ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 136, 2013-11-25 14:00

מירי רגב: אני פותחת את ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת בדיון היערכות – פייגלין, אתה מפריע לי, רות, את מפריעה לי - - -

רות קלדרון: אנחנו בעדך, מירי.

רות קלדרון: יישר כוחך על הישיבה הקודמת.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: חברים, אנחנו מקיימים דיון – שהוא המי יודע כמה – בעניין תפילת יהודים בהר הבית, עליית יהודים להר הבית.

מירי רגב: לגבי התפילה אני מחכה לתשובת שרת המשפטים.

מירי רגב: אחרי החג נקיים דיון עם שרת המשפטים בעניין האפליה בין אזרחים במדינת ישראל.

מירי רגב: זכותם לעלות ולהתפלל במקומות המקודשים להם.

מירי רגב: כפי שאמרתי, אני מאמינה וחושבת שזכות כל אחד, ודאי אזרח במדינת ישראל, להתפלל במקומות הקדושים לו, בין אם הוא יהודי, בין אם הוא מוסלמי, בין אם הוא נוצרי, והתפקיד שלנו הוא לאפשר שיעלו להתפלל בצורה ראויה ומכובדת.

מירי רגב: משום שהיהודים לא יכולים לעלות ולהתפלל בהר הבית, יכולים רק לעלות להר הבית, ומי שאומר "שמע ישראל" על הר הבית נעצר מיד, צריך לתקן את העוול הזה בצורה מסודרת, כמו שתיקנו את העוול במערת המכפלה, והנה ראינו, הפלא ופלא, שגם יהודים וגם מוסלמים מתפללים במערת המכפלה והשמים לא נפלו.

מירי רגב: משום שאני לא מקבלת תשובות בדרג המדיני – יהיה לנו בעזרת השם בשבוע הבא דיון בוועדה חסויה עם הגורמים הרלוונטיים בעניין הר הבית – אני ממתינה לתשובת שרת המשפטים ואחרי חנוכה נקיים דיון בעניין הזה.

מירי רגב: הדיון היום הוא דיון נקודתי, לראות כיצד משטרת ישראל נערכת לאפשר ליהודים לעלות להר הבית.

מירי רגב: לא להתפלל בהר הבית בשלב זה – לעלות להר הבית.

מירי רגב: כפי שאנחנו דואגים שברמדאן יעלו המוסלמים להר הבית, יוכלו להתפלל בהר הבית וכל אחד יוכל להתפלל בחגים הקדושים לו במקומות הקדושים לו, כך אני רוצה שגם יהודים יוכלו לעלות בחנוכה להר הבית.

מסעוד גנאים: שוויון...

מירי רגב: לא עשינו דיון הערכת מצב ותחקיר על מה שהיה בסוכות, ויש לנו מה ללמוד מסוכות.

<אבי ביטון: האם אני יכול להגיד משהו לפני כן?

מירי רגב: בבקשה, כבוד השוטר.

<אבי ביטון: אני מפקד מרחב דוד.

<אבי ביטון: אני עוד פעם אומר בפורום הזה שמשטרת ישראל לא תפרט את ההיערכות שלה בהר הבית.

מירי רגב: אין לי שום בעיה שלא תפרט את ההיערכות, אני גם לא רוצה.

מירי רגב: לא שמעת אותי אומרת את זה.

מירי רגב: אני רק רוצה שתגיד לנו כיצד אתה מאפשר ליהודים לעלות להר הבית, זה הכול.

<אבי ביטון: כדי להגיד כיצד אני מאפשר למבקרים בכלל לעלות להר הבית, אני צריך לפרוס את ההיערכות המבצעית.

<אבי ביטון: ההיערכות המבצעית כוללת גם את התחום הסמוי והתחום הגלוי ואני לא הולך לפרט את זה.

מירי רגב: לא רוצה שתפרט.

<אבי ביטון: אני כבר אומר שבפורום הזה אני לא הולך לפרט את ההיערכות המבצעית.

מסעוד גנאים: אני וחבר הכנסת טלב יכולים לצאת.

<אבי ביטון: זה לא קשור אליכם.

מירי רגב: לא.

מירי רגב: אני לא רוצה שהוא יפרט.

מירי רגב: אני לא מתכוונת שתפרט, אבל אני מתכוונת שתגיד פה מה שאומר המפכ"ל ומה שאומר הממ"ז ומה שאומר השר, שאתה תאפשר כניסה של יהודים בחג להר הבית.

מירי רגב: ברור שזה כפוף להערכת מצב.

מירי רגב: כולנו אומרים אמן, שלוש פעמים אפילו.

רות קלדרון: לא על הר הבית.

רות קלדרון: ..

מירי רגב: נפתח את הדיון ולאחר מכן תתייחס.

מירי רגב: בבקשה, יהודה גליק ולאחר מכן חבר הכנסת זבולון קלפה.

יהודה גליק: כבוד היושבת-ראש, כבוד חברי הכנסת, מכובדי, מסעוד, שולי, משה, רות, זבולון וטלב - - -

מירי רגב: זה על חשבון שלוש הדקות שלך, יהודה.

יהודה גליק: בכל אופן, גברתי, אנחנו עומדים בפני חג החנוכה.

יהודה גליק: חג החנוכה מסמל, עבורי בכל אופן, חג שבו היהודים עמדו על זכותם לחופש ולשוויון.

יהודה גליק: אני מניח שכל מה שאני אומר, אני אקבל תמיכה של החזית הדמוקרטית לשלום ולשוויון בכנסת.

יהודה גליק: ..

מסעוד גנאים: לא.

יהודה גליק: בכל אופן, לפני כחודש בירכתי פה את מפקד המרחב כשהוא נכנס לתפקיד שלו.

יהודה גליק: מאוד שמחתי שהוא נכנס.

יהודה גליק: לצערי מיום שהוא נכנס לתפקידו גילינו אדם אחר שלא הכרנו, ואנחנו מזהים עוינות של המשטרה כלפי יהודים שעולים להר הבית.

יהודה גליק: אני אביא דוגמה מהבוקר.

יהודה גליק: הבוקר הגיעה קבוצה "ענקית" של יהודים, שבעה יהודים.

יהודה גליק: נכנסו ארבעה, אמרו: רגע, שלושה יחכו, אתם תחכו עד שהארבעה יצאו.

יהודה גליק: הם נאלצו לחכות שעה וחצי.

יהודה גליק: בדידי הווה עובדא, בשבוע שעבר נאלצתי לחכות לשני אנשים.

יהודה גליק: הגעתי בשבע בבוקר, חצי שעה לפני שנפתח ההר, נאלצתי לחכות שעתיים פעמיים.

יהודה גליק: וכל זה מסיבה אחת פשוטה, שיש לי כיפה על הראש.

