ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 127, 2013-11-18 13:00

מירי רגב: שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את הדיון.

מירי רגב: על סדר היום - התייחסות הרשויות המקומיות להצעה לבטול תאגידי המים.

מירי רגב: זה לא סוד שגם בקדנציה הקודמת, אמרתי שהגיעו מים עד נפש עם תאגידי המים.

מירי רגב: הגיע הזמן לבדוק מדוע האזרחים לא משלמים את מחיר המים אלא את מחיר תאגידי המים.

מירי רגב: אם ב"מקורות" התשלום עבור קוב מים הוא 6 שקלים, פלוס 2.5 שקלים ביוב, אז זה פלוס 2.5 שקלים ביוב, אז זה 9 שקלים, כשזה עם תאגיד המים אנחנו משלמים 12 שקלים לקוב מים, משום שאתה מוסיף על זה מע"מ, שלא היה, כשלא היוו תאגידי המים.

מירי רגב: השאלה היא למה.

מירי רגב: אנחנו רואים שגם בחוק ההסדרים אנחנו כל פעם מצמצמים את כמות תאגידי המים, ומספר ערים שותפים לתאגיד מים שבסוף, מי שנמצא במצב בעייתי מול האזרח זה ראש העיר.

מירי רגב: ראש העיר הנבחר, הם פונים אליו כשמנתקים את המים לקשישה בת 102, וזה אמיתי, נכון, מנהלת הוועדה?

מירי רגב: אז בעצם, למי הם באים?

מירי רגב: הם לא באים לתאגיד המים, הם הולכים לראש המועצה או לראש העיר.

מירי רגב: הם אומרים: אנחנו בוחרים בך ואתה מנתק לנו את המים.

מירי רגב: בעצם, כשאנחנו מצמצמים את תאגידי המים אנחנו מגיעים למצב של ברוני מים.

מירי רגב: הם ישתלטו לנו על המים, שזה אחד המשאבים הבסיסיים שכל אזרח במדינת ישראל צריך לקבל במחיר סביר, מחיר ראוי, ולא במחיר שהיום הם משלמים על מחיר המים.

מירי רגב: ולכן אני אוביל – אני כמובן רוצה לשמוע אתכם, אבל נוביל הצעת חוק שמדברת גם על פיקוח של מחירי המים וגם על ביטול תאגידי המים.

מירי רגב: הדבר הנוסף הוא שהבטחתי גם ל "הכל כלול", שזו תכנית טלוויזיה, שהם יחד עם "גלובס" מובילים את הקמפיין בסוגית תאגידי המים.

מירי רגב: העבירו לי פה עשרות של פניות ציבור על מחירי מים וזה פשוט לא יאומן.

מירי רגב: אני אעביר את זה בצורה מסודרת לרשות, שתיתן לנו תשובה מסודרת בעניין הזה.

מירי רגב: אז אני פותחת את הנושא לדיון.

מירי רגב: אני חושבת שכדאי שיושב ראש תאגידי המים יסכם.

מירי רגב: אני חושבת שכדאי שנשמע התייחסויות של חברי הכנסת וראשי הערים.

מירי רגב: נמצא פה גם מר אבנון – שאני מאד מחזיקה מדעתו, הוא היה במשך שנים יועץ בשלטון המקומי בנושא.

מירי רגב: אני מודה לך שהגעת, ואתה תמשיך ללוות את הנושא בכל הדיונים האלה, ואני רוצה גם לשמוע את עמדתך בסוגיה הזו, אבל נפתח עם עמדת חברי הכנסת וראשי הערים.

<אליהו לוי: אני ראש מועצת להבים.

<אליהו לוי: גברתי היושבת ראש - מחיר המים בקניה מ "מקורות" אינו זהה לכל התאגידים.

<אליהו לוי: זה לא 6 פלוס.

<אליהו לוי: יש תאגידים שמשלמים גם שקל עבור המים והדלתא שלהם היא הרבה יותר גדולה.

<אליהו לוי: זה דבר שלא היה קיים עד קום התאגידים.

מירי רגב: ולפי מה זה נקבע?

<אליהו לוי: לפי העיניים של אותו ראש עיר.

מירי רגב: לא, לפי מה נקבע המחיר שהוא קונה מ "מקורות"?

<קריאות: - - -

מירי רגב: אמרת שחלק קונים את המים מ "מקורות", חלק במחיר X וחלק במחיר X פלוס משהו.

מירי רגב: למה בעצם, המחיר שבו קונים אינו אחיד לכולם?

<אבירם דהרי: אתן לך דוגמה.

<אבירם דהרי: קרית גת משלמת 2 שקלים, ותל אביב ורמת גן משלמים שקל.

<אליהו לוי: יש יישובים שמשלמים פחות משקל.

<משה אבנון: אני אסביר את העניין.

<משה אבנון: בזמנו, לפי החוק, בעצם – מחיר המים לצרכן צריך לייצג את העלות בפועל שלו, לצרכן עצמו.

<משה אבנון: המשמעות היתה, וכך זה התחיל – ואני רוצה להזכיר ליושבת הראש - ההצעה הראשונית של רשות המים היתה מחיר דיפרנציאלי לצרכנים, שמשמעותו היתה שכל המגזר הערבי והדרוזי - - במדינת ישראל הו משלמים מחיר מים בשמים, ואילו בתל אביב ובראשון היו משלמים מחיר נמוך, יחסית.

<משה אבנון: עלות המים נובעת גם מטופוגרפיה, גיאוגרפיה – כל מיני רכיבים.

<משה אבנון: ואז החליטו שמחיר לצרכן יהיה אחיד לכולם.

מירי רגב: ואז, כדי שזה יהיה אחיד הם עשו דיפרנציאלי, את הרשויות.

<משה אבנון: בדיוק.

<משה אבנון: הפכו את הפירמידה על פיה.

<משה אבנון: זה מה שקרה.

מירי רגב: זאת אומרת, הם לא התגמשו בכלום.

מירי רגב: הם אמרו – או הציבור או הרשויות, ובינינו, גם הרשויות וגם הציבור זה היינו הך.

מירי רגב: אז הם פשוט עשו לנו איזה טריק בלי שהבנו את זה.

<אליהו לוי: נכון, זה הטריק.

<אליהו לוי: למשל – רהט, יישוב עם סוציואקונומי 1, הקים תאגיד מים, נכנע לכל הדרישות, ומשלם לקוב מים יותר מאשר משלמים בתאגיד מודיעין.

<אליהו לוי: איפה הצדק?

מירי רגב: אני מבינה שאתה בעד ביטול תאגידי המים.

<אליהו לוי: אני שייך לקבוצת הרשויות שלא רוצות להתאגד.

<אליהו לוי: אני 12 שנה מנהל את משק המים והביוב שלי בלהבים כמשק סגור, כמו תאגיד.

<אליהו לוי: אבל זה בניהול שלי.

מירי רגב: ואתה לא גובה מע"מ על המים.

<אליהו לוי: אני, אין לי כמעט דלתא בזה.

<אליהו לוי: לא רק זה – השיתו עלינו קנסות.

<אליהו לוי: מי שלא רוצה להתאגד, יש קרן שיקום, קרן של צנרת.

<אליהו לוי: השיתו עלינו קנסות.

<אליהו לוי: אנחנו לא משלמים את הקנסות האלה.

<אליהו לוי: תבעו אותנו בבתי משפט.

<אליהו לוי: הכל הולך כוחני.

<אליהו לוי: ישבה ועדת ניסן.

<אליהו לוי: חיים ביבס הוביל אותה.

<אליהו לוי: הסכימו שם – אל"ף, מה שרצו ראשי התאגידים שלא נתנו להם לעשות - - כל ראש רשות יכול להיות היום יושב ראש תאגיד, מה שלא היה בעבר.

<אליהו לוי: זה היה חלק מוועדת ניסן.

<אליהו לוי: נתנו לנו ארכה, למי שעונה על הקריטריונים של רשות המים.

<אליהו לוי: דרך אגב, מר עינב פה.

<אליהו לוי: אני לא זוכר שאחד מהחברים שלי אמר שמר עינב בא לפגישה בעיריה או במועצה שלו.

