיע, אז אני לא יודעת.

<יערה למברגר: זה מגביל מדי.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זה מאוד מאוד מגביל.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זה אומר שרק המפעל יוכל לעשות את ההסעות האלה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אז צריך לחשוב על זה פרקטית.

<שרית זוכוביצקי-אורי: מאוד מגביל.

<שרית זוכוביצקי-אורי: תחשבו על זה.

<יערה למברגר: זה נראה לי מוגזם מדי ויותר מדי מתערב.

<יערה למברגר: אם מישהו אחר מעביר את הרכב, למה למנוע את זה?

<שרית זוכוביצקי-אורי: הוא אמר לבעל הרכב: תשמע, אני הרגע עסוק, בוא תיקח לך את הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אני לא יודעת, תחשבו על זה, זה מאוד מאוד מגביל.

דוד צור: כן.

דוד צור: הלאה.

דוד צור: נרשמה בפרוטוקול ההערה.

<אינגריד הר-אבן: בסדר.

<אינגריד הר-אבן: ההערה הבאה, לדעתנו צריך להחליף את המילה "מועד" במילה "גמר", שזה יהיה לאחר גמר התיקון, השלושה ימים האלה, כי מועד התיקון זה משהו מאוד אמורפי, לפעמים תיקון אורך מספר ימים.

<יערה למברגר: היא צודקת.

<יערה למברגר: "גמר" נשמע יותר טוב.

דוד צור: אוקיי.

דוד צור: קיבלנו, "גמר".

דוד צור: כן.

דוד צור: עוד הערות?

דוד צור: אוקיי, הצבעה.

דוד צור: חבר הכנסת אשר, אני מכבד את העובדה שנכנסת רק כרגע, אני קודם כול שמח לעניין, ולכן אני אפילו לא אבקש ממך להצביע.

יעקב אשר: תהיה לך הצבעה, הרגשה של הצבעה.

דוד צור: אז מי בעד?

דוד צור: נגד, אם יש? אין.

דוד צור: בעד תקנה 1(2), שמוסיפה את תקנת משנה 309(א1) לתקנות העיקריות – פה אחד.

דוד צור: אז אושר פה אחד, עם נוסח התיקונים.

<יערה למברגר: אני אקריא את (א2), זה הנוסח שחולק היום, אני אקריא אותו עם עוד תיקוני נוסח קלילים רק ברמת הניסוח.

<יערה למברגר: "(א2) המנהל המקצועי במפעל שתיקן רכב שנגרם לו נזק כאמור בתקנת משנה (א) לרבות נזק בטיחותי יעביר את הרכב למפעל בודק לשם קבלת תעודת בדיקה".

<אינגריד הר-אבן: מה אחרי "מפעל בודק"?

<יערה למברגר: "לשם קבלת".

<אינגריד הר-אבן: אה, במקום "ויוודא".

<יערה למברגר: כן, "לשם קבלת" נראה לי יותר מדויק.

<יערה למברגר: וגם ה"לרבות" נראה לי יותר מדויק.

דוד צור: כן, הערות לניסוח הזה.

<רונן לוי: השאלה אם זה רק המנהל המקצועי או כל אחד.

<שרית זוכוביצקי-אורי: הוא בעל החובה המקצועית.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אנחנו רוצים להשית את זה - - -

<מרב תורג'מן: זה הוא או שלוחו, לא?

<יערה למברגר: הוא או שלוחו.

<רונן לוי: אז בודק לא יכול לקבל ממישהו אחר?

<שרית זוכוביצקי-אורי: זה תמיד נכון.

<שרית זוכוביצקי-אורי: המנהל הוא לא מתקן בעצמו, אבל הוא צריך לוודא תיקון.

<מרב תורג'מן: בסדר, האחריות היא עליו.

<רונן לוי: אני שואל מה קורה לצד השני.