יהודה גליק: גברתי, את אפילו ראית את זה במו עיניך.

יהודה גליק: לפני שבוע באת לבקר, לא בתוך הר הבית.

יהודה גליק: אנחנו, אגב, מחכים שתבואי לבקר עם הוועדה בהר הבית.

יהודה גליק: אצל הבדואים ביקרת, אנחנו מחכים שתבואי גם להר הבית.

יהודה גליק: ביקשתי ללוות אותך לשער הכותנה, מקום שאני נמצא בו עשרות פעמים בחודש.

יהודה גליק: אמרו: לא, אתה תחכה בצד, היא תתקרב, מסיבה אחת פשוטה, יש החלטה של המשטרה להשפיל אותנו, היהודים הדתיים.

יהודה גליק: גברתי, השתנו הכללים - - -

מסעוד גנאים: כי אתה מסוכן.

יהודה גליק: אני מבקש, תן לי לסיים.

מירי רגב: גנאים.

יהודה גליק: מסעוד, אתה חבר יקר שלי, ואני מבטיח לא להפריע לך.

יהודה גליק: הקמנו לאחרונה את המיזם לחופש יהודי בהר הבית, הליב"ה – המיזם לחופש יהודי בהר הבית, שבא להגיד משהו אחד.

יהודה גליק: אולי זה יפתיע חלק מהאנשים שיושבים כאן.

יהודה גליק: גברתי, במדינת ישראל גם יהודים הם בני אדם, גם ליהודים מותר שיהיו זכויות.

יהודה גליק: אנחנו לא מדברים על פגיעה באף אחד, אנחנו מדברים על כבוד לבן אדם כבן אדם.

יהודה גליק: בחג החנוכה צפויים להגיע מאות יהודים להר הבית.

יהודה גליק: אם יכניסו אותם שניים-שניים וחמישה-חמישה, בין אם מר ביטון יחשוף פה את תוכניותיו ובין אם לא, אם הוא יבוא ויאמר לנו מה שנאמר בסוכות – לפני חג הסוכות היה פה מפקד המחוז, התחייב שבחג סוכות כל היהודים שרוצים יוכלו להיכנס.

יהודה גליק: 200 ילדים יצאו מהבית שלהם, מרמת-הגולן ומהנגב - - -

<רינה אהרונוב-אריאל: 300.

יהודה גליק: 300, סליחה, הגיעו למפח נפש.

יהודה גליק: למה אי-אפשר להיכנס?

יהודה גליק: כי יש מצעד ירושלים.

יהודה גליק: צעדת ירושלים תוכננה חודשים לפני וגם עליית הילדים תואמה עם המשטרה, וחברת הכנסת שולי מועלם הזכירה את זה בוועדה פה.

יהודה גליק: נייט.

יהודה גליק: סיבה אחת פשוטה, יהודים בהר הבית הם לא בני אדם, ואם יש להם כיפה - - -

מירי רגב: יש לך עוד עשר שניות לסיים.

יהודה גליק: אני אתן לך עודף שתיים.

יהודה גליק: לפני שבוע עלה בחור שנמצא פה בשם תום ניסני להר הבית, הוא עלה בלי כיפה, הכול היה נהדר, באמצע ההר הוא החליט לשים כיפה, מאותו רגע הוא הפך להיות האיש הכי מסוכן במדינה.

מירי רגב: תודה, יהודה.

יהודה גליק: אני מסיים במשפט הזה.

יהודה גליק: אני מעולם לא עולה להר הבית, לא כדי להפריע לאף אחד, לא כדי להציק לאף אחד, וגם, חברת הכנסת קלדרון, לא כדי להשתכר, אני עולה להר הבית כדי להתייחד עם בוראי.

רות קלדרון: אתה מתפרנס מהר הבית.

מירי רגב: מותר לו.

<קריאה: לא לפגוע בפרנסה של בן אדם.

יהודה גליק: מותר לי להתפרנס כמו - - -

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שלקיחת הדיון לפרנסה, אין לה מקום פה.

מירי רגב: יהודה, סיימת את הדברים שלך.

מירי רגב: די.

יהודה גליק: אני מבקש לומר שיפסיקו להתייחס אלי כאדם עוין ויפסיקו להכפיש אותנו ולעשות לנו דמוניזציה.

יהודה גליק: אנחנו רוצים לעלות, וכל היהודים יבואו להר הבית, מאות היהודים, והמשטרה תיערך לקבל אותם בהר הבית.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: חבר הכנסת זבולון קלפה, בבקשה.

מירי רגב: לאחר מכן – תנועת נשים ופייגלין.

זבולון כלפה: תודה רבה לך, גברתי היושבת-ראש, קודם כול, אני מוחה על העניין, אני לא חושב שעלייה להר הבית זה עניין פרטי של איש כזה או אחר, לא משנה מה שמו, לא משנה מיהו ולא משנה אם יש לו כיפה או אין לו כיפה.

זבולון כלפה: זה עניין לאומי.

זבולון כלפה: לא יעלה על הדעת שבמדינת היהודים, כבוד מפקד מרחב דוד, תיחסם האפשרות להגיע למקום המקודש ביותר לדת היהודית לאורך שנים באצטלה של – איך אתם קוראים למושג הזה?

שולי מועלם-רפאלי: הערכות מצב.

זבולון כלפה: הערכות מצב.

זבולון כלפה: משום מה הערכות מצב לאורך עשרות בשנים לא משתנות.

זבולון כלפה: זה נראה קצת תמוה בעיני.

זבולון כלפה: לא יכול להיות שגורמים שמסוגלים ויכולים לבצע פעולות מורכבות ומסובכות ביותר לא יכולים לבצע פעולה כל-כך פשוטה.

זבולון כלפה: הגיע הזמן אחת ולתמיד לשנות את הנוסחה הזאת.

זבולון כלפה: יהודים שרוצים לעלות להר, הדרך צריכה להתאפשר להם, הזכות צריכה להינתן להם בצורה מסודרת.

זבולון כלפה: לאף אחד אין שום כוונה להרע ולהפריע לסדר הציבורי, ואני בטוח שניתן למצוא את הפתרונות אם רוצים בדבר הזה.

זבולון כלפה: אלא מה?

זבולון כלפה: כמו הדוגמה שתיאר פה קודם הרב גליק, בעיני זה נראה תמוה.

זבולון כלפה: אתה מבין את המשמעות של 300 ילדים שבאים מהנגב ומהגליל, נוסעים שעה וחצי או שעתיים, מגיעים לירושלים ובסוף כשהמושא של כל הסיור או הטיול שלהם באותו יום היה עלייה להר, זה נמנע מהם?

זבולון כלפה: בעיני זה נשמע דבר פסול לחלוטין.

