ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 215, 2013-11-18 11:15

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: על סדר היום תקצוב פרויקט נצח יהודה (הנח"ל החרדי).

ניסן סלומינסקי: בדיונים על העברת התקציב, לפעמים תוך כדי דיון על העברה כספית עולות שאלות על עצם העניין ולא תמיד בזמן העברה כספית אפשר לדון בהן.

ניסן סלומינסקי: אז אני אומר שנקיים על הנושא דיון בנפרד ואכן אנחנו עושים זאת.

ניסן סלומינסקי: אנחנו אוספים את אותם אלה שאמרנו שלגביהם נקיים דיון נפרד ומעלים לדיון ואפילו מהר מאוד.

ניסן סלומינסקי: היום תכננו להעלות שני נושאים כאשר האחד היה מערך הגיור, נושא שהועלה בעיקר על ידי אלעזר ואולי גם על ידי עפר, נושא שעלה בהקשר של העברה כספית עת ראינו שכאילו מורידים קצת ממערך הגיור ושאלנו איך יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: הנושא השני שהתבקש, בעקבות העברות כספיות לישיבות ההסדר עפר העלה את הנושא של גדוד נצח יהודה ואמרתי שגם בנושא זה נקיים דיון בנפרד ואכן זימנו להיום דיון נפרד גם על נושא מערך הגיור וגם על נושא נצח יהודה.

עליזה לביא: לגבי מערך הגיור יש מסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת וצריך להודות להם.

ניסן סלומינסקי: לגבי מערך הגיור, המערך עצמו נמצא במשרד ראש הממשלה.

ניסן סלומינסקי: המשרד קיבל את ההודעה אבל רק ביום ראשון ההודעה הועברה למשרד לשירותי דת.

ניסן סלומינסקי: אמרתי להם שהם צריכים לבוא עם חומר רציני מה גם שיכול להיות שיהיו שאלות עקרוניות.

ניסן סלומינסקי: הם אמרו שלא יספיקו להכין את זה, מה עוד שהרב אלי בן-דהן נסע אתמול לחוץ לארץ.

ניסן סלומינסקי: הם ביקשו לקבל קצת יותר זמן כי הם רוצים לבוא לכאן מוכנים.

ניסן סלומינסקי: הם דיברו גם עם אלעזר וגם על דעתו הסכמנו שנדחה את הדיון בנושא הזה לשבוע הבא.

עליזה לביא: אני לא מבינה מה היה להם להכין שעשרים שנים הם לא הכינו.

עליזה לביא: מה עוד יש להם להכין?

עליזה לביא: אני מבינה שזה גם על דעתך.

משה גפני: מה נושא הדיון?

ניסן סלומינסקי: גדוד נצח יהודה.

משה גפני: לא, לגבי הגיור.

ניסן סלומינסקי: הסברתי.

ניסן סלומינסקי: לא שמעת.

משה גפני: שמעתי כל מילה אבל לא הבנתי.

ניסן סלומינסקי: הייתה העברה כספית ממנה ראינו שהכסף יורד ממערך הגיור ואנשים שאלו מה הפירוש.

ניסן סלומינסקי: לכן אמרתי שנזמין אותם לכאן כדי שייתנו לנו הסבר מלא על תקציב מערך הגיור, אבל לא רק זה.

ניסן סלומינסקי: ביקשתי שיביאו מספרים שיאמרו כמה אנשים התגיירו בשנה הזאת ובשנה שעברה, כמה מבקשים וכולי.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שיש מאה אלף שעומדים בתור.

ניסן סלומינסקי: ביקשתי שייתנו מספרים.

משה גפני: מאתיים אלף.

ניסן סלומינסקי: אל תדאג, אני יודע בדיוק כמה.

ניסן סלומינסקי: ביקשתי שייתנו את המספרים.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שיכול להיות שיישאלו שאלות יותר לעומק בנושא של הגיור.

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל, אם זה רפרנט של משרד האוצר הייתי עוצר ואומר שזה לא רלוונטי לגביו אבל ביקשתי שהם ישלחו מישהו שיכול להיות שיוכל גם לתת תשובות על שאלות כאלה.

משה גפני: מה זה קשור לאלעזר שטרן ולעליזה לביא?

אלעזר שטרן: אני אגיד לך משפט אחד.