<אליהו לוי: כולנו עולים לרגל שם, ליד מגדל שלום, למר ישראל עינב.

<אליהו לוי: אין מצב כזה שהוא יגיע אלינו בכלל, לשטח.

<אליהו לוי: אבל אנחנו לא מדברים על כבוד, כרגע.

<אליהו לוי: נתנו ארכה עד ה-31 לינואר - - -

מירי רגב: לא, עד ה-30 לינואר.

<אליהו לוי: 30 לינואר, 2014, להתאגד.

<אליהו לוי: מי שעונה על קריטריונים מבחינת פחת מים, דרך כזו או אחרת, יכול להתאגד.

<אליהו לוי: אני כבר אמרתי – אתה יודע מה?

<אליהו לוי: תאגיד רשותי, תאגיד עצמאי, אני כבר מוכן ללכת לזה, למרות שזה יקפיץ לי את מחיר המים לתושבים שלי, ב-18%.

<אליהו לוי: זה הדבר הראשון.

<אליהו לוי: המע"מ, שאותו היום התושבים לא משלמים, ויש לי רשת מים חדשה.

<אליהו לוי: יש לי מכון טיהור מהמתקדמים בארץ, אני מאפריל 2005 משקה את כל הגינון הציבורי בלהבים במים מושבים.

<אליהו לוי: בכל הרשתות שלנו – אנחנו משקיעים.

<אליהו לוי: היישוב היחידי במדינת ישראל שיש לו קריאת מדי מים מרחוק לכל היישוב זה אנחנו.

<אליהו לוי: אני משקיע היום במכון הטיהור על פי ההוראות של משרד הבריאות עוד 4.5 מיליון שקל.

<אליהו לוי: מאיפה הכסף הזה?

<אליהו לוי: אם הייתי שותף לתאגיד באר שבע או תאגיד אחר, אף אחד לא היה סופר אותי, כי גם דירקטור, לפי מספר האוכלוסין – אני לא יכול להיות שם.

<אליהו לוי: אז עכשיו, רוצים שנתאגד.

<אליהו לוי: ישבתי, אמרתי כבר – בוא נלך לתאגיד עצמאי.

<אליהו לוי: מספיק, התנגשנו עם החוק יותר מדי וקשה לנו עם האיש.

<אליהו לוי: התקשרנו עם עורך דין, התקשרנו עם משרד רואי חשבון, לעשות את ערך הכינון והכל של הנכסים.

<אליהו לוי: מר עינב אומר לי- זו טעות.

<אליהו לוי: אני לא אאשר לאף אחד מכם תאגיד רשותי.

<אליהו לוי: רק להקים תאגיד רשותי עולה לי למעלה מ-100 אלף שקל, והוא אומר שהוא לא יאשר, למרות שבניסן, ומה שאתה אומר מר דולברג, זו הפרה של מה שסיכמתם בניסן, שיישובים כמו שלנו, כשהיה השר הממונה עוזי לנדאו הוא ישב אצלי במשרד ושאל למה אני לא מתאגד.

<אליהו לוי: הסברתי לו למה.

<אליהו לוי: אמרתי לו – בוא תראה את מערכת המים שלי, את מערכת הביוב שלי, ההשבה של המים.

<אליהו לוי: אני, כשמישהו גונב לי מים – ב-60 שניות ב- אייפון כבר רואה מה עשו לי במד המים.

<אליהו לוי: כשיש דליפה של מים ביישוב אני רואה את זה באייפון.

<אליהו לוי: נתתי להם אישור להיכנס אלי, למערכת, לבדוק - - -

מירי רגב: רגע, אז מה אתה מציע?

<אליהו לוי: אנחנו, שלא התאגדנו, בונים על הקריטריונים של רשות המים, שזה דבר - - אני לא יודע מאיפה זה הגיע אלינו.

<אליהו לוי: אני מתגעגע לימים של משה אבנון, ואחר כך גם של דולברג, שהחליף, אבל הוא התהפך בדרך, כמי שהיה לו עניין עם תאגיד מים.

<אליהו לוי: אבל בסדר, כולנו בני אדם.

<אליהו לוי: אנחנו רוצים להמשיך ולנהל את משק המים שלנו, ועוד לא דיברתי על השירות לתושב.

<אליהו לוי: כשלי יש דליפה מטפטפת, רצים ארבעה לשם.

<קריאות: - - -

<אליהו לוי: אני מבקש להשאיר אותנו.

<אליהו לוי: אנחנו בסך הכל 30 רשויות – לבדוק אותנו ולהשאיר אותנו להתנהל כמו היום.

<אליהו לוי: אני מוכן שאהיה נתון לביקורת כמו שאני נתון לביקורת במשרד הפנים, כל רבעון לדווח.

<אליהו לוי: אני נתתי להם את הקוד להיכנס למערכת, 24 שעות הם יכולים לעקוב אחרי ולראות מה קורה אצלי במערכת המים.

<אליהו לוי: אני כפוף להוראות כל דין, תשאירו אותי ככה.

<אליהו לוי: אתם גם לא רוצים להשאיר אותי ככה, סוכם בוועדת ניסן.

<אליהו לוי: מה שסוכם לא מקובל על מנהל רשות המים.

<אליהו לוי: ואני רוצה לומר לך – פה, לצערי, ואני אומר את זה פה, ואתה יודע מה?

<אליהו לוי: אם אני אגיד את זה – יגידו: פוליטיקה, לא רוצה לומר.

<אליהו לוי: אני מזמין את ועדת הפנים של הכנסת לבוא ולראות איך מערכת מים וביוב, והשבה של מים – חברה', אני משקה את הגינון הציבורי מ-13 לאפריל 2005, אין את זה בשום מקום.

<אבירם דהרי: כמה אצלך תושב משלם?

<אליהו לוי: מה שיש של "מקורות", מה שנקבע על ידי רשות המים.

<אליהו לוי: אבל אצלי, מה שלא קורה במיתר, למשל – תראו את העונש:

<אליהו לוי: אני גובה 3.5 שקל לאגרת ביוב.

<אליהו לוי: במיתר הוא גובה פחות משקל ואלה, הרעים, לא נותנים לו להעלות את זה, לעדכן.

<קריאה: למת"ש אני משלם 2.60 כולל מרכיב החזרת ההון.

<קריאה: - - -

<אליהו לוי: פשוט, גופים ואנשים רעים.

<מוטי חי: השאלה שצריכה להישאל: מה טוב למשק המים בישראל.

<מוטי חי: הרעיון מאחורי התאגידים שיהיה טוב למשק המים בישראל ולתושבים.

<מוטי חי: אם זה כל כך טוב למשק המים אז מועצות אזוריות, משום מה, שהם עיקר שטחי מדינת ישראל – פטורים מתאגיד.

<מוטי חי: אם זה כל כך טוב - - -

<משה אבנון: הולכים לחייב אותם.

<מוטי חי: היתרון לגודל צריך שיועיל למשק המים ולתושבים.

<מוטי חי: פה, היתרון לגודל עובד הפוך.

<מוטי חי: השירות לתושבים יהיה יותר גרוע.

<מוטי חי: משק המים יסבול הרבה יותר.

<מוטי חי: ברשויות הקטנות, כמו אצל אליהו לוי ועוד רשויות – כשיש נזילת מים, אפילו אצל תושב, מודיעים לו תוך יממה, אם זה שליטה מרחוק או לא.

<מוטי חי: תאגיד לא יספור אותו בכלל.

<אליהו לוי: עוד עדכון קטן – כל מערכת המים, הביוב ומכון הטיהור, הוקמו מכספי התושבים.

<אליהו לוי: לא הלוואת מדינה ולא מענקי מדינה.

חנא סוייד: זה מסוג הנושאים שאין בהם שחור ולבן, רוב הדיונים פה הם מתחום האפור, כי אי אפשר להגיד שתאגידי מים כולם חיוביים והביצועים שלהם טובים ואי אפשר להגיד שהדור הישן שבו כל הרשויות ניהלו את מערכת המים שלהן היה גם טוב.

חנא סוייד: גם היו שם הרבה חסרונות והרבה כשלים.