זבולון כלפה: חייבת להימצא הדרך.

זבולון כלפה: לא ייתכן.

זבולון כלפה: אי-אפשר להסתפק בתשובות בכל פעם – הערכות מצב.

זבולון כלפה: חייבים למצוא פתרון.

זבולון כלפה: אם הערכות המצב היו מעת לעת גם מראות על פתרונות נוספים ואחרים, הייתי אומר שזה לגיטימי.

זבולון כלפה: אבל אם לאורך שנים הערכות המצב לא מאפשרות עלייה להר ליהודים, בדגש על יהודים דתיים, יש בעיה בהערכות מצב.

זבולון כלפה: יכול להיות שצריך לחשוב טיפה, אולי לגוון את הצוות של הערכות המצב.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: תנועת נשים למען המקדש.

מירי רגב: בבקשה, נציגתם.

מירי רגב: שלוש דקות בפנייך, ואחריך – חבר הכנסת פייגלין.

מירי רגב: בבקשה, רינה.

<רינה אהרונוב-אריאל: אנחנו פה כדי להשמיע קול על דברים די חדשים שקרו רק לאחרונה וחשוב לי לשתף בזה כי הפתרון חייב להיות ברמה של מדיניות וחקיקה.

<רינה אהרונוב-אריאל: הנושא הראשון.

<רינה אהרונוב-אריאל: אני מדברת על התור שקודם לעלייה ומה שקורה בעמדת הבידוק.

<רינה אהרונוב-אריאל: הרבה פעמים אנחנו עולים, יש קבוצה של מאות תיירים שמגיעה עד שער האשפות.

<רינה אהרונוב-אריאל: עד עכשיו המדיניות היתה שאנחנו, הקבוצות הגדולות של חמש נשים, שבע נשים, עשר נשים, עלינו כי ההמתנה שלנו היתה בכניסה לעמדת הבידוק.

<רינה אהרונוב-אריאל: הנוהל הוא שתיירים עולים, אנחנו מחכים לליווי המשטרתי.

<רינה אהרונוב-אריאל: לאחרונה – זה חזר בעלייה שלי לפני שבועיים ולפני כן – נוצרה מציאות שמדריכי תיירים מאוד כועסים על זה.

<רינה אהרונוב-אריאל: להערכתי אולי יש פה משהו מתוכנן, אני לא יודעת, זה קרה יותר מפעם אחת.

<רינה אהרונוב-אריאל: מתסיסים את התיירים שבכלל לא יודעים במה מדובר.

<רינה אהרונוב-אריאל: באירוע האחרון היה מקרה שגלש לאלימות.

<רינה אהרונוב-אריאל: מדריך תיירים אחד פיזית אחז בי בחוזקה, כמעט הלכה שם תגרה לא נורמלית, ברוך השם שעצרנו את זה.

<רינה אהרונוב-אריאל: אחותי הגיעה כעולה עם תאומים והיה שם סיפור שהתיירים חסמו את התאומים, תאום אחד כמעט נחנק.

<רינה אהרונוב-אריאל: היא היתה צריכה להעיף אותם מעל האנשים.

<רינה אהרונוב-אריאל: היה סכסוך.

<רינה אהרונוב-אריאל: נשים שאתי אמרו:

<רינה אהרונוב-אריאל: אנחנו לא עולות בצורה כזאת.

<רינה אהרונוב-אריאל: מה הפתרון שלנו?

<רינה אהרונוב-אריאל: אנחנו בטח לא רוצים להתסיס, בטח לא רוצים לגרום למצב שתייר שעולה בפעם הראשונה זה מה שהוא פוגש, את היהודיות ההזויות.

<רינה אהרונוב-אריאל: צריך ליצור תור לתיירים, תור ליהודים, עד שהנושא של הרחבת השער ייסגר כמו בכניסה לשדה תעופה.

<רינה אהרונוב-אריאל: לא יכול להיות שנחכה בסוף התור שעה ואז נחכה עוד שעה.

<רינה אהרונוב-אריאל: בעלייה האחרונה המתנו כשעה, והעמדה של המשטרה היתה שיש קבוצה של יהודים שנמצאים בהר.

<רינה אהרונוב-אריאל: אנחנו מקיימים מדי שבוע עלייה אחת לפחות של נשים, זאת אומרת, אנחנו מגיעים לממוצע של חמש-שש עליות.

<רינה אהרונוב-אריאל: אי-אפשר שאישה שמגיעה מרמת-הגולן, יוצאת ב-05:30 אחרי התארגנות משפחתית של שבוע, לא תוכל לעלות ותצטרך להמתין 40 דקות, ואז הסיור בהר היה סיור של 20 דקות.

מירי רגב: עוד דקה.

<רינה אהרונוב-אריאל: כשאנחנו נמצאים למעלה יש קבוצה של נשים ערביות, שהיום אני רואה בהם גורם מתסיס.

<רינה אהרונוב-אריאל: בעבר זה התחיל מזה שהן למדו במעגלים סגורים, בעליות האחרונות אנחנו עדים יותר ויותר לזה שהן מתרכזות לידינו וצועקות בקולי קולות.

<רינה אהרונוב-אריאל: אנחנו מנסים להנחות את הנשים שלנו: אתן עולות לתפילה, להתבודדות, להתייחדות, לא יודעת איך לקרוא לזה, לא לפרובוקציה.

<רינה אהרונוב-אריאל: אי-אפשר לקחת אחריות שמחר לא יקרה משהו.

<רינה אהרונוב-אריאל: בעלייה האחרונה הרגשתי מאוימת, נשים הגיעו אלי בטווח קרוב, צעקו "אללה אכבר", צעקו צעקות בערבית שאני לא יודעת מהן.

טלב אבו עראר: - - -

<רינה אהרונוב-אריאל: היתה תחושה של איום, שעוד רגע משהו הולך להידלק, וצריך לתת עליהן את הדעת.

מירי רגב: משפט אחרון.

<רינה אהרונוב-אריאל: משפט אחרון זה בנושא עליית יהודים.

<רינה אהרונוב-אריאל: אנחנו רוצים לארגן עליות ילדים, יש לנו היענות גדולה.

<רינה אהרונוב-אריאל: אנחנו לא רוצים לחשוף ילדים למציאות שתיארתי.

<רינה אהרונוב-אריאל: אנחנו רוצים שעליות הילדים יהיו מסודרות.

<רינה אהרונוב-אריאל: לילד מגיע לעלות בנחת, הוא לא צריך להיחשף למורכבות.

<רינה אהרונוב-אריאל: צריך לפתוח את האפשרות שנשים וילדים, ודאי גם גברים, אבל אני מדברת על הפלח שלנו, יוכלו לעלות בלי כל התסיסה לפני ובלי כל האיכס.