אלעזר שטרן: אם לא נטפל בסוגיית הגיור, לא תהיה כאן מדינה יהודית.

אלעזר שטרן: אם לא תהיה כאן מדינה יהודית, מי יחזיק אתכם?

משה גפני: כמה עומדים בתור להתגייר?

ניסן סלומינסקי: הוא התכוון לגייר את החרדים.

משה גפני: זה הגיור היחיד שמנסים לעשות.

ראובן ריבלין: הרב רביץ היה אומר ערב גיבוש והכרעה בנושא חוק כבוד האדם וזכויותיו שאתם מדברים על מדינה יהודית ודמוקרטית.

ראובן ריבלין: מה זה דמוקרטית, אנחנו הבנו כי הסברתם לנו, דמוקרטית אנחנו מבינים מצוין, אבל תסבירו מה זה מדינה יהודית.

ניסן סלומינסקי: אל תצחק.

ניסן סלומינסקי: אם קראת את פסק הדין של שופט בית המשפט העליון ברק, איך הוא מסתבך שם בפסיקה הראשונה.

ניסן סלומינסקי: הוא התפלפל עם הנושא.

ניסן סלומינסקי: השם ישמור.

ראובן ריבלין: הוא מלומד ותלמיד חכם.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

ניסן סלומינסקי: אמרתי, הוא גאון.

ראובן ריבלין: אמרתי מה היה אומר הרב רביץ.

ראובן ריבלין: יש לנו מחלוקת קשה מאוד בתוך המערכת.

ניסן סלומינסקי: גם על דמוקרטית יש מחלוקות.

משה גפני: דמוקרטית הבנו.

ניסן סלומינסקי: נדמה לך שהבנו.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, זה היה מה שנקרא חימום ובוא נעבור עכשיו לנושא עצמו וזה הנושא של גדוד נצח יהודה כפי שהוא נקרא.

אלעזר שטרן: אני לא חושב שהנושא הוא דווקא הגדוד.

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להרחיב את זה.

ניסן סלומינסקי: זה התחיל מהגדוד.

ניסן סלומינסקי: השאלה התחילה משאלה גדולה.

ניסן סלומינסקי: ראינו שאחת המשימות המרכזיות של הממשלה הזאת היא לראות איך אפשר לפתוח את שערי צה"ל בפני אוכלוסיות נוספות ונעשים מעשים וצעדים גדולים כדי שישפיעו, ולכן רצינו לדעת האם צה"ל באמת מוכן לנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: לו יצויר שבאמת זה מתחיל, האם צה"ל מוכן לזה?

ניסן סלומינסקי: התחושה שלנו הייתה שצה"ל לא מוכן לזה.

ניסן סלומינסקי: יש אומרים שצה"ל אפילו לא רוצה את זה.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע, אבל מוכן או לא מוכן, המשמעות היא בואו נראה אם צה"ל משקיע כספים בעניין.

ניסן סלומינסקי: כתוצאה מכך אמרנו שנראה את הפריט.

ניסן סלומינסקי: הפריט האחד שיש הוא גדוד נצח יהודה בו נמצאים אנשים – אני לא יודע איך לקרוא לזה ואני אפילו לא רוצה להגיד את השמות – שהתגייסו בהתאם לכיוון הזה.

ניסן סלומינסקי: רצינו לראות אם באמת צה"ל משקיע את כל מה שצריך להשקיע ומקבל את כל מה שצריך בהתאם למדיניות של ממשלה שרוצה שזה יהיה אחד הקווים המובילים.

עפר שלח: ברשותך ניסן, אני רוצה לתת עוד מסגרת.

עליזה לביא: לנושא המסגרת, לא הגיע שום חומר לדיון הזה.

עליזה לביא: ראשית, למה לא הגיע?

עליזה לביא: שנית, פנינו ושאלו אותי למה אני פונה כל כך מאוחר.

עליזה לביא: אמרתי שרק אתמול שלחתם חומרים להיום.

עליזה לביא: למה לא מגיע חומר מסודר גם לגבי רקע לחברים שלא מכירים את הגדוד הזה.

עליזה לביא: לא יעלה על הדעת שלא נקבל את החומר הבסיסי ושנצטרך להוציא לבד מה-גוגל חומרים בנושא.