חנא סוייד: לכן אנחנו מדברים על ניסיון שמתהווה, גברתי היושבת ראש, ואני חושב שהגיע הזמן ללמוד את הניסיון שהיה ב 4-2 השנים האחרונות, ולהפיק מסקנות.

חנא סוייד: הבעיה העיקרית שנמצאת לפנינו היא חוסר האחידות.

חנא סוייד: מועצות אזוריות- אין חובה שם, למרות שיש שם את רוב השטח והם צורכים את מרב כמויות המים – לחקלאות ולצרכים אחרים.

חנא סוייד: שם עיקר המים הולכים.

חנא סוייד: אז למה הם לא צריכים להתאגד?

חנא סוייד: עניין המחירים שעלה כאן- איך יכול להיות שזה מקבל מים במחיר כזה וההוא במחיר אחר?

חנא סוייד: מדברים על מוצר שהוא מאד בסיסי, ולא יכול להיות מצב שבו כל אחד קונה ומוכר כפי שעולה על רוחו.

חנא סוייד: אני מסכים כאן לטענה שנאמרה, שדווקא הרשויות החלשות "אכלו אותה" בזה שכפו עליהן – כי אין להן כלים להתנגד.

חנא סוייד: ניתנה כאן הדוגמה של רהט, כפו עליהן להתאגד.

חנא סוייד: הם קונים מים במחיר גבוה ומוכרים במחיר גבוה.

חנא סוייד: זה 'דווקא ברשויות שהמצב הסוציואקונומי הוא הכי קשה.

חנא סוייד: תראו לאן הגענו – דווקא בכלי שצריך ליעל - - -

<ישראל עינב: רק לתקן אותך – מחיר המים במדינת ישראל לאזרח הוא אחיד.

חנא סוייד: אני אגיד לך מה ההבדל – שמדובר במשפחות גדולות, מרובות ילדים, שם החריגות יכולות להיות גדולות יותר.

חנא סוייד: אז אין התאמה עם המצב והרקע הסוציואקונומי של הציבור.

חנא סוייד: לכן אני אומר שדווקא החלשים הם אלה שנפגעו בעניין הזה.

חנא סוייד: אני, גברתי, עוד מדבר על המהלך של כינון התאגידים.

חנא סוייד: בכינון התאגידים התאגידים היו צריכים לשלם לרשויות המקומיות כסף עבור המערכות שלקחו מהם.

חנא סוייד: חלק מהתאגידים עוד לא שילמו שום דבר, כפיצוי לאותן רשויות שבנו את המערכות האלה במיטב הכסף שלהן.

חנא סוייד: מה זה, גזל?

חנא סוייד: איך דבר כזה קורה?

חנא סוייד: מדובר, עוד פעם, דווקא ברשויות - - -

מירי רגב: מה אתה מציע?

חנא סוייד: אני אציע בסוף.

חנא סוייד: זה דבר שמתהווה.

חנא סוייד: צריך להקים איזו שהיא ועדה שתלמד את הניסיון הזה.

חנא סוייד: גברתי, לא יכול להיות מצב שבו התאגידים ירוויחו הרבה כסף והרשויות לא יפיקו תועלת מזה.

חנא סוייד: בכה כאן ראש עירית קרית גת איך זה שהתאגיד עשיר, כולם נוסעים עם רכבי פאר, עם מזגנים מפוארים, והוא – אין לו, והוא בוכה שיקבל נתח מכספים ורווחים שבגללו התאגיד מקבל אותם.

חנא סוייד: זה מצב שלא יכול להתקבל בשום פנים ואופן על הדעת.

חנא סוייד: עוד דבר אחד – אנחנו מדברים על מקורות הכנסה לרשויות.

חנא סוייד: יש רשויות שאין בהן מקורות הכנסה עצמאיים.

חנא סוייד: אין להן אזורי תעשייה.

חנא סוייד: מפעל המים דווקא יכול להיות כלי שיכניסו כסף מעבר.

חנא סוייד: כן, אם קונים בזול ומוכרים קצת יותר יקר, עכשיו, במיוחד, עם הדלתא בין מה שאתה קונה ומה שאתה מוכר – אם אתה מנהל את זה טוב, אתה יכול להיות ביזנסמן.

חנא סוייד: העסק הכי גדול יכול להיות.

חנא סוייד: לכן אני חושב שעושקים כאן את הרשויות המקומיות.

חנא סוייד: לא נותנים להם לקבל רווחים שהתאגידים מקבלים.

חנא סוייד: יחד עם זה, אחוז הגביה בתאגידים, יעילות הביצוע – לא רעים, בהשוואה לרשויות המקומיות.

חנא סוייד: לכן, אמרתי שאין כאן שחור ולבן.

חנא סוייד: יש כאן ניסיון מעורב, שצריך ללמוד אותו, צריך לחזק את הצדדים החיוביים, ולא צריך לכפות על רשויות להתאגד.

חנא סוייד: אם יש להם פרמטרים וקריטריונים שהם יכולים לבצע טוב – אז למה לכפות עליהם?

חנא סוייד: אני לא מבין.

<אבנר בן גרא: אני רק רוצה להוסיף על הנתונים שאמרת של מחירי המים, מאתר רשות המים.

<אבנר בן גרא: המחיר הממוצע של המים לצרכן הוא 10.1 ₪ ובתוכו המרכיב של עלויות התאגיד הוא 4.9, זאת אומרת – 48% ממחיר המים הם העלויות של התאגיד.

<אבנר בן גרא: הגדילה רשות המים לעשות ובהסבר למחיר כתבה שאם אנחנו חוסכים במים הם צריכים להעלות את מחיר המים כי עלויות התפעול של התאגיד, התשומה שלהם, עולה ביחס ל - - -

מירי רגב: פרה חולבת יש להם פה

<אבנר בן גרא: כן, פרה חולבת.

<אבנר בן גרא: אז זה, קודם כל, באשר למים.

<אבנר בן גרא: אני מצטרף למה שאלי אמר במקרה הכי גרוע - ללכת על תאגיד רשותי, ומצטרף בהחלט למה שאמר חבר הכנסת חנא סוויד, שעד לפני 3 שנים הכנסנו לקופת המועצה מיליון וחצי שקל מההפרש של קניה ומכירה, ששימשו אותנו.

<אבנר בן גרא: אפשר כמובן לומר שייכנסו לחשבון ייעודי כמו כספי חינוך ואז לא יעשו בהם את הפשעים האיומים שהרשויות עשו בהשקעה בחינוך ובכל מיני דברים אחרים.

<אבנר בן גרא: חוץ מזה, אני מבקש שיבטלו מעלינו את הסנקציות.

<אבנר בן גרא: לא יכול להיות שאני לא יכול לעדכן את מחיר של הביוב אצלנו ולהפסיד כ-2 מיליון שקל בשנה שזה כסף שלא יחזור בשום מקרה.

<אבנר בן גרא: איך אפשר לגעת במיסים שלי.

<אבנר בן גרא: אני לא קולט את זה.

<אבנר בן גרא: דבר אחרון, בקיצור – יש שלושה שעל פי החוק יכולים לפטור מתאגיד: שר הפנים, שר האוצר וועדת הכלכלה.

<אבנר בן גרא: שר הפנים נתן מכתב מנומק היטב למה לא צריך להיות תאגיד במיתר, בלהבים, בעוד כל מיני מקומות.

<אבנר בן גרא: שר האוצר וועדת הכלכלה הם אלה שעצרו את העסק.

<אבנר בן גרא: אני לא מבין: מה, אין פה רציונל זהה?

<אבנר בן גרא: זה הכל.

<שלמה דולברג: אנחנו קיבלנו את ההודעה על הדיון ביום חמישי ולכן לא קיימנו דיון ספציפי על הנושאים האלה.

מירי רגב: יהיה לך אפשרות לעשות את זה במהלך דצמבר.

מירי רגב: אחרי חנוכה יתקיים דיון.

מירי רגב: תוכל להתכונן אליו מצוין.

<שלמה דולברג: אז בינתיים מה שאני אבטא זה את המדיניות הקיימת, היום.

<שלמה דולברג: אנחנו, כמרכז שלטון מקומי, חתמנו עם המדינה על הסכם שהיה פשרה.