<רינה אהרונוב-אריאל: לא באנו בשביל זה, באנו רק למטרה אחת.

<רינה אהרונוב-אריאל: תודה רבה.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: חבר הכנסת פייגלין, בבקשה.

משה זלמן פייגלין: תודה, גברתי.

משה זלמן פייגלין: קודם כול, אני מבקש להזכיר שזה יותר מחצי שנה, לא את, גברתי, עם ועדת הפנים שבראשה את עומדת, ולא אני, כחבר כנסת וכסגן יושב-ראש הכנסת, יכולים לעלות להר הבית, על כל המשמעויות הגלומות בנקודה הזאת, שנציגי הריבון, שיש להם גם חסינות, לא יכולים להיכנס ללב ליבה של ירושלים בירת ישראל.

משה זלמן פייגלין: מה זה אומר לגבי הריבונות של המדינה בכל גבולותיה אם בתוך בירתה אנחנו לא יכולים להיכנס כתוצאה מהנחיה שהגיעה מירדן?

משה זלמן פייגלין: בהר הבית אנחנו כפופים, גברתי, לחוק הירדני, לא לחוק הישראלי.

משה זלמן פייגלין: אני אומר זאת כאן בצורה נחרצת, ואם מישהו יחלוק עלי, אני אביא לכאן כמה וכמה סימוכין, כולל רק מהשבועות האחרונים, כלומר, אישורים מירדן לדברים שאנחנו חושדים בהם ואומרים אותם כבר במשך זמן רב.

משה זלמן פייגלין: לגופו של עניין.

משה זלמן פייגלין: יושב כאן אבי ביטון.

משה זלמן פייגלין: אני עד היום לא יודע - - -

<מיכה פרנקנבורג: מפקד מרחב דוד.

משה זלמן פייגלין: אני מתנצל.

<אבי ביטון: אבי.

משה זלמן פייגלין: הוא אדם נחמד וסימפתי מאוד, כפי שצוין קודם לכן, אבל הוא לא הכתובת.

משה זלמן פייגלין: כל מה שקורה כאן בישיבות הוועדה, גברתי, באיזה מקום זה פרסה, כי כמו שאת אוהבת להגיד: אנחנו מוציאים אוויר על הכתובת הלא נכונה.

משה זלמן פייגלין: יש בעיה במשטרה, למשל העובדה שאבי יקירי זימן אותי אליו למשרדו בקישלה.

משה זלמן פייגלין: כנראה הוא התבלבל לרגע ולא הבין שבמדינה דמוקרטית יש הפרדת רשויות ומי שהיה אמור לבוא אל מי, זה הוא – הרשות המבצעת – אל הרשות המחוקקת, לא לזמן אותי.

משה זלמן פייגלין: הוא זימן אותי, עד כמה שאני מבין, על מנת להחתים אותי על טופס שהוא לחלוטין בלתי חוקי, שבו אני אתחייב לכל מיני דברים.

משה זלמן פייגלין: בעניין הזה מעורב גם יושב-ראש הכנסת.

משה זלמן פייגלין: זה עניין חמור בפני עצמו, ואני מניח שאבי פשוט לא הבין והדבר הזה לא יישנה, אבל זה מעיד על משהו בכל נושא הבנת הריבונות, לא רק בהר הבית, אלא בכלל, בהבנת מיהו הריבון במדינה דמוקרטית על-ידי משטרת ישראל.

מירי רגב: עוד דקה, פייגלין.

משה זלמן פייגלין: גברתי, הרי ברור לחלוטין שהבעיה היא לא משטרת ישראל, הבעיה היא מדינית.

משה זלמן פייגלין: עכשיו אני מגיע ללב העניין.

משה זלמן פייגלין: מה עושה מדינת ישראל על מנת לחמוק מפתרון הבעיה באמת?

משה זלמן פייגלין: בואו נגדיר רקע את הבעיה.

משה זלמן פייגלין: הר הבית אומנם שוחרר במלחמת ששת הימים ומוטה גור, זכרונו לברכה, אמר בקשר "הר הבית בידינו", עם ישראל מאוד שמח ועלץ על כך שהר הבית שוחרר והוא כביכול בידינו, אבל השלטונות הישראליים מאז ועד היום החליטו להשאיר אותו למעשה בידי האסלאם, או בפועל, באופן מתגלגל, לאבד אט-אט ובמצטבר את הריבונות בהר.

משה זלמן פייגלין: המציאות הזאת, השלטונות הישראליים לא יכולים לומר אותה בפה מלא לציבור בישראל ולהביא לכנסת החלטה: בואו נעביר בצורה מסודרת את הריבונות בהר הבית לירדנים, ולכן יוצרים מציאות בפועל, באמצעות עלה התאנה שנקרא " משטרת ישראל".

משה זלמן פייגלין: מדוע אבי ביטון פתאום שינה מטעמו, ידידי מר גליק, והפך להיות עוין, כמו שאתה מתאר?

משה זלמן פייגלין: משום שעכשיו, אם הוא לא יסכים להוות את אותו עלה תאנה של ממשלת ישראל, באמצעות אותם תירוצים שכביכול יש בעיה ביטחונית עתידית וכדומה, הוא פשוט לא יהיה בתפקיד.

משה זלמן פייגלין: מה אתה רוצה ממנו?

משה זלמן פייגלין: ברור לו שעל מנת להתקדם בתפקיד, הוא חייב בשלב הזה לשמש כעלה התאנה התורן של ממשלת ישראל וזה מה שהוא עושה.

משה זלמן פייגלין: הוא לא הכתובת, הוא הכתובת לדברים הקטנים.

מירי רגב: יש פה כל כך הרבה סיעות, נתאחד ונלך לראש הממשלה.

משה זלמן פייגלין: גברתי, הכתובת היא ממשלת ישראל ולא משטרת ישראל.

מירי רגב: מאה אחוז, תודה רבה.

מירי רגב: חבר הכנסת טלב, בבקשה.

טלב אבו עראר: אני באמת רוצה להגיד שעצם בקשת היהודים לעלות למסגד אל-אקצה, אני לא מכיר ולא יודע - - -

מירי רגב: לא אמרנו למסגד אל-אקצה, אמרנו להר הבית.

מירי רגב: אתה מטעה.

יהודה גליק: הר הבית, חראם אל שריף.

טלב אבו עראר: תרשו לי, אל תפריעו לי.

מירי רגב: בבקשה.

מירי רגב: תגיד הר הבית, לא מסגד אל-אקצה.

טלב אבו עראר: אני הקשבתי קשב רב ולא הפרעתי לאף אחד.