<שרית זוכוביצקי-אורי: בכוונה עשינו את זה ככה, כיוון שהוא בעל מקצוע שאנחנו מפקחים עליו.

דוד צור: אם נרחיב את זה, אז תהיה לכם בעיית פיקוח, אני מבין את זה.

דוד צור: לכן אני לא חושב שצריך לשנות את זה.

דוד צור: כן.

<רונן לוי: השאלה רק מה קורה לצד השני.

<רונן לוי: המפעל הבודק לא יכול לקבל רכב שלא בא ממפעל מתקן?

<אבנר פלור: במקרה הזה כן.

<רונן לוי: הוא לא יכול או כן יכול?

<רונן לוי: מה המשמעות של זה?

<אבנר פלור: הרי בכל מקרה כשהוא מגיע למפעל הבודק הוא מגיע עם אותם טפסים, טופס 1 - - -

<רונן לוי: את זה הבנתי.

<רונן לוי: שאלתי מה קורה למפעל הבודק.

<רונן לוי: המפעל הבודק לא יכול לקבל רכב לא ממנהל מקצועי של מפעל מתקן?

<אבנר פלור: או שלוחו.

<אבי גלנצר: ללא טפסים, הוא לא יכול לקבל אותו.

<אבי גלנצר: מה זה משנה מי נהג ברכב?

<מרב תורג'מן: הוא יכול לקבל, אבל הוא לא יכול להוציא תעודת בדיקה.

<רונן לוי: הבנתי.

<רונן לוי: זאת המשמעות?

<שרית זוכוביצקי-אורי: כשאומרים יעביר לא הכוונה שהוא ייסע ברכב, אבל זה שהוא ידאג להעביר זו חובה משפטית.

<רונן לוי: אבל אם בן-אדם פרטי סתם עכשיו בא עם רכב שיצא ממוסך ותוקן ומביא אותו ל-309, אסור לבודק לקבל?

<אבי גלנצר: עם כל המסמכים או ללא מסמכים?

<אבי גלנצר: זו השאלה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: חובת קבלת המסמכים חלה על המפעל הבודק.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זאת אומרת, הוא יצטרך לקבל את המסמכים לפני שהוא בודק.

<אבנר פלור: אם לא הגיע המנהל המקצועי עם הרכב, זה מה שהוא שואל.

<אבי גלנצר: נו, אז למה לא לקבל אותו, אם יש לו את כל המסמכים?

<שרית זוכוביצקי-אורי: לא, נקודת המוצא היא, שוב, דיברנו על מי יסיע ומי יביא לעניין השימוש.

<שרית זוכוביצקי-אורי: החובה המשפטית היא על המנהל המקצועי להעביר את הרכב, לא מדובר על הנהיגה.

<מרב תורג'מן: לא, אבל הוא שואל משהו אחר.

<מרב תורג'מן: אם זה לא תוקן במוסך מורשה, ואדם פרטי הביא את הרכב לביצוע הבדיקה, לעבור את הבדיקה, ויש לו את כל הטפסים.

<מרב תורג'מן: השאלה אם מכון הבדיקה יכול לקבל את הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אורי: מה זה כל הטפסים?

<אבי גלנצר: לא יכול להיות לו טפסים, מכיוון שהטפסים מוצאים אך ורק במוסך מורשה.

<מרב תורג'מן: אבל מה קורה אם באמת אדם - -

<שרית זוכוביצקי-אורי: מזייף טפסים של מוסך?

<מרב תורג'מן: לא.

<מרב תורג'מן: - - רוצה בכל זאת לקבל תעודת בדיקה, על אף שהוא תיקן את הרכב בעצמו במוסך - - -

<אבי גלנצר: הוא לא יקבל.

<מרב תורג'מן: הוא לא יקבל.

<מרב תורג'מן: אוקיי.

דוד צור: טוב, אני רואה שאתם מאוד נהנים מההתדיינות הזאת.

דוד צור: כן.

<אינגריד הר-אבן: הערה לנוסח הסעיף.