<שלמה דולברג: ברור שלא קיבלנו את כל מה שרצינו, אבל פשרה אמרה שני דברים, בגדול: שמחזקים את מעמד הרשות המקומית, הקמת תאגיד כבעלים - כולל דיבידנדים, שדיברנו עליהם בוועדה הזו, כולל התנהלות, כולל מכלול של דברים, ודבר שני, שהוא לא פחות חשוב, ומדברים עליו היום: מי שזכאי על פי פרמטרים, מקצועיים, יהיה פטור.

<שלמה דולברג: בעניין הזה אנחנו יודעים שיש רשויות שעומדות בפרמטרים ואני מכיר את שוהם, את להבים – אני חושב שעמידה בפרמטרים צריכה לפטור רשות, וזה מה שכתוב בהסכם.

<שלמה דולברג: כדאי להקפיד על העניין הזה.

<שלמה דולברג: עצם העובדה שיושבות פה רשויות שעומדות בפרמטרים של פטור ולא קיבלו פטור, זו הפרה של ההסכם.

<שלמה דולברג: אני חושב שצריך לבחון את זה לעומק, ולעמוד בהסכם, כי אם לא תהיה עמידה בהסכם, נצטרך לשנות את המדיניות מההתחלה, וזה לא מה שהמדינה רוצה.

מירי רגב: ומה לגבי הסנקציות, שדיבר כאן אבנר?

<שלמה דולברג: אני חושבת שרשויות שצריכות להיות פטורות, צריכות לקבל פטור ולא לקבל סנקציות, כמובן.

<שלמה דולברג: פטור מסדיר את העניין.

מירי רגב: אז מה אתם עושים שעד ה-30.1 תבואו עם עמדה מגובשת של השלטון המקומי לגבי אותם אנשים?

<שלמה דולברג: קודם כל רצנו, אני רצתי, לרשויות המקומיות וביקשתי שיתארגנו מהר, בייחוד אלה שיש להם את האפשרות להקים לבד.

<שלמה דולברג: כתבנו להם גם מכתבים.

<שלמה דולברג: אני חושב שאלי צודק, וגם גיל ידבר על זה.

<שלמה דולברג: אני חושב שרשויות שצריך לתת להן פטור, צריך לתת להם פטור עכשיו ולא לדקדק ולחפש סיבה למה לא.

מירי רגב: אבל אתה, בשונה מאחרים פה, אתה מנכ"ל של שלטון מקומי.

מירי רגב: אתה לא רק צריך לחשוב אתה צריך גם להביא את זה לידי מימוש.

מירי רגב: זה בסדר, זה חשוב, ויופי שהלכת לקראת העניין הזה, ואתה מבין שב-30.1 יכולים להטיל עליהם סנקציות.

מירי רגב: אנחנו צריכים לבוא עם מענה אמיתי, של כנסת, שלטון מקומי ומשרד הפנים.

<שלמה דולברג: אני מסכים.

<שלמה דולברג: אנחנו נעלה את זה בשבוע הבא בוועדת ניסן, שהיא ועדת שיתוף פעולה שלנו ותיאום עם הממשלה, ואנחנו עומדים על זה שמי שמגיע לו פטור – שיקבל פטור ולא ישחקו אתו.

מירי רגב: אז זה יוצג פה במהלך דצמבר?

מירי רגב: תכף נדבר על זה.

<שלמה דולברג: אם התוצאה תהיה צורך לדחות את הכפיה, אז - - -

מירי רגב: קודם כל – חובה.

מירי רגב: אני כבר אומרת שגם בגלל שהיו בחירות ויש ראשי רשויות חדשים, ויש כל מיני עדכונים, אז צריך - - -

<אליהו לוי: יש לנו גם בחירות במרכז השלטון המקומי.

<אליהו לוי: אנחנו עסוקים.

יפעת קריב: קודם כל, אני רוצה להסכים עם היושבת ראש, יש לך תמיכה מלאה ממני במה שהצגת בפתיחה של דבריך.

יפעת קריב: אני תומכת בביטול תאגידי המים.

יפעת קריב: אני חושבת שהתאגידים היו טעות שעלתה לנו יותר מדי כסף, ועדיין עולה לנו יותר מדי כסף.

יפעת קריב: זו היתה סוג של פשרה, ואיך שעשו אותה – אמרו: אנחנו עושים משהו שלא יהיה טוב, שלא יצליח.

יפעת קריב: מי שמשלם את המחיר זה שוב, כרגיל – זה שוב, האזרח.

יפעת קריב: האזרח משלם את המחיר.

יפעת קריב: אני אדבר על עיר ספציפית שאני לא רוצה לנקוט בשמה.

יפעת קריב: עשיתי בדיקה רק בהוצאות של תאגיד המים.

יפעת קריב: במקרה, בעיר הזאת, יושב ראש תאגיד המים הוא חבר מועצת עיר, שכולנו יודעים שזה תפקיד בהתנדבות.

יפעת קריב: אבל לצד זה יש לו הוצאות והחזר הוצאות של 15,000 שקלים בחודש.

יפעת קריב: יש לו מזכירה, יש לו דוברת, לשכה.

יפעת קריב: יש צוות שלם.

יפעת קריב: והקטע המדהים הוא שאתה מרים טלפון לתאגיד המים – לא עונים לך.

<משה אבנון: ומה עם דירקטורים?

יפעת קריב: ודירקטורים במימון מלא.

יפעת קריב: תאגיד המים זה פשוט "מסחרה" של כסף בתוך הרשות המקומית.

יפעת קריב: גם ג'ובים לדירקטורים, גם החזר הוצאות לאנשים שעובדים שם, גם צוות שלם של עוד מערך דוברות, שמשרת – השד יודע את מי.

יפעת קריב: אני יכולה לדבר על רשות ששם בדקתי את זה.

יפעת קריב: אני רוצה לומר שאנחנו צריכים לבדוק את כל הנושא של מחירי המים – גם של התעשייה, גם למסחר, ואז – ביחס לאזרח.

יפעת קריב: האזרחים היום משלמים יותר מדי כסף על המים, דווקא במדינה שיש בה מערך התפלה כל כך מתוחכם, ממערכי ההתפלה הטובים בעולם – אז איך יכול להיות שהאזרח משלם כל כך הרבה כסף?

יפעת קריב: הלא כולנו יודעים את השורה התחתונה, שאין בעיית מים במדינה הזו.

יפעת קריב: זה משהו שמחייב בדיקה עמוקה.

מירי רגב: אנחנו גם נפנה למבקר המדינה.

מירי רגב: יש מבקר מדינה חדש, נפנה גם אליו.

מירי רגב: יש תכנית עבודה מסודרת.

<אבירם דהרי: קודם כל אני חושב שזה סוג של "בגדי המלך החדשים".

<אבירם דהרי: לקחו עיריות וחשבו איך לבצע סיבסודים צולבים ואיך להפיל את הגירעונות של X עלY בלי שהאוצר יצטרך לשלם משהו.

<אבירם דהרי: זה כולל לא רק את הערים בארץ אלא גם את התושבים מחוץ למדינת ישראל, ועל הדרך אמרו – בוא ננסה גם להפריט את זה בהמשך.

<אבירם דהרי: להפריט.

<אבירם דהרי: איך אתה יודע שהם ניסו להפריט?

<אבירם דהרי: -תקרא את החוק: "כל עוד הרשות המקומית שולטת.

<אבירם דהרי: ..." זאת אומרת, אם למשל – אני רוצה להוציא דיבידנד, אז אם אני רשות – אסור.

<אבירם דהרי: אני צריך ממונה.

<אבירם דהרי: אבל אם אתה בעלים - קח.

<אבירם דהרי: כתוב בחוק.

<אבירם דהרי: זה חוצפה שאין כדוגמתה.

<אבירם דהרי: עכשיו הביאו את כל התותחים, היועצים, שיתחילו לכתוב קריטריונים כדי לגמור על הרשויות, כדי להפקיע מהן ולהגיד לאדם טוב: אתה תהיה לא טוב.

<אבירם דהרי: למשל, קחו סתם את תאגיד המים.