טלב אבו עראר: בקשת היהודים לעלות למסגד אל-אקצה המוברכ, שזה כולל, לא כמו שאתם מנסים לתאר ולשרטט שזה המבנה עצמו, המסגד עצמו, אלא זה 140 דונם או קצת יותר, שזה מסגד אל-אקצה, כולל כל הרחבה, כולל החצר.

טלב אבו עראר: זה מסגד אל-אקצה.

טלב אבו עראר: אנחנו רוצים ללכת לפי מה שיושבת-ראש הוועדה אמרה בתחילת דבריה, שכל אחד שרוצה להתפלל או להשתחוות, יוכל להיכנס למקום שבו הוא מאמין והוא קדוש לו, לכן מסגד אל-אקצה קדוש אך ורק למוסלמים.

טלב אבו עראר: כל הזמן מנסים העמותות הקיצוניות, חברי כנסת מהימין, כמה חברים כמו החבר שיושב מולי כאן – מנסים, לא טובה להם היציבות הקיימת באזור הזה, הם רוצים לפגוע במרקם היחסים.

טלב אבו עראר: הם לא יכולים לשבת בשקט, אלא כל הזמן דוחפים את הממשלה, את המדינה, למקום שכולנו לא מעוניינים להיות בו.

טלב אבו עראר: לא, אנחנו רוצים לשמור על שקט.

טלב אבו עראר: חופש הפולחן לכל אזרח ואזרח, צריך לשמור על זה.

טלב אבו עראר: אפילו במגילת העצמאות, אם תחזרו אליה, גם שם כתוב.

טלב אבו עראר: לגבי המשטרה, כל הזמן לוחצים על המשטרה, שהם ממש מבקשים שם לשמור על הסטטוס קוו במסגד אל-אקצה, ואתם נדחפים.

טלב אבו עראר: היושבת-ראש מירי רגב, אני מבקש ממך לעשות סטופ, אל תתלהמי.

טלב אבו עראר: לבקשות האלה אין שום בסיס דמוקרטי בכלל.

יהודה גליק: בקשה לסובלנות.

מירי רגב: שקט.

מירי רגב: לא הפריעו לך, אל תפריע לו.

טלב אבו עראר: זה מקום קדוש למוסלמים, לא רק לערביי ישראל או לפלסטינים כאן באזור הזה, אלא לכל המוסלמים, אז אתה הולך בבקשה הזאת להפוך את כל העולם הערבי והמוסלמי נגדך.

טלב אבו עראר: זה לא כדאי, לא רלוונטי ואין לזה מקום.

מירי רגב: זה האיום.

מירי רגב: בסדר גמור.

מירי רגב: תודה לך, חבר הכנסת טלב.

מירי רגב: חברת הכנסת רות קלדרון, לאחר מכן תנועת רגבים, לאחר מכן חברת הכנסת שולי.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: יש משהו יפה בחדר הזה שנמצאים בו הרבה אנשים מאמינים מכל מיני סוגים.

רות קלדרון: אני חושבת שזכותו של כל אדם, כמו שאמרת, גברתי היושבת-ראש, להתפלל במקום שיקר לליבו.

רות קלדרון: אבל חשוב לזכור שההגדרה של קודש זה מה שהוא לא בית, לא שייך לאף אחד.

רות קלדרון: כל הריב פה הוא על בעלות – הוא שלנו, הריבונות שלנו, הר הבית בידינו.

רות קלדרון: זה חילול הקודש, זה של ריבונו של עולם, זה לא שלנו, לא שלכם ולא של אף אחד.

רות קלדרון: צריך לבוא למקום קדוש בצניעות ובשל נעליך ולא באדנות כזאת.

רות קלדרון: זה לא שלנו ולא שלכם.

רות קלדרון: אנחנו יודעים, ואני מצדיעה למשטרה כולה פה, כמה קשה להיות שוטר בהר הבית וכמה רגיש שם כל סנטימטר.

רות קלדרון: אנחנו, כנציגי הציבור, המחוקקים, צריכים מאוד-מאוד בעדינות ובזהירות לעמוד בפני יצר הרע של הבעלות והפעלתנות, בעיקר כשאנחנו הריבון.

רות קלדרון: בעיקר כשאנחנו הריבון, אנחנו צריכים להיות נדיבים, לתת לאנשים לעלות להר הבית, ואם הם רוצים, אם יהיה רגוע, יוכלו גם להתפלל בהר הבית, אבל להיזהר שהעליות להר הבית לא יהיו מעשה של פעלתנות פוליטית, אלא מעשה דתי של הלב.

רות קלדרון: זה הבית של ריבונו של עולם, זה לא מקום להפגנות.

רות קלדרון: תודה.

מירי רגב: מה שהיא אומרת שכל אחד יכול לעלות.

יהודה גליק: יש רק גורם אחד שעושה הפגנות בהר הבית – המוסלמים.

מירי רגב: רגבים, בבקשה.

מירי רגב: שלוש דקות.

מירי רגב: ולאחר מכן חברת הכנסת שולי מועלם.

מירי רגב: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': גברתי היושבת-ראש, אני מוכרח לומר שאני פשוט מפחד.

בצלאל סמוטריץ': אני שומע את דבריו של חבר הכנסת פייגלין ואני מפחד מאוד מהשימוש הציני שעושים כאן במערכת הביטחון בשיקולים ביטחוניים כביכול כדי לקדם בסוף מטרות שהן פוליטיות-מדיניות.

בצלאל סמוטריץ': זה מדרון חלקלק שבלא מעט מדינות כבר הביא אותנו למקומות מאוד מסוכנים.

בצלאל סמוטריץ': צריך לזכור שהכסות הזאת של כל מיני טיעונים ביטחוניים בדבר הערכות מצב עתיות וסיכונים משתנים, זה הרי עולם מושגים שלבית הזה אין שום יכולת לבקר, לא לבית הזה וגם לא לציבור.

בצלאל סמוטריץ': זה סודי, זה חסוי, אי-אפשר כמובן להציג את זה כאן.

בצלאל סמוטריץ': אני יכול לומר לגברתי בלי שנוכחתי בוועדות כאלה, גם בוועדה החסויה אי-אפשר יהיה להציג את זה באמת, כיוון שזה נורא-נורא חסוי, וזה פשוט מפחיד.

בצלאל סמוטריץ': זה ההיפך הגמור ממדינה דמוקרטית.

בצלאל סמוטריץ': זה מוזיל את מערכת הביטחון, זה מוזיל את עוצמתם ואת משקלם של הטיעונים הביטחוניים שבמדינה נורמלית קיימים ויש להם ערך, זה פוגע אנושות באמון הציבור, בקונצנזוס הציבורי סביב מערכת הביטחון וסביב האמון שאנחנו רוצים מאוד לתת בה ובטיעונים שלה.