עליזה לביא: אנחנו אנשים רציניים, רוצים לקרוא, רוצים לעשות שיעורי בית כמו שעשינו בנושא של בריל.

ניסן סלומינסקי: אתם רוצים שנדחה את הדיון?

ראובן ריבלין: הייתה כוונת מכוון לא לתת להם חומר?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: מה פתאום?

עליזה לביא: אתמול כשפנינו, קיבלנו נזיפה למה פונים אתמול.

ניסן סלומינסקי: ממי קיבלת נזיפה?

עליזה לביא: לא משנה.

עליזה לביא: מאנשים שלך.

עליזה לביא: אפשר היה להעביר חומרים קודמים, חומרים שקיימים במערכת, ויש.

עליזה לביא: הנזיפה הייתה למה פנינו כל כך מאוחר, אבל אתה יודע שאנחנו פונים רק אחרי שאנחנו מקבלים את החומרים וראינו שאין חומר על הנח"ל החרדי.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן זימנו את מי ששייך ויכול לתת לנו את האינפורמציה.

ניסן סלומינסקי: לפי זה, אם נראה שיש צורך בדיון נוסף ובכיוונים נוספים, תמיד אנחנו פתוחים לזה.

ניסן סלומינסקי: לשאלה שנשאלה, כך נוצר הדיון כאן בוועדה הזאת בנושא הזה.

עפר שלח: אני רוצה להזכיר שיש לדיון עוד מסגרת.

עפר שלח: במסגרת הדיון על העברות לישיבות ההסדר נטען שהתמיכה בישיבות ההסדר נובעת מהרצון לשלב תורה בשירות צבאי.

עפר שלח: מכיוון שגדוד הנחל החרדי וצורות השירות האחרות של החרדים הם צורות שירות בהן אנשים אמורים להיות מסוגלים לשמר את אורח חייהם שהוא אורח חיים שכולל לימוד תורה ועדיין לשרת בצבא – ואנחנו כמובן תומכים בזה תמיכה גדולה – הנתונים שיינתנו לנו היום צריכים להישפט גם בהקשר הזה.

עפר שלח: זאת אומרת, אם הממשלה רוצה לעודד את הדבר הזה – ואני כמובן לגמרי בעד שהיא תעודד – באיזה מסגרות היא מעודדת את זה ובאיזה לא?

עפר שלח: זה לא רק האם צה"ל מוכן כי ייאמר לנו כאן – אני כבר מקדים את המאוחר – שסביב כל העניין של שירות החרדים מתקיים שיח בין האוצר לבין משרד הביטחון עם שאיפה והבנה שהשיח הזה מגיע להסכם.

עפר שלח: אנחנו דנו בזה גם בוועדה המיוחדת בשבוע שעבר.

עפר שלח: הערך הזה של אפשרות לחיות חיים שיש בהם לימוד תורה יחד עם שירות צבאי הוא ערך מוביל ואם אפשר אנחנו רוצים לראות כמה כסף ניתן לו במסגרות שונות שעוסקות בו.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: נתחיל ואחר כך נראה איך נתקדם עם זה.

<ששון חדד: ששון דוד, רמ"ד תקציבי יבשה, אגף התקציבים, משרד הביטחון.

<ששון חדד: שתי הערות לפתיח.

<ששון חדד: קיבלנו את הזימון, לא ביקשו מאתנו – לפחות לא ממני – חומר.

<ששון חדד: אנחנו הכנו את המצגת אתמול בלילה ואנחנו מציגים אותה עכשיו.

<ששון חדד: המצגת היא על נצח יהודה.

<ששון חדד: אין לנו כאן חומר על מסלולים אחרים ולא על כל החרדים.

<ששון חדד: תוך כדי הדיון אפשר כמובן לשאול שאלות עליהן נענה כפי יכולתנו, אבל המיקוד כאן הוא נצח יהודה.

<ששון חדד: אנחנו ניתן כאן מצגת שאני מניח שחלק מכירים וחלק לא מכירים.

<ששון חדד: ננסה להביא את המצגת הכוללת ביותר בנושא הזה ולהעמיק בנושא.

<ששון חדד: בסוף המצגת אנחנו נתייחס לדברים שנשאלו כאן כולל עלויות.