<אבירם דהרי: תאגיד המים של קרית גת הפתיע את כולם ופתאום נהיה לו הרבה מאד כסף.

<אבירם דהרי: איך?

<אבירם דהרי: מחיר המים עלה פי 10, חונקים את התושבים, שוחטים את התושבים.

<אבירם דהרי: את כל הציבור.

<אבירם דהרי: ואז, מה?

<אבירם דהרי: תאגיד המים הוא לא בזבזני, בקרית גת, הוא טוב.

<אבירם דהרי: אז יש לו עודפים.

<אבירם דהרי: איך שוחקים להם את העודפים?

<אבירם דהרי: במקום שתאגיד המים ישלם שקל ל "מקורות" הוא ישלם 2 שקלים.

<אבירם דהרי: ישראל עינב מסביר למישהו פה שהוא טועה, שמחיר המים הוא זהה לכולם, אבל זו עבודה בעיניים והוא יודע את זה, הוא משקר לך פה, במצח נחושה.

<אבירם דהרי: למה הוא מטעה אותך?

<אבירם דהרי: כי אם אני משלם עכשיו פי שתיים על מחיר המים, כתאגיד - - -

חנא סוייד: אני אגיד לך שלא האמנתי לו.

<אבירם דהרי: אבל עצם העובדה שהוא העז להגיד לך את זה, כאיש מקצוע.

<אבירם דהרי: עכשיו תראה מה קורה – כשהיה לי שקל, אז היה לי 20 מיליון שקל רווח לשנה.

<אבירם דהרי: עכשיו הם העלו לי ל-2 שקלים כדי שיהיה לי 6 מיליון שקל רווח לשנה.

<אבירם דהרי: למה זה פוגע בתושבים?

<אבירם דהרי: הרי התאגיד משלם.

<אבירם דהרי: אבל של מי התאגיד?

<אבירם דהרי: של העיריה.

<אבירם דהרי: אם הדיבידנד חוזר אלי, אני עושה להם כיכרות ומזרקות, ועושה להם פרויקטים, חינוך, ו "אומץ", והזנה, והכל.

<אבירם דהרי: זה לא טוב.

<אבירם דהרי: חס וחלילה.

<אבירם דהרי: מר עינב או מי שיזם את הרעיון, ואני לא מאשים אותו בזה, רצה לקחת את הכסף הזה ולשים במקומות אחרים שיש בהם גירעונות.

<אבירם דהרי: אז אתה לוקח את הכסף של התושב שלי לכסות גירעון במקום אחר?

<אבירם דהרי: קח את הכסף של האוצר, למה את הכסף שלי?

<אבירם דהרי: עכשיו, מה קורה?

<אבירם דהרי: העלו פי 2.

<אבירם דהרי: אני משלם.

<אבירם דהרי: תאגיד קרית גת, סוציואקונומי 4.

<ישראל עינב: אז למה אתה לא מחזיר את זה לתושבים שלך?

<אבירם דהרי: אתה חצוף.

<אבירם דהרי: אל תתחיל.

<אבירם דהרי: אתה חצוף, כי אני, כל מה שאני עושה זה להחזיר - - -

<ישראל עינב: יושבת הראש - - -

<אבירם דהרי: סליחה על המילה "חצוף", אתה לא מבין שכל מה שאני עושה זה להחזיר את הכסף לתושבים.

<אבירם דהרי: זה בדיוק ההבדל בינינו: שאנחנו נבחרי ציבור שבוחרים אותנו ו - - -

<ישראל עינב: - - -תחזיר את זה לתושבים שלך.

<קריאות: - - -

<אבירם דהרי: - - -

<ישראל עינב: למה אתה נמנע מלהחזיר להם את זה.

<אבירם דהרי: אני אענה לך.

<אבירם דהרי: שימי לב, מה קורה פה: יושב פה מר עינב, שמישהו מינה אותו לרשות המים, לא בדקנו עד הסוף איך מינו אותו - - -

מירי רגב: זה לא הדיון.

<אבירם דהרי: צריכים לבדוק.

<ישראל עינב: אז למה לא המשכתם לבדוק?

<אבירם דהרי: אתה רוצה שנמשיך?

<אבירם דהרי: נמשיך לבדוק.

<אבירם דהרי: אתה מוכן להסביר איך מונית?

<ישראל עינב: לך אני חייב הסברים?

<אבירם דהרי: אז למי אתה חייב?

<אבירם דהרי: אתה מוכן להסביר איך מונית?

<אבירם דהרי: אתה יודע טוב מאד איך מונית.

<קריאות: - - -

<אבירם דהרי: תבדוק איך הוא מונה.

<אבירם דהרי: עכשיו ברצינות – תשמע, לא יכול להיות שאתה, כממונה על המים, תגיד לי מה לעשות, איך להחזיר לתושבים שלי .

<אבירם דהרי: מי מינה אותך לזה?

<אבירם דהרי: מי הסמיך אותך לזה?

<אבירם דהרי: אני נבחרתי על ידי הציבור כדי שאני אחלק את הכסף כפי הבנתי, בהתאם לחוקי מדינת ישראל.

<אבירם דהרי: לא כתוב בשום חוק מים שאתה תגיד לי איך לקחת את הכסף.

<אבירם דהרי: זה שיא החוצפה.

<ישראל עינב: אני לא אומר.

<ישראל עינב: אני שואל למה אתה מתנגד לזה.

<אבירם דהרי: לא.

<אבירם דהרי: כי אתה - - -

מירי רגב: זו לא השאלה כרגע.

מירי רגב: חבל, אנחנו חוטאים לעניין - - -.

מירי רגב: מה אתה מציע?

<אבירם דהרי: לכן, מה שאני אומר זה פשוט: אלה שלא במים – שלא תיפלו בזה, תקשיבי מה עושים: מה אומרים פה?

<אבירם דהרי: לפי קריטריונים.

<אבירם דהרי: מי שיעמוד בקריטריונים – יישאר לבד.

<אבירם דהרי: אלי, אל תיפול בזה, אתה לא יודע מה יעשו לך.

<אבירם דהרי: הם יעלו לך את המחיר ל "מקורות" ויעשו אותך גירעוני.

<אבירם דהרי: מה קרה?

<אבירם דהרי: לקחו אותי, משקל, העלו אותי ל-2, ועכשיו רוצים להעלות את זה בעוד 35%, שאני אשלם ל "מקורות", אתה מבין?

<אבירם דהרי: כדי שאני לא אעמוד בקריטריונים, ואז יגיד: טוב, תהיה רשותי, תתחבר עם באר שבע.

באסל גטאס: אבל יש נוסחה למחירים האלה.

<אבירם דהרי: אין נוסחה, אין.

<אבירם דהרי: אתה לא מבין שאין?

מירי רגב: אז אתה אומר – קריטריונים.

מירי רגב: מה עוד?

<אבירם דהרי: אני אומר:

<אבירם דהרי: מי שמנהל את תאגיד המים שלו - -

<אליהו לוי: משק המים שלו.

<אבירם דהרי: - - בצורה טובה.

<אבירם דהרי: דבר שני: שלו יהיה לוודא, באחריותו וזו אחריות פלילית, כמו שלנו יש אחריות פלילית, דרך אגב, לכל פקיד ברשות המים אם יתבצע סבסוד צולב.

<אבירם דהרי: אחריות פלילית.

<אבירם דהרי: זה פלילי, דרך אגב, במשק פרטי.

<אבירם דהרי: אני מבקש שגם ברשות המים - שתרעד היד לפני שעושים סבסוד צולב.

<אבירם דהרי: אם תעשי את זה, גמרת עניין.

<אבירם דהרי: אף אחד לא צריך לעשות כלום.

<אבירם דהרי: ואז, לא צריך לבוא למרדכי, ולהגיד לו - - - מילה אחרונה – מרדכי יגיד לך, הוא המומחה פה.

<אבירם דהרי: אם משרד הפנים רוצה להגיד לנו, והוא אומר לנו: לא לנגוע, הכל חינוך, אז אנחנו מתנהלים כמשק סגור, ויש להם ביקורות מימין ומשמאל.