בצלאל סמוטריץ': והיום, כשמשטרת ישראל אומרת שאין לה יכולת לעשות משהו, בין אם זה עליית יהודים להר הבית ובין אם זה דברים רבים מאוד שאנחנו פוגשים בהם בהרבה מאוד תחומים, כשמשטרת ישראל אומרת "אני לא יכולה", אני כאזרח לא מאמין לה, וזה דבר מפחיד מאוד.

טלב אבו עראר: אתה בכל דבר עוסק, כל הכבוד באמת - - -

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: חברת הכנסת שולי מועלם, בבקשה, ולאחר מכן גנאים.

שולי מועלם-רפאלי: גברתי היושבת-ראש, עושה רושם שבכל פעם נצטרף להגיד פה את הבסיס לפני הנקודה שלשמה התכנסנו הפעם – יהודים הם לא מבקרים בהר הבית, אדוני מפקד המרחב, יהודים, יש להם זכות דתית וריבונית בהר הבית.

שולי מועלם-רפאלי: והשיח הזה הוא חלק מהטעות הנפוצה.

שולי מועלם-רפאלי: דבר אחד.

שולי מועלם-רפאלי: דבר שני, אדוני חבר הכנסת, מעולם שום יהודי שאני מכירה, ואני מכירה כמה – כמה יהודים גם אני מכירה – לא ביקש להיכנס למסגד אל-אקצה, להתפלל במסגד אל-אקצה.

שולי מועלם-רפאלי: אין לנו צורך בכך.

טלב אבו עראר: אתם מבקשים עכשיו.

טלב אבו עראר: מה אתם מבקשים?

שולי מועלם-רפאלי: יש לנו רצון אמיתי לעלות ולהתפלל בהר הבית, שהוא מקום של קודש לעולם היהודי.

טלב אבו עראר: איפה הר הבית?

טלב אבו עראר: איפה הוא?

טלב אבו עראר: בשמים, בארץ?

שולי מועלם-רפאלי: אתה יכול להגיד את זה שוב ושוב - - -

טלב אבו עראר: אני לא מכיר את הר הבית.

יהודה גליק: תבוא לסיור, אני אראה לך.

מירי רגב: סליחה, רגע.

מירי רגב: הפרענו לך כשדיברת?

שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת טלב, שמעתי את הדברים - - -

מירי רגב: את מוכנה בבקשה להגיד מה את רוצה ולא לדבר אליו?

מירי רגב: בבקשה.

טלב אבו עראר: היא דיברה אלי.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה שיהיה ברור שהזכות של יהודים לעלות להר הבית היא זכות דתית והיא זכות ריבונית.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני מפקד המרחב, בסוכות היה כישלון קולוסלי של משטרת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: לא יכול להיות שבכל פעם שהערכת המצב תהיה שמסוכן להעלות יהודים להר הבית, מי שיוציאו משם זה את היהודים ולא את מי שמסכן אותם.

שולי מועלם-רפאלי: בינתיים היחידים שעושים הפגנות על הר הבית אלה המוסלמים, היחידים שמשחקים כדורגל על הר הבית אלה המוסלמים, זה לא יהודים.

טלב אבו עראר: כך ימשיך המצב.

טלב אבו עראר: כך ימשיך.

מירי רגב: טלב.

שולי מועלם-רפאלי: לא יכול להיות שישבנו בוועדה מסודרת, התבקשנו להעביר מראש את הדברים ובבוקרו של יום – אותו דבר חוויתי באופן אישי בעלייה בתשעה באב, דיברתי בשעה שבע עם מפקד המחוז, והוא אמר לי ולחבר הכנסת זאב אלקין, סגן שר החוץ, "תגיעו ותעלו" – בשבע וחצי, ראה זה פלא - - -

מירי רגב: יש לך עוד דקה.

שולי מועלם-רפאלי: אני אנצל אותה.

שולי מועלם-רפאלי: - - - ראה זה פלא בשבע וחצי פתאום הערכת המצב היתה שחבר הכנסת זאב אלקין ואנוכי מסכנים את המציאות של החיים שלנו וחיים אחרים.

שולי מועלם-רפאלי: חברים, אני חושבת שיש פה משהו שהוא גרירת רגלים שלא באשמתכם, אבל אתם משתפים אתה פעולה באופן לא ראוי.

שולי מועלם-רפאלי: לא יכול להיות ששוב ושוב יוכח שאנשים בעלי חזות דתית לא יוכלו לעלות.

שולי מועלם-רפאלי: ולפני המקרה של תום היה השר אורי אריאל שעלה כתייר, עלה, הסתובב, אף אחד לא עצר אותו, אף אחד לא חשב שצריך לעצור אותו.

שולי מועלם-רפאלי: האם לתיירים שבאים מרחוק יש יותר זכויות בהר הבית, אדוני?

שולי מועלם-רפאלי: דבר אחרון, גברתי, שאני רוצה להגיד, ניסיונות הפחדה לצערי מגיעים במקביל משני כיוונים, מצד אחד מערבים שמאיימים עלינו באיזה צונאמי בין-לאומי של המוסלמים, ואני רק אזכיר איפה ירושלים - - -

מירי רגב: נגמר לך הזמן.

מירי רגב: תסיימי את המשפט.

טלב אבו עראר: זה לא איום.

טלב אבו עראר: זו עובדה.

טלב אבו עראר: זה לכל המוסלמים בעולם.

שולי מועלם-רפאלי: - - - ומצד שני מגורמים שאין להם מקום.

שולי מועלם-רפאלי: כל מי שרוצה לעלות להר הבית, זכותו לעשות את זה.

שולי מועלם-רפאלי: התפקיד שלך, גברתי, זה לקדם את הזכות שלנו גם להתפלל שם.

מירי רגב: גם התפקיד של יושב-ראש הסיעה שלך הוא אותו תפקיד.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

מירי רגב: מסעוד גנאים, בבקשה.

מירי רגב: שלוש דקות.

מסעוד גנאים: תחילה אמרה חברת הכנסת שולי שיש ליהודים זכות ריבונית ודתית.

מסעוד גנאים: א', ריבונית לא, משום שזה שטח כבוש וישראל לא נחשבת לריבון שם.

מסעוד גנאים: הנוכחות הישראלית שם לא לגיטימית כי אתם כובשים משנת 67'.

מסעוד גנאים: זה אחד.

מסעוד גנאים: ב', דתית לא, כי המקום הזה קדוש למוסלמים, נקודה.

<רבקה שמעון: אתם משתחווים למכה.

מירי רגב: תני לו לדבר.

מסעוד גנאים: צדק יהודה גליק, אנחנו לא מדברים רק על המבנה של מסגד אל-אקצה, מדברים על חראם אל קודס א-שריף – כל המתחם הזה שייך.