<אינגריד הר-אבן: נוסח הסעיף סותר את הערה 3 בטופס 3, כי בהערה 3 בטופס 3 כתוב:

<אינגריד הר-אבן: את המקור של טופס זה יש למסור למכון הבדיקה באמצעות בעל הרכב או בא כוחו.

<אינגריד הר-אבן: לכאורה עולה מהערה 3 לטופס 3 שבעל הרכב מביא את הרכב למכון.

<מרב תורג'מן: אז צריך לתקן את זה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: לא, רגע, שוב אני אומרת, אנחנו דיברנו על זה בסעיף הקודם.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אמרנו: מבחינת מי שמביא פיזית את הרכב, צריך להבדיל בין האחריות המושגית שאנחנו מטילים על מנהל מקצועי להעביר את הרכב לבדיקה, לבין מי שמסיע בפועל.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זאת אומרת, יכול להיות שאדם לחוץ, מגיע למוסך, והמוסך אומר לו: תשמע, צריך להעביר את הרכב לבדיקה, המנהל המקצועי אחראי על זה ואומר לבעל הרכב: בוא תיקח, תיסע עם האוטו.

<שרית זוכוביצקי-אורי: מבחינתי זה בסדר.

<שרית זוכוביצקי-אורי: האחריות המושגית עדיין של המנהל המקצועי.

<אינגריד הר-אבן: אבל בטופס 3 את מחייבת את בעל הרכב להביא את הרכב.

<אינגריד הר-אבן: תסתכלי: באמצעות בעל הרכב או בא כוחו.

<יערה למברגר: "או בא כוחו".

<יערה למברגר: אגב, גם המנהל המקצועי יכול להיות בא כוחו.

<מרב תורג'מן: כן, הוא בא כוחו.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זאת אומרת, הנהיגה עצמה היא לא האישיו.

<אינגריד הר-אבן: זה נראה לי סתירה, שרית, בין הסעיפים.

<יערה למברגר: לי זה לא נראה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: צריך להבחין, אני אומרת, בין החובה שיעבירו את הרכב, לבין אם הוא מביא את הרכב פיזית.

דוד צור: בין חובת הבדיקה שזה נעשה, לבין מי בפועל מביא את זה.

דוד צור: אוקיי.

דוד צור: אז צריך לכתוב: או בא כוחו.

<שרית זוכוביצקי-אורי: איפה?

<שרית זוכוביצקי-אורי: אולי בטופס.

דוד צור: בטופס.

<שרית זוכוביצקי-אורי: נדייק את זה בטופס.

דוד צור: מי בעד?

דוד צור: כולל השינוי בטופס.

<מרב תורג'מן: לא, הטופס אנחנו מאשרים אותו בנפרד.

דוד צור: אוקיי.

דוד צור: אז כרגע לפי הנוסח הנוהג.

דוד צור: כן, אני בעד.

דוד צור: חבר הכנסת אשר, אני מאפשר לך גם להיות בעד מהרגע.

יעקב אשר: אני עם היושב-ראש.

יעקב אשר: בעד תקנה 1(2), שמוסיפה את תקנת משנה 309(א2) לתקנות העיקריות – פה אחד

דוד צור: יפה, אז זה אושר פה אחד – שניים.

דוד צור: סעיף (3).

יעקב אשר: מתי הדיון הבא?

דוד צור: עוד חמש דקות אנחנו נתחיל בדיון הבא.

דוד צור: כמובן שלא נספיק את כל התקנות, אבל מבטיח לכם שאני אמשיך לנהל את הדיונים האלה ואסיים אותם בהקדם.

דוד צור: כן, סעיף (3).

<יערה למברגר: בתקנת משנה (ב), במקום "במוסך מורשה" יבוא "במפעל בו תוקן הרכב".

דוד צור: כן, יש הערות?

<מרב תורג'מן: רק שנייה, הבהרה לסעיף הזה, לתיקון בתקנת משנה (ב).