<אבירם דהרי: לבדוק אותנו אם זלג כסף ימינה או שמאלה.

<אבירם דהרי: אז מה הבעיה?

<אבירם דהרי: מי אלה שיבדקו אותנו?

באסל גטאס: כמה זמן - - -?

באסל גטאס: שתי דקות?

באסל גטאס: שלוש דקות?

מירי רגב: הדיון הזה מתנהל בדיוק כמו אתה מכיר מהדיונים בעניין ההסדרה, ותכנון ובניה.

מירי רגב: משום שהדיון הזה הוא דיון ראשון, והדיון השני חייב להיות במהלך דצמבר לפני ה-30 לינואר, שיבוא גם השלטון המקומי, נאפשר לו אפשרות לבוא עם הצגה רצינית, וגם - - -

<אליהו לוי: אפשר באמצע ינואר, גברתי?

<אליהו לוי: זה חשוב.

<אליהו לוי: אנחנו נדאג שהיושב ראש יגיע.

<אליהו לוי: ב-9 לינואר יש בחירות במרכז - - -

מירי רגב: יש לך סנקציות עד ה-30 לינואר.

מירי רגב: לי אין שום בעיה לעשות את הדיון בשבוע שאחרי ה-9 לחודש.

מירי רגב: אבל זה משאיר אותנו שבועיים לפני - - -

<אליהו לוי: אנחנו נבקש דחייה.

מירי רגב: משרד הפנים, בבקשה.

מירי רגב: לאחר מכן – חבר הכנסת זבולון קלפה.

<מרדכי כהן: כמה הערות קצרות.

<מרדכי כהן: אחת, להשלים את התמונה – ישנן רשויות מקומיות שמאד מעוניינות להתאגד, ולהן לא מאפשרים להתאגד.

<מרדכי כהן: גם זה קיים.

<מרדכי כהן: בעיקר הרשויות החלשות.

<מרדכי כהן: צריך להכיר גם בזה.

<מרדכי כהן: דבר שני – אני מחזק את הדברים בנושא הקריטריונים.

<מרדכי כהן: הקריטריונים זה נושא מאד בעייתי.

<מרדכי כהן: לצאת מפה ולומר – מי שיעמוד בקריטריונים יהיה פטור?

<מרדכי כהן: תלמדו לעומק את הקריטריונים.

<מרדכי כהן: לכן אני מברך על דברי גברתי – לבדוק לעומק את נושא הקריטריונים.

<משה אבנון: רשות המים לא עומדת בקריטריונים.

חנא סוייד: יש כאן את ראש מועצת - - -שלא נותנים לו להתאגד.

<מרדכי כהן: קודם זה היה נראה מאד פשוט.

<מרדכי כהן: ברגע שיאמרו שרשויות שיודעות לנהל את משק המים יעמדו בקריטריונים הם יהיו פטורים מתאגוד, כפי שסוכם - - -

<אלון מסר: לא, זה לא נכון.

<מרדכי כהן: אני רק הערתי הערה לשאלת הקריטריונים.

<מרדכי כהן: הדבר הנוסף זה הסוגיה שבעצם מתגלגלת עכשיו לגבי אותן רשויות ששר הפנים בסמכותו לפטור אותן, וזה מתגלגל לאוצר, וכו'.

<מרדכי כהן: אני מציע שעד שלא תושלם הבדיקה הזו לא נהיה במצב המביך הזה שרשויות - - בין משרדים, ולכאורה שר אחד טוב - - -

<קריאות: איזו בדיקה?

<מרדכי כהן: את הסמכות שיש לשר הפנים יחד שר האוצר לפטור רשות מלהתאגד.

<קריאה: יש לו את הסמכות, יש חוק.

<קריאות: - - -

זבולון כלפה: כמו שלא יעלה על הדעת ברפואה לאדם שחולה במחלה מסוימת שהתרופה שלו, לצורך העניין, נניח – אקמול, אז לא יתנו לו אנטיביוטיקה, כך גם בנושא הזה של תאגידי המים.

זבולון כלפה: נראה בעיניי התנהלות לא מובנת שמכניסים פה את כלל הרשויות כדי ליצור פה אחידות מסוימת, את כלל הרשויות תחת המסגרת הזו של תאגידים.

זבולון כלפה: מעבר לנקודה הזו יש נקודה אחרת משמעותית, שכל זה בנוי על הנחת יסוד אחת, שמשק המים כולו הוא משק סגור.

זבולון כלפה: ההתנהלות הזו – בחטא יסודה, כי לא יעלה על הדעת שבמצרך כל כך חיוני כמו מים, ההתנהלות תהיה כזו.

זבולון כלפה: כמו שלמשל לא יבקשו מאתנו, התושבים, לסבסד במחיר הכרטיס באוטובוס או ברכבת את העלויות של התשתית של הרכבת או של הכבישים.

זבולון כלפה: אותו הדבר לא יעלה על הדעת גם על העניין הזה.

זבולון כלפה: בסופו של דבר אין ספק, יש פה במידה רבה דרך נוספת לגבות מיסים מאנשים.

זבולון כלפה: זו השורה התחתונה, אנחנו לא נסתתר פה מאחורי סיסמאות, אנחנו פוליטיקה חדשה, אומרים את הדברים ישירות על השולחן.

זבולון כלפה: יש פה מגמה להטיל פה בעצם מיסים נוספים על האנשים, בצורה שהיא כמעט בלתי נשלטת, כי התעריפים זזים ומשתנים מעת לעת.

זבולון כלפה: אין לי מושג מי קובע את הדבר הזה.

זבולון כלפה: הגיע הזמן, להבנתי, להוריד את הנושא הזה של תאגידי המים, להוריד אותו חזרה לגודל הטבעי שלו.

זבולון כלפה: מקום שזה מתאים ונצרך – יוקם תאגיד מים.

זבולון כלפה: מקום שזה לא נצרך – לא יוקם תאגיד מים.

<קשוע עבדאלסלאם: אנחנו דוגמא אחרת.

<קשוע עבדאלסלאם: דיברו כאן על המחירים של "מקורות".

<קשוע עבדאלסלאם: אני מטירה.

<קשוע עבדאלסלאם: הבאר שלנו שייכת לעיריה.

<קשוע עבדאלסלאם: לקחו את הבאר והתשתית ואנחנו משלמים 14 שקל לקוב.

<קשוע עבדאלסלאם: אני לא יודע למה.

<קשוע עבדאלסלאם: פונים אלי התושבים.

<קריאות: - - -

<קשוע עבדאלסלאם: יש בטירה עוד אגודה, שמספקת מים, שאז עשו אותה התושבים.

<קשוע עבדאלסלאם: במשך שנתיים שהקימו את התאגיד, עד - - כבר איימו על האגודה הזו שתעלה את המחירים.

<קשוע עבדאלסלאם: פשוט מאד, תושב אחד בטירה שילם 14 שקל, והשכן שלו, שמחובר לאגודה, 4 שקלים, במשך זמן רב.

<קשוע עבדאלסלאם: שנתיים זה היה כך.

<קשוע עבדאלסלאם: עכשיו איימו על האגודה הזו.

באסל גטאס: כולם ישלמו 14 עכשיו.

<קשוע עבדאלסלאם: רבותי, זה לא יכול להיות שבכל פרויקט שעושה מדינת ישראל היא תכניס את היד שלה לכיס של התושב.

<קשוע עבדאלסלאם: כבר מספיק – לאן נלך לגור, לירדן?

<קשוע עבדאלסלאם: למצרים?

<קשוע עבדאלסלאם: כל כך קשה לחיות בישראל?

מירי רגב: עד עכשיו דיברת בסדר, פתאום התחלת לקלקל.

<קשוע עבדאלסלאם: אני בעד פירוק התאגידים ומשק מים סגור.

מירי רגב: אתה בעד אותם תאגידים שרוצים להתאגד – שיוכלו להתאגד?

<קשוע עבדאלסלאם: שום דבר- פירוק התאגידים.

<קשוע עבדאלסלאם: לעשות כסף מריבית וחלפני כספים – זה השוק השחור, זה לא מדינת ישראל.

מירי רגב: נציג האוצר, בבקשה.