יהודה גליק: גם הכותל.

מסעוד גנאים: רק רגע.

מסעוד גנאים: אם בשם חופש הפולחן והשוויון שהוא רוצה כל אחד יתפלל איפה שהמקום הקדוש שלו, אז הכותל המערבי זה חאאֶ'ט אל-בוראק, זה של המוסלמים.

מירי רגב: תתפלל גם שם.

מסעוד גנאים: אני רוצה להתפלל שם - - -

<קריאות: - - -

מירי רגב: מישהו הפריע לך להתפלל בכותל?

מירי רגב: תתפלל בכותל.

מסעוד גנאים: דבר שני.

מסעוד גנאים: חברת הכנסת שולי מועלם, בשם חופש הפולחן והחופש הדתי, יש מאות אלפי מוסלמים וערבים בגדה ובעזה שמנועים מלממש את חופש פולחנם ולהתפלל במסגד אל-אקצה, ובאל-חראם אל-קודסי א-שריף.

מסעוד גנאים: השלטונות הישראליים מונעים מהם.

מסעוד גנאים: דבר שלישי, כל פעם שאנחנו מדברים על מציאות, הערכת מצב, אתם מדברים על איומים.

מסעוד גנאים: מי מאיים?

מסעוד גנאים: כאילו בשנת 2000 לא קרתה פה אינתיפאדה שבמשך ימים היו הרוגים ודם בגלל שראש האופוזיציה בזמנו נכנס למסגד אל-אקצה.

מירי רגב: זה לא בגלל זה, אבל לא משנה.

מסעוד גנאים: זה לא איום.

מסעוד גנאים: זה קריאה נכונה.

מסעוד גנאים: היה חכם בשנת 67', כאשר נכבש - - -

מירי רגב: תודה על המסר שהעברת לנו.

מסעוד גנאים: רק המשפט האחרון.

מירי רגב: משפט אחרון.

מסעוד גנאים: כאשר נכבש מסגד אל-אקצה בשנת 67' הרימו את דגל ישראל על כיפת הסלע לכמה זמן והורידו את זה.

מסעוד גנאים: חכם מי שהוריד את זה, כי הוא ידע שיש מאות מיליונים של מוסלמים.

מסעוד גנאים: זה מקום קדוש להם ולא ליהודים.

מסעוד גנאים: ובסוף אפשר לאמץ את הפתרון החז"לי אולי שאומר שבאחרית הימים ריבונו של עולם יוריד את הר הבית - - -

שולי מועלם-רפאלי: ואז תסכימו?

מסעוד גנאים: אם זה מה שרוצה אלוהים, זה רצונו, בטח אני אסכים.

מירי רגב: באסל, בבקשה.

מירי רגב: חבר הכנסת באסל אחרון הדוברים, ולאחר מכן משטרת ישראל.

באסל גטאס: אני לא איש דתי בכלל, אבל אני מכבד את כל הדתות באמת ובתמים, מכבד את הרגשות של האנשים המאמינים, ומאמין שדת כשנוצרה באה לעולם בכדי להשכין שלום ולהנחיל ערכים ודרך ארץ, לא ליצור ריב ומדון וליצור הבדלים שיביאו בסופו של דבר למלחמות, להרג ולדם.

באסל גטאס: זאת האמונה שלי.

באסל גטאס: הרבה לפני שהגעתי לכנסת גם האמנתי כך.

באסל גטאס: האמנתי שדת היא בין אדם ובורא עולם, לא בין אדם ומקום ולא בין אדם ואדם.

באסל גטאס: בסופו של דבר, אדם הוא מאמין אם הוא לא משתמש בדת למטרות אחרות.

באסל גטאס: אני רואה שהדיון הזה וגם הדיון שנעשה לפניו על כל הנושא של הר הבית הוא ניסיון לשנות עובדות בשטח למטרות פוליטיות, לא למטרות של אמונה או דת או מי ישלוט.

באסל גטאס: כל פעם כשבכנסת אנחנו מתווכחים על נושאים ומגיעים לדבר על נושאים דתיים, אני לא שם.

באסל גטאס: אני לא בא להוכיח.

באסל גטאס: כל פעם סגן השר אקוניס אומר מי היה כאן קודם – היינו כאן קודם.

באסל גטאס: כאילו שההתפתחות האנושית הלכה באוטוסטרדה שנקראת "מה קרה ליהודים בהיסטוריה".

באסל גטאס: לא כך האנושות התפתחה.

מירי רגב: יש לך עוד דקה.

באסל גטאס: אני רואה שפה היה סטטוס קוו אחרי שישראל כבשה את אזור הר הבית כחלק ממלחמת 67', את הסטטוס קוו הזה לא הערבים קבעו ולא המוסלמים, אלא מי שהוא ריבון בשטח.

באסל גטאס: אני מסכים שישראל ריבונית, לא בגלל שיש לה זכות, אלא בגלל שהיא הכובש.

באסל גטאס: כל כובש במקום שהוא כובש הוא הריבון והוא אחראי על שלום הציבור והוא אחראי על זה שאנשים יוכלו לממש את אמונותיהם במקומות הקדושים.

באסל גטאס: על כן, כל ניסיון לשנות את הסטטוס קוו ולהגיע למשהו חדש רק יעורר סכסוך ויעורר יותר מדון ויותר מלחמות ויביא את ההתנגשות הזאת – אפילו אני לא רוצה להשתמש במילה התנגשות, אלא קונפליקט פוליטי – לפסים דתיים וזה לא לטובת אף אחד.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: משטרת ישראל.

מירי רגב: יואל יצא?

מירי רגב: לשר אין מה להגיד, אני מבינה.

יהודה גליק: אולי כדאי להזמין את השר שיבוא לפה?

מירי רגב: אל תדאג.

יהודה גליק: אולי שהשר פעם יבוא לפה.

<אבי ביטון: כמו שאמרתי לפני כן בפורום הזה אני מנוע מלפרט את ההיערכות המשטרתית בהר הבית לקראת חג החנוכה.

<אבי ביטון: אני יכול להגיד שכן יש היערכות משטרתית בהר הבית כמו שיש היערכות משטרתית לפני כל חג שהוא רגיש, וחנוכה, כמו שכולם מבינים פה, הוא חג רגיש.

<אבי ביטון: ההיערכות המשטרתית בהר הבית כמובן תיקבע על-פי הערכת המצב, כמה שהמילה נשמעת לחלק מהאנשים פה - - -

משה זלמן פייגלין: פיקציה.

משה זלמן פייגלין: אני עוזר לך.

<אבי ביטון: זו הדרך שלנו לקבוע את האיומים ודרכי הפעולה שלנו.