<מרב תורג'מן: שרית.

<שרית זוכוביצקי-אורי: פה אנחנו למעשה מדייקים את המושגים.

<שרית זוכוביצקי-אורי: היום יש חובה על מוסך שתיקן את הרכב לדווח לרשות הרישוי אם רכב שטעון היה בדיקה במפעל בודק לא ביצע את הבדיקה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: אז פה אנחנו פשוט מדייקים "מפעל בו תוקן הרכב".

<יערה למברגר: אפשר להקריא גם את (ב) הקיים, אם אתם רוצים.

דוד צור: כן.

<שרית זוכוביצקי-אורי: למעשה זה לא משנה מצב קיים.

<מרב תורג'מן: זה לא משנה מצב קיים, זו רק הבהרה.

<יערה למברגר: "לא ניתנה תעודת בדיקה כאמור בתקנת משנה (א), יודיע על כך המנהל המקצועי" – ואז עכשיו במקום "במוסך המורשה" יבוא "במפעל בו תוקן הרכב לרשות הרישוי".

דוד צור: כן.

דוד צור: מי בעד?

דוד צור: חבר הכנסת אשר?

דוד צור: בעד תקנה 1(3) – פה אחד

דוד צור: כן, פה אחד.

דוד צור: הלאה.

<יערה למברגר: (4) אחרי תקנת משנה (ב) יבוא: "(ג) שמאי רכב שבדק רכב שנגרם לו נזק בטיחותי יודיע לרשות הרישוי כי לרכב נגרם נזק בטיחותי ויציין את המועד שבו בדק את הרכב, וזאת בטופס הערוך לפי טופס 2 שבתוספת השלוש עשרה".

<בתיה לונדון: אנחנו מציעים להוריד את הסעיף הזה.

<יערה למברגר: טוב, נעצור אחרי (ג).

דוד צור: כן, למה אתם מציעים להוריד את הסעיף הזה?

<בתיה לונדון: כי לדעתנו אין בו צורך.

<בתיה לונדון: מכון הבדיקה שבודק את הרכב הוא זה שצריך ליידע את משרד התחבורה בשתי הסיטואציות, בין אם הרכב מבוטח ובין אם הוא לא מבוטח.

<בתיה לונדון: לא צריך להיות שום שוני בין שני המצבים.

דוד צור: זו ההערה שהייתה לכם קודם.

<בתיה לונדון: נכון.

דוד צור: כן, בואו תגידו למה בעצם זה לא נכון.

<אבנר פלור: מה שבעצם הצגנו פה, היות שלא כל כלי הרכב מבוטחים, למעלה מ-50% הם לא מבוטחים ואין להם שמאי, אז הרעיון הראשוני שלנו היה, כמו שאנחנו אומרים באובדן, שבעצם מי שמדווח זה השמאי.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זאת העבודה הטבעית של השמאי.

<אבנר פלור: זאת עבודה טבעית של השמאי והכול.

<שמואל מלכיס: שמה הוא מעריך נזק.

<שמואל מלכיס: זה התפקיד שלו, להעריך נזק, בהשוואה לערכו כרכב שלם.

<אבנר פלור: סליחה, תן לי בבקשה לדבר.

<אבנר פלור: סליחה.

דוד צור: היית עד עכשיו רגוע.

<שמואל מלכיס: אבל זה לא רלוונטי.

דוד צור: תיתן לנו לשמוע.

<שמואל מלכיס: אין שום תפקיד לשמאי בנושא רכב בטיחותי או לא בטיחותי.

<אבנר פלור: היות שהשמאי לא יכול לדווח על כלל כלי הרכב, אז אנחנו רואים לנכון איפה שהשמאי יוכל לדווח שידווח, ואיפה שהמכון – המכון, כי זה אמין וטוב, ויש לנו גם את - - -

<רון מוסקוביץ: לא נורא שיהיה גם וגם.