מירי רגב: לאחר מכן – גיל, משוהם?

<אלון מסר: חשוב לי להעמיד כמה דברים על דיוקם.

<אלון מסר: בסך הכל מאז רפורמת תאגידי המים חל שיפור עצום במצבו של משק המים בישראל, וחלק לא מבוטל מזה זה בגלל הקמת התאגידים.

<משה אבנון: לפי מה אתה אומר את זה?

<אלון מסר: רואים את זה, ואם יושבת ראש הוועדה תרצה, נציג גם מצגת בנושא הזה.

<אלון מסר: רואים גידול עצום בהשקעות במשק המים, ירידה דרמטית בפחת המים ופחת בגביה, לאחר הקמת התאגידים, גלישות הביוב בכל מקום שיש בו תאגיד, שיפור באיכות הסביבה.

<אלון מסר: אנחנו גם יודעים שתאגיד, בניגוד לרשות מקומית - מעולם לא נותק על ידי חברת "מקורות", מה שמעיד על מוסר התשלומים שלו והעובדה שיש גוף ייעודי שזה מה שהוא עושה ורק זה מה שהוא עושה – הוא עושה את תפקידו בצורה הטובה ביותר.

<אלון מסר: כחלק מהמהלך האחרון של חוק ההסדרים הבאנו צעד נוסף ברפורמה.

<אלון מסר: בחנו, ראינו, אנחנו חושבים שיש יותר מדי תאגידים, וחלק מהמהלך שהובלנו - - -

מירי רגב: אז תאחד בין כל הערים.

מירי רגב: אפשר גם - - -

<קריאות: - - -

<קריאה: את חברת חשמל צריך להפריט, את רשות המים צריך להפריט.

<קריאות: - - -

<קריאה: את המע"מ, והמע"מ נתן לכם הכנסה - - -

מירי רגב: אז בוא נבטל את המע"מ.

<דרור אהרון: מה עם השירות לציבור?

<דרור אהרון: למה - - -מקבל?

מירי רגב: קודם כל מגיע לך מזל טוב.

מירי רגב: פעם אחת – הוא זוכה אחרי 9 שנים שהוציאו לו את הנשמה, והעיקר שקראו לו במהלך הדרך "עבריין", כמו שאנחנו רגילים שקוראים פה לראשי ערים שהם רק מואשמים ועוד לא נסגרה הסוגיה של הכרעת הדין לגביהם.

מירי רגב: בי"ת –הוא נבחר, שוב.

<אלון מסר: מהלך תאגידי המים, עם שני הסכמים שנחתמו עם השלטון המקומי, לגבי תאגידי המים.

<אלון מסר: הדברים האלה נעשו בהסכמה, ואמר גם מנכ"ל שלטון מקומי – הסכמים צריך לכבד.

<אלון מסר: המדינה עמדה בכל ה - - -

<שלמה דולברג: כל עוד המדינה עומדת.

<שלמה דולברג: בעניין הפטור היא לא עמדה.

<שלמה דולברג: אמרתי את זה בפירוש.

<אלון מסר: אני חושב שפה, הפרשנות שלך להסכם מאד מאד לא תואמת את מה שרשום.

<אלון מסר: נשמח לדבר על זה בפורום אחר.

<אלון מסר: המדינה ודאי עמדה בהסכמים ותעמוד בהם - - -

<שלמה דולברג: המדינה לא עמדה בעניין הפטור.

מירי רגב: נציג האוצר אומר שהמדינה עמדה בהסכם, אומר המנכ"ל פה שהמדינה לא עמדה בהסכם.

מירי רגב: נמצאים פה ראשי ערים שגם אומרים אותו הדבר, וגם אנחנו עדיין לא מבינים מדוע, לדוגמה, בקרית גת משלמים יותר מאשר בתל אביב.

מירי רגב: יש פה סוגיות – ואתה יודע שבנושא המים, זה בסוף ישתנה.

מירי רגב: לא יעזור לכם כלום.

מירי רגב: גם יאיר לפיד יצטרך להסביר לאותה אוכלוסייה שבחרה בו מדוע מחירי המים הם כאלה.

מירי רגב: אני יכולה להבין - - עובדה שגדעון סער, משרד הפנים ואנחנו באותה עמדה.

מירי רגב: העמדה אומרת: בטלו את תאגידי המים.

יפעת קריב: אם אני לא טועה, יאיר לפיד הוא לא זה שעשה את תאגידי המים.

מירי רגב: יש לו עכשיו אפשרות לבטל את זה.

מירי רגב: עכשיו שיבטל את זה.

<קשוע עבדאלסלאם: אחד התנאים שדיברו על זה שטירה תתאגד זה 55 מיליון שקלים להחליף את כל התשתית ביישוב.

<קשוע עבדאלסלאם: עד עכשיו זה לא קרה.

<קשוע עבדאלסלאם: על איזה התקדמות הוא מדבר בכלל?

<תומר גלאם: אני שואל שאלה – לא ייתכן שנבוא לדיון - - -

מירי רגב: הדיון הוא בין 13:00 ל- 14:00.

מירי רגב: לי יש פגישה עם שר הפנים ב-14:00 ועם כל הכבוד לך אנחנו נעבוד על פי הלו"ז של הכנסת.

<גיל ליבנה: אין ספק ש-30 בינואר זה מועד לא ריאלי.

<גיל ליבנה: במועד הזה תחול במועד הזה הלאמה של כל משקי המים והביוב ברשויות המקומיות שלא התאגדו, בין שאף אחד לא רצה להתאגד אתם - - -

מירי רגב: מי קבע את התאריך 30 לינואר?

<ישראל עינב: החוק.

מירי רגב: זאת אומרת שאנחנו צריכים להביא שינוי חקיקה.

<גיל ליבנה: צריך פה לעשות – בידי השר המוסמך, לתת כאן הוראת שעה או תיקון למועד הזה כי זה לא מעשי.

<גיל ליבנה: כולם פה רוצים את טובת האזרח וברור שמה - - בתאריך הזה הוא לא טובת האזרח.

<גיל ליבנה: יש פה, גברתי, שני סוגים של רשויות מקומיות: רשויות מקומיות שלא רוצים לאשר להן להתאגד, הן רשויות מקומיות שמשק המים והביוב שלהן מנוהל כהלכה, כראוי, מקשים עליהם את החיים.

<גיל ליבנה: כתוצאה מזה לא נגיע לדד ליין הזה.

<גיל ליבנה: ויש רשויות מקומיות שלא יכולות להתאגד, כי מצב משק המים שלהן בכי רע, ופה – צריך לעזור להן, לא לנפנף אותן.

<גיל ליבנה: אני מברך אותך על היוזמה לקיים את הדיון הזה.

<גיל ליבנה: אני מעריך מאד את הנחישות שלך, ואת הראיה של טובת האזרח.

<גיל ליבנה: כולם יושבים פה סביב השולחן.

<גיל ליבנה: אין אזרח אחד במדינת ישראל שחושב שמעשה הקמת תאגידי המים והביוב היה לטובתו.

<גיל ליבנה: ואת מי אנחנו מייצגים?

<גיל ליבנה: אנחנו ראשי הרשויות, אתם, נבחרי הציבור.

<גיל ליבנה: אז מי זה הכוח המגי הזה שנחת עלינו כאן וגורם לנו לפעול בניגוד לרצונו ול - - -

<מרדכי כהן: ישנן רשויות שניהלו בצורה לא מקצועית את משק המים.

<מרדכי כהן: צריך לאזן את זה.

<מרדכי כהן: ישנן רשויות שזה קרש הצלה.

באסל גטאס: אין קשר בין מחירי המים לבין התאגידים.

באסל גטאס: כולם - - -

מירי רגב: את זה אמרנו כבר בהתחלה.

מירי רגב: אם היית מגיע בהתחלה היית שומע את זה.

באסל גטאס: כולם דנים על זה שהתאגידים הם הסיבה לעליה במחיר המים וזה לא נכון.

<גיל ליבנה: אז למה תעריף המים ברשות מקומית שלא התאגדה יותר נמוך?

באסל גטאס: זה לא נכון.