<אבי ביטון: המטרה בסופו של דבר שכל המבקרים שמגיעים לשער המוגרבים יעלו וייכנסו להר הבית.

מירי רגב: זאת המטרה, אבל זה לא קורה.

מירי רגב: לצערי זה לא קורה בחגים, ולכן הדיון הזה הוא לפני החג הזה.

מירי רגב: זה לא קורה לצערי בחגים ותיכף נדבר על זה.

<אבי ביטון: זאת המטרה וזאת המדיניות שלנו, שכל מי שמגיע לשער המוגרבים כמבקר - - -

מירי רגב: המטרה והמדיניות, אבל בסוף גם בסוכות זה לא קרה.

מירי רגב: חברים, אני רוצה לסכם כמה דברים ולהעמיד את חברי טלב על טעותו.

טלב אבו עראר: יש לי שאלה.

טלב אבו עראר: למה הם מבקשים לעלות?

מירי רגב: לא.

מירי רגב: אני חוזרת ואומרת: ראוי שכל אדם, אזרח במדינת ישראל, יתפלל במקומות הקדושים לו, בין אם הוא נוצרי, בין אם יהודי ובין אם הוא מוסלמי.

מירי רגב: מבחינתי אין לי שום בעיה שמוסלמי יתפלל בכותל אם הוא מאמין בזה.

טלב אבו עראר: - - -

מירי רגב: כל אדם יכול וצריך להתפלל במקומות הקדושים לו.

מירי רגב: לא ביקשנו לאפשר ליהודים לעלות ולהתפלל במסגד אל-אקצה.

מירי רגב: ביקשנו לעלות למתחם הר הבית, לאזור מסוים - -

טלב אבו עראר: זה מסגד אל-אקצה.

מירי רגב: - - שיוגדר, ושם יהודי במדינת ישראל יוכל לעלות ולהתפלל.

מירי רגב: בעוד שבועיים נקיים דיון עם שרת המשפטים בעניין האפליה החוקית של יהודים מול מתפללים אחרים.

מירי רגב: אני מבקשת להגיד למשטרה ולהעביר את המסר למפכ"ל וגם לשר: לא יכול להיות שכל פעם לפני חג אנחנו עושים דיונים שבהם אנחנו מבקשים מהמשטרה לאפשר ליהודים לעלות להר הבית – אלה החגים שבהם היהודים רוצים לעלות להר הבית – הם נכנסים דרך כניסה אחת כשכל המוסלמים נכנסים דרך כל הכניסות האחרות, הם נכנסים בשעות מסוימות, כשהמוסלמים נכנסים מתי שהם רוצים, וגם בכניסה הזאת, היחידה שיש להם, גם בשעות שמקצים להם, גם שם הם לא נכנסים בגלל הערכות מצב.

מירי רגב: אם המשטרה בכל פעם שיהודים עולים הם צריכים להגביר את הכוחות מעל ההר כדי להבהיר באופן חד וחלק למוסלמים שגם היהודים יהיו פה, והיא לא עושה את זה, זו שאלה אחרת.

מירי רגב: המושג הזה של הערכת מצב, אני מבטיחה לך שאני הולכת לנתח אותו היטב בוועדת השירותים החשאיים.

מירי רגב: יש גבול גם למה שהוועדה מוכנה לקבל.

מירי רגב: אני אומרת שוב, נכון שהמשטרה לא אחראית למדיניות, אבל מרגע שנקבעו מדיניות ונורמה, אתם צריכים לאפשר את זה.

מירי רגב: אם יש ימים ושעות ומקום שמשם יהודים יכולים לעלות להר הבית – לא להתפלל, לעלות – תאפשרו את זה.

מירי רגב: לא יכול להיות שבחג הסוכות מאות של אנשים הגיעו להר הבית ולא עלו, בגלל שכמה מוסלמים יידו אבנים.

מירי רגב: זה לא מקובל עלי.

מירי רגב: בשביל זה אתם שם.

מירי רגב: כמו שיגידו לי: הצבא לא מטפל באירוע עם החיזבאללה, כי החיזבאללה שם.

מירי רגב: בגלל זה הוא שם, כדי שהמשטרה תטפל בחיזבאללה.

מירי רגב: אני לא משווה, אני רק אומרת שכל אחד צריך לעשות את תפקידו – הצבא מול גורמי טרור, המשטרה מול גורמים שמאיימים על שלום הציבור היהודי שעולה להר הבית או על שלום הציבור המוסלמי.

טלב אבו עראר: מירי, את דואגת - - -

יהודה גליק: חבר הכנסת, מותר - - -

מירי רגב: סליחה, אני לא צריכה עזרה פה.

מירי רגב: אני מבקשת שמשטרת ישראל תאפשר ליהודים לעלות להר הבית בחנוכה.

מירי רגב: אנחנו דואגים לזה שברמד

מירי רגב: אן לא יפריעו למוסלמים להתפלל ושתהיה עלייה יותר גדולה של אנשים, שיגדילו את טווח הגילאים, ובצדק אני מאשרת את זה ותומכת בכם, אבל גם ליהודים בחנוכה מותר לעלות להר הבית, בימים שנקבעו - -

טלב אבו עראר: למה לעלות?

טלב אבו עראר: תעני לי על השאלה.

מירי רגב: - - לא להתפלל, אבל לפחות לעלות להר הבית.

טלב אבו עראר: אם לא להתפלל שם, למה לעלות?

מירי רגב: לצערי במהלך החגים האחרונים - - -

<קריאות: - - -

דוד צור: טלב, צריך לבקש אישור ממך?

דוד צור: אתה הממונה על הווקף, צריך לבקש ממך אישור?

טלב אבו עראר: למה לעלות?

טלב אבו עראר: זה מקום למוסלמים.

דוד צור: מה זאת אומרת, יהודי יכול להיות בכל מקום, אבל יעשו את זה בצורה מסודרת.

מירי רגב: אני מבקשת ממך, אבי – יש לי כבוד והערכה אליך, אתה יודע את זה, אני חושבת שאתה קצין מצוין ואני שמחה שהגעת למרחב, ואני יודעת שגם הממ"ז והשוטרים כולם עושים מאמץ לשמור על הסדר הציבורי בעיר ירושלים שחשובה כל-כך ויקרה לכולנו, אבל לא יכול להיות שכל פעם בגלל המילים "הערכת מצב" יהודים נאלצים לחכות ולא להיכנס להר.

מירי רגב: זה התפקיד שלכם – שבימים שמותר להם ובשעות שמותר להם, הם יוכלו להיכנס להר.

מירי רגב: זה האתגר שעומד בפניכם, ואני מבקשת להעביר את המסר הזה בצורה מאוד ברורה וחדה אליך ובאמצעותך למפכ"ל ולשר.

מירי רגב: תודה רבה לכם.