<קריאה: שלייקעס גם וגם.

<בתיה לונדון: אנחנו מטילים על השמאי חובה שלא צריכים להטיל עליו.

<בתיה לונדון: השמאי מעריך את גובה הנזק, השמאי לא מכונאי.

<בתיה לונדון: יש לנו כאן מכון שהוא מומחה לנושא.

<בתיה לונדון: הוא זה שצריך לקבוע אם הנזק הוא מהותי, אם הוא בטיחותי או לא.

<בתיה לונדון: שמאי מעריך את הערך הכלכלי של הנזק, הוא לא קובע אם הנזק הוא בטיחותי.

דוד צור: כן.

דוד צור: זה ברור לי.

<מרב תורג'מן: מה זאת אומרת לא קובע אם הנזק הוא בטיחותי?

דוד צור: רגע.

דוד צור: אני רוצה קודם כול לברך את התלמידות מהאולפנה, מתיכון לבנות "בית שולמית" בירושלים שנכנסו לפה.

דוד צור: אני יכול לרחם עליכן שאתן לא מבינות כלום ממה שנעשה פה, אבל לפחות אולי תהיינה ערות לתהליכים.

דוד צור: אז אנחנו ניתן לעורך-דין תוסיה-כהן אולי לנסות קצת להבהיר לכן את התמונה.

<שלמה תוסייה-כהן: אני אומר שני דברים בעניין הזה.

<שלמה תוסייה-כהן: דבר ראשון, כמובן אנחנו חושבים שהשמאי צריך להגיש את הדיווח, ואני אסביר גם שני דברים.

<שלמה תוסייה-כהן: השמאי למעשה במהלך הזה הוא אחד היחידים שאין לו אינטרסים אישיים.

דוד צור: הוא גם הראשון שרואה.

<שלמה תוסייה-כהן: מעבר לזה, הוא כמעט אחד היחידים שאין לו אינטרס ישיר בשאלה אם ייקבע שלרכב יש את הנזק הבטיחותי או אין לו.

<שלמה תוסייה-כהן: מכיוון שהרכב מבוטח על-ידי חברת ביטוח, מתוקן על-ידי המוסך, לכל אחד מהם יש את הזווית העסקית.

<שלמה תוסייה-כהן: השמאי מקבל את השכר שהוא מקבל עבור הקביעה מה לא בסדר ברכב.

<שלמה תוסייה-כהן: הוא למעשה בא ומחליט מה צריך לתקן ולא רק מעריך את השווי.

<לאה ורון: איך הוא מגיע על מנת לקבוע מה מתוקן?

<לאה ורון: חברת הביטוח שולחת אותו?

<שלמה תוסייה-כהן: המבוטח מזמין אותו.

<לאה ורון: אה, המבוטח באופן עצמאי הוא זה שמזמין אותו.

<שלמה תוסייה-כהן: המבוטח מזמין את השמאי, לפעמים זה נעשה דרך סוכן.

<שלמה תוסייה-כהן: אבל לפי התקנות אמור להיות המבוטח מזמין את השמאי למקום.

<שלמה תוסייה-כהן: הוא רואה.

<שלמה תוסייה-כהן: למעשה להשאיר את השאלה על הדיווח למכון הבדיקה, זה למעשה הופך את הסדר של הדברים, כי הרכב לא מגיע למכון הבדיקה אלא לאחר שקבענו שיש צורך שהוא יגיע למכון הבדיקה.

דוד צור: אני בטוח שהתלמידות עכשיו הבינו את העניין.

דוד צור: אז בוא ניתן גם למר מלכיס לבלבל אותן עוד פעם.

דוד צור: כן.

<שמואל מלכיס: עם כל הכבוד, לשמאי יש תפקיד מוגדר.

<שמואל מלכיס: ודווקא במקרה הזה ייתכן שיש לו אינטרס עקיף.