<ישראל עינב: דבר ראשון, מה שנאמר כאן לגבי מחירי המים נכון מאד: אין קשר בין מחיר המים לבין הקמת התאגידים, וראוי שזה ייאמר, וגם ליושבת ראש הוועדה שמעת לעת שוגה בעניין.

<ישראל עינב: אין קשר בין שני הדברים.

<ישראל עינב: דבר שני – אינני מכיר ראש רשות, ואני חושב שאני מכיר את מרביתן – אינני מדבר על מועצות אזוריות, שאינו מרוצה מפעילות התאגיד שלו.

<דרור אהרון: אני לא מרוצה.

<דרור אהרון: הייתי אצלו פעמים על דיבידנד והוא יודע על מה דיברתי אתו.

<ישראל עינב: אינני מכיר ראש רשות שאיננו מרוצה מפעילות התאגיד - - -

מירי רגב: אז יש לך אחד, לפחות.

<קריאות: - - -

מירי רגב: חברים, בלתי אפשרי לנהל ככה את הדיון הזה.

<ישראל עינב: דבר שני – ביישובים בסוציואקונומי 3-1, 4-1, הממשלה מזרימה מאות מיליונים לטובת משק המים והמצב שם השתנה לאין שיעור, והשתפר, הן מצד התושבים והן מצד ההשקעות.

<ישראל עינב: כל ההשקעות שבוצעו על ידי התאגידים, ומה לעשות, הן נמצאות מתחת לאדמה – זה לא מזרקה, לא ספסל, לא רואים אותן, אבל התאגידים משקיעים 600 מיליון שקל בשנה.

מירי רגב: אנחנו נשמח לראות את זה.

מירי רגב: נשמח לראות את ההצגה של זה.

<ישראל עינב: כבר הראינו פעם ונשמח להראות עוד פעם.

<ישראל עינב: אתן דוגמה של עיר גדולה מאד בישראל, שבשנה שלפני הקמת התאגיד, עיר גדולה מאד השקיעה בביוב 40 אלף שקל שזה חשבון הטלפון של הרשות.

<מוטי חי: הרגולטור לפני כן לא עבד.

<מוטי חי: הוא יכול היה לעבוד גם קודם, לפני התאגידים.

<ישראל עינב: דבר שני, השירות לתושב מצד התאגידים, על פי אמות המידה שנקבעו על ידי רשות המים, הוא היום לאין שיעור גבוה - - -

מירי רגב: אז תשנו את אמות המידה של רשות המים.

<אבירם דהרי: אתה חי בבועה.

<אבירם דהרי: איך חיה מדינת ישראל עד עכשיו?

<אבירם דהרי: לא היה משק מים, לא היה כלום.

<אבירם דהרי: הגיע התאגיד, כל ראשי הערים מבסוטים?

<אבירם דהרי: היחיד שמבסוט זה ישראל עינב.

<אבירם דהרי: היחיד.

<דוד דהאן: - - משפחות עם 13 ילדים שניתקו להם את המים.

<אבירם דהרי: הבן אדם חי בבועה.

<אבירם דהרי: אין אף אחד מעליו, הוא עושה מה שהוא רוצה.

<ישראל עינב: אנחנו לקחנו את כל מלוות הביוב – 400 מיליון שקל, מיישובים בסוציו הנמוך, והעברנו אותם לתאגידי המים.

<ישראל עינב: זה מהלך אסטרטגי.

<ישראל עינב: אף אחד לא אומר את זה כאן.

<ישראל עינב: זה לא נעשה מעולם.

<ישראל עינב: קרוב לחצי מיליארד שקל עזבו את האובליגו של הרשויות ועברו לתאגידים, בשיתוף עם השלטון המקומי, בשיתוף עם משרד האוצר, בשיתוף עם משרד הפנים.

<ישראל עינב: אז תעמידו תמונה ראויה, ולא תמונה שגויה.

<גיל ליבנה: אז עושים משק כספי סגור, לא צריך להמציא את הגלגל.

<ישראל עינב: כשאנחנו אומרים ש-48% ממחיר המים הוא בתאגידים זו הצגה בלתי נכונה, ומי שמתמצא בזה יודע.

<ישראל עינב: 48% הללו - - -

<קריאה: - - -

<אליהו לוי: זה אני לא מרשה לך.

<אליהו לוי: מורנו ורבו במשך שנים בנושא המים.

<אבירם דהרי: - - -

מירי רגב: - - -

<אבירם דהרי: אני לא יודע מה ההשכלה שלו.

<אבירם דהרי: תגיד לנו מה ההשכלה שלך.

<אבירם דהרי: תן לנו את ההשכלה, משהו, מינימום.

<אבירם דהרי: שנדע על מי מדברים.

<אבירם דהרי: זה הגורו שלנו.

<ישראל עינב: 48% זה כולל את ההשקעות של התשתיות, שהתאגידים, על פי הוראותינו, מבצעים בכל שנה.

<ישראל עינב: ולמי הם עושים את זה?

<ישראל עינב: למען התושבים.

<ישראל עינב: אז להציג - - לא עלות התאגיד היא 48%.

<ישראל עינב: תפעול התאגיד.

<ישראל עינב: התאגיד מבצע את ההשקעות.

<ישראל עינב: אותם 600 מיליון שקל - - -

<קשוע עבדאלסלאם: כל התאגידים זה ככה?

<ישראל עינב: כן.

<קשוע עבדאלסלאם: אז בוא תבקר בטירה.

<ישראל עינב: כל התאגידים.

<ישראל עינב: גם התאגיד בטירה.

<קריאות: - - -

מירי רגב: חברים, אי אפשר לנהל ככה את הדיון הזה.

מירי רגב: הדיון הזה לא יוכל להתקיים עם ראשי ערים אם לא תתנו לאנשים לדבר.

<ישראל עינב: לכן, התאגידים בהחלט ממלאים אלת ייעודם.

מירי רגב: מה, תגיד אחרת?

<ישראל עינב: ולמרות זאת, אנחנו חושבים שיש יותר מדי תאגידים, ויזמנו להגיע למספר מצומצם יותר של תאגידים .

<ישראל עינב: נתחיל בזה החל מ-31 בינואר.

<ישראל עינב: אני מקווה שעד אז הרשויות שאינן מתואגדות, ימצאו את הדרך להתאגד.

<ישראל עינב: אנחנו נפעל בדיוק לפי הקריטריונים שנקבעו בחוק, אבל בדיוק.

<ישראל עינב: כל רשות שעומדת בקריטריונים – היא תהיה רשות עצמאית בתאגיד שלה.

<ישראל עינב: לא נסטה ממה שכתוב בחוק.

<אליהו לוי: מה זה רשות עצמאית?

<אליהו לוי: אני רוצה לדעת מה זה.

<אליהו לוי: לי אמרת משהו אחר.

מירי רגב: חברי הכנסת, יש כאן אדם אחד שעליו צריך להשפיע - שר האוצר יאיר לפיד.

מירי רגב: רק הוא.

מירי רגב: לא אף אחד אחר.

יפעת קריב: בשיתוף שר הפנים ושר האנרגיה.

מירי רגב: מה שאנחנו צריכים לעשות זה דבר פשוט – חברי הכנסת וראשי הערים.

מירי רגב: אנחנו חייבים להתאגד לפני ה-30 בינואר כדי להביא לשינוי החקיקה, שמי שלא רוצה להתאגד – לא יתאגד.

מירי רגב: לכן, עם כל הכבוד לך, לא אקיים את הדיון באמצע ינואר.

מירי רגב: אני אקיים את הדיון מיד אחרי חנוכה.

מירי רגב: השלטון המקומי, נא תבואו מוכנים.

מירי רגב: אתם תבואו עם קריטריונים, התאגידים.

מירי רגב: אנחנו נגיש גם הצעה לסדר שנבקש מיאיר לפיד, שר האוצר.

יפעת קריב: שיושיע אותנו מהטעויות של הממשלה הקודמת.

מירי רגב: שיעשה פוליטיקה אחרת ויבטל את תאגידי המים.

מירי רגב: לכן נקיים את הדיון הבא מיד אחרי חנוכה.

מירי רגב: .

מירי רגב: תודה לכם, הישיבה נעולה.