<שמואל מלכיס: כיוון שהוא לא מתמצא והוא לא בטוח ומוטלת עליו חובה חוקית, אז בכל מקרה הוא יעשה את זה ככסת"ח.

<שמואל מלכיס: זאת אומרת, אם יש ספק אז אין ספק.

<שמואל מלכיס: ולכן אני חושב שהדיווח צריך להיעשות על-ידי מי שמומחה לעניין, ומי שמומחה לעניין זה המנהל המקצועי של המוסך והמנהל המקצועי של מכון הבדיקה.

<שמואל מלכיס: וזה הליך נכון וצודק שחל על יותר מ-50% מכלי הרכב במדינה, ואין שום סיבה שדווקא כלי רכב מבוטחים, שבמקרה מעורב שמאי בהערכת הנזק ותפקידו לקבוע את גובה הנזק, הוא לא האדם שאמור לקבוע אם הנזק שנגרם הוא נזק בטיחותי או לא בטיחותי ואם כל הנושא של התיקון הוא בטיחותי או לא בטיחותי.

<שמואל מלכיס: זה לא תפקידו של שמאי, הוא לא צריך להיות מעורב בזה.

<שמואל מלכיס: אתם מטילים עליו תפקיד שיהיה לו קשה מאוד לעשות אותו.

<בתיה לונדון: אין דבר כזה "רק מדווח".

<בתיה לונדון: הדיווח יוצר את הזכות או את החובה.

<שמואל מלכיס: ובלית ברירה ברוב המקרים הוא יחליט שנזק הוא כן בטיחותי כי הוא לא מבין בזה.

דוד צור: מר פרידמן מהמועצה לצרכנות, כן.

<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, לצערנו הרב, אבל אני עוד לא מכיר הרבה מוסכים שיעשו תיקונים ברכבים אם השמאי לא אמר שצריך לעשות שמה תיקונים.

<זאב פרידמן: עם כל האחריות ועם הכול, ברגע שהשמאי מגיע, הוא זה שאומר מה לתקן.

דוד צור: הוא האדם האובייקטיבי.

דוד צור: הוא גם לצורך העניין שומר הסף נקרא לו.

<זאב פרידמן: מה שאני מבקש, אדוני היושב-ראש, זה דווקא בסעיף הבא לומר: לא רק במקום שאין שמאי.

<זאב פרידמן: אין לי התנגדות לקבל את הצעתו של מר מלכיס להוסיף שגם השמאי וגם בעל המוסך – כל אותם גורמים שמבינים בבטיחות, שידווחו למשרד התחבורה.

<זאב פרידמן: אדרבה, זה יהיה הגנה על הגנה.

<שמואל מלכיס: מה שידידי אמר כרגע זה שלמחצית מכלי הרכב בכלל התקנות האלה לא אפקטיביות.

<שמואל מלכיס: אם הוא אומר שהגורמים האחרים הם אינטרסנטים והם לא ידווחו - - -

דוד צור: תראו, יש פה איזה double checking.

דוד צור: 50% השמאי באמת רלוונטי והמכון לצורך העניין.

<שמואל מלכיס: פחות מ-50%.

דוד צור: אז לא משנה המספר.

דוד צור: ואחרים זה רק המכון.

דוד צור: כן.

<רונן לוי: במקרה הזה כל המרבה הרי זה משובח, אז אני רואה שאין בעיה שגם יהיה שמאי.

<רונן לוי: הדבר השני הוא שאנחנו חושבים שצריך גם מעבר לעניין "יודיע לרשות הרישוי כי לרכב נגרם", להוסיף "ותוקן".

<רונן לוי: זה כבר יסגור גם את המעגל של הבדיקה של השמאי מהתחלה ועד הסוף.

דוד צור: זה מופיע לנו לדעתי - - -

<רונן לוי: בחובת השמאי.

<שמואל מלכיס: שמאי לא אמור לבדוק רכב אחרי תיקון.

<רונן לוי: הוא לא בודק, הוא רק מדווח שהוא גם תוקן.

<בתיה לונדון: איך הוא יודע?

<שמואל מלכיס: איך הוא מדווח על משהו שהוא לא בדק?

דוד צור: אתה מטיל פה איזה חובה על השמאי שהוא לא עוקב אחרי זה, הוא לא אמור גם לעקוב אחרי זה.

<שמואל מלכיס: נכון.

<שמואל מלכיס: זה גם לא תפקידו.

<שמואל מלכיס: יש גם איסור על שמאי לבדוק רכב - - -

דוד צור: עורכת-דין זוכוביצקי, ההערה מקובלת עליכם?

<שרית זוכוביצקי-אורי: אין לנו בעיה.

<בתיה לונדון: השמאי לא בודק את - - -

דוד צור: אבל לא השמאי עושה את זה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זה רק דיווח.

דוד צור: דיווח בסדר, אבל הרצון שלו להוסיף שזה גם נבדק.

דוד צור: אוקיי.

<קריאה: "תוקן ונבדק".

דוד צור: טוב, אני לא מקבל את ההערה של עורכת-הדין לונדון, למרות שמאוד נהניתי מהסקירות שלך, לבטל את הסעיף הזה.

דוד צור: זה בעצם מהות החוק, ואני לא חושב שזה נכון לעשות את זה.

דוד צור: יש פהdouble checking, ואני מקבל את ההצעה כפי שהיא דרך משרד התחבורה.

דוד צור: מי בעד?

דוד צור: בעד תקנה 1(4)(ג) – פה אחד.

דוד צור: פה אחד, בבקשה.

דוד צור: אני סוגר את הדיון הזה.

דוד צור: לצערי, לא הספקנו, אנחנו נמשיך בהקראה במועד אחר.

דוד צור: תודה רבה לכם.

דוד צור: אה, אני שכחתי לציין.

דוד צור: אני מבקש, עלו פה הרבה מאוד, ואין לי בעיה עם זה.

<שרית זוכוביצקי-אורי: רגע, המילה "תוקן" נכנסה או לא נכנסה?

דוד צור: עורכת-דין זוכוביצקי, אני בזכות דיבור כאן.

דוד צור: יש לכם זמן עד הדיון הבא לשבת עם משרד התחבורה ולהעלות את הנושאים כפי שעלו חלקם פה, כי הרבה מהדברים לדעתי יכולנו לפתור אם הייתה התדיינות מוקדמת, בעיקר מדובר באיגוד המוסכים.

<יערה למברגר: המילה "ותוקן" נכנסה או לא?

<שרית זוכוביצקי-אורי: שנייה, אנחנו כן חושבים שצריך, אבל לא התייחסת לזה.

דוד צור: מה?

<שרית זוכוביצקי-אורי: לא קיבלת את ההערה שלא צריך שמאי, אבל העניין "ותוקן" כדאי להכניס.

<שרית זוכוביצקי-אורי: זה אמרנו שאנחנו מקבלים.

דוד צור: אבל הוא לא האינסטנציה ללכת לבדוק שזה תוקן.

דוד צור: אתם רוצים להטיל על השמאי את האחריות ללכת לבדוק שזה תוקן?

<שרית זוכוביצקי-אורי: לדווח.

דוד צור: איך הוא יידע?

דוד צור: הוא צריך לעשות follow up.

דוד צור: איך?

דוד צור: את מטילה עליו איזה onus.

<מרב תורג'מן: זו שאלה עקרונית אם הוא מדווח בתום התהליך או בתחילת ההליך?

דוד צור: איך הוא יודע שזה תוקן?

<אבנר פלור: בסוף.

<אבנר פלור: בסוף הוא מדווח.

<מרב תורג'מן: בסוף הוא מדווח?

<מרב תורג'מן: אז תחשבו על זה.

<מרב תורג'מן: ומקסימום תבקשו רוויזיה על הסעיף הזה.