<ששון חדד: אני מסכים עם חבר הכנסת שלח שאמר שהנושא הזה בימים אלה נמצא בסיכום עם משרד האוצר לגבי העלויות שלו והתקציבים העתידיים שלו.

<ששון חדד: מה שאנחנו מציגים כאן, זאת התכנית הכמותית וכמובן שהתכנית הזאת, ככל שהתקציב יהיה יותר גדול, תהיה תכנית עם יותר בשר, אבל זה דבר שעוד לא נסגר עד הסוף ואני מניח שזה יקרה בימים הקרובים.

<אמיר וקנין: אמיר וקנין, ראש מדור שילוב חרדים בצה"ל.

עליזה לביא: איפה אתה יושב?

<אמיר וקנין: באכ"א תחת גדי אגמון, תחת ראש ענף תכנון כוח סדיר.

<אמיר וקנין: הגדוד הוקם בשנת 1999.

ניסן סלומינסקי: המצגת הזו אחר כך תישאר אצלנו?

<אמיר וקנין: כן.

<אמיר וקנין: אין בעיה להשאיר את המצגת.

<אמיר וקנין: הגדוד הוקם בשנת 1999 ביוזמה של אכ"א בזמנו יחד עם האגף הביטחוני חברתי ועמותת הרבנים שנמצאת כאן.

<אמיר וקנין: יושב ראש הוועדה שאל האם אנחנו ערוכים או לא והיעד עליו כרגע מדברים שייתנו לנו הוא אלפיים חרדים השנה.

<אמיר וקנין: כרגע אנחנו מוכנים לקלוט מה שאנחנו מחויבים לקלוט בשנת 2016-2017, שזה 3,200 חרדים.

<אמיר וקנין: הקמנו שני בסיסים נפרדים כאשר האחד הוא בפלס נח"ל, שזאת בעצם הרחבה של הגדוד.

<אמיר וקנין: הגדוד פעם ישב בתוך בסיס הטירונות של חטיבה 900.

<אמיר וקנין: ההחלטות כאן הן החלטות שלכם, של הוועדה, שהן פחות רלוונטיות.

<אמיר וקנין: מבחינת היקפי גיוס.

<אמיר וקנין: לפי המדובר בהצעת המחליטים, מדברים על 3,200 חרדים שיתגייסו לצה"ל בשנת 2016.

<אמיר וקנין: השנה אנחנו נעמוד בהתנדבות - זאת אומרת, חרדים שבאו בהתנדבות לצבא, לא חייבנו אף אחד להגיע – על אלפיים חרדים.

<אמיר וקנין: במסלול נצח אנחנו מדברים על 700 עד 800 חרדים שנגייס השנה.

<אמיר וקנין: אנחנו כבר ערוכים ל-3,200.

<אמיר וקנין: זאת אומרת, למרות שהשנה אנחנו נגייס אלפיים, אנחנו ערוכים לגיוס 3,200.

<ששון חדד: נערכנו לכך שהדיון לא יהיה בשידור.

<ששון חדד: אני לא בטוח שאנחנו רוצים לפרסם את כל הנתונים שמופיעים כאן.

<ששון חדד: הכנסת תחליט אם לפרסם.

ניסן סלומינסקי: אני פשוט לא יודע על מה אתם עומדים.

ניסן סלומינסקי: אתם חושבים שהנתונים האלה הם נתונים חסויים?

<ששון חדד: חלקם כן וחלקם לא.

ניסן סלומינסקי: הישיבה היא פתוחה.

<ששון חדד: זה שהיא פתוחה, זה בסדר.

<ששון חדד: הבעיה שלנו היא השידור.

ניסן סלומינסקי: נניח שנוריד את השידור.

<ששון חדד: אין כאן סיווג.

<ששון חדד: המספרים לא מסווגים.

<אמיר וקנין: המספרים פורסמו.

<ששון חדד: יש כאן כל מיני מגמות שאני לא בטוח שאנחנו רוצים לפרסם אותם בשידור.

אלעזר שטרן: מהניסיון שלי, עכשיו אתה תפרסם אותם יותר.

<ששון חדד: שזה יסוכם ויאושר והכול יהיה מאחורינו.

<ששון חדד: כאן אנחנו אומרים משהו שלא דווקא נמצא בשלב הזה.

<קריאה: אני לא חושב שיש כאן משהו מסווג.

<ששון חדד: אין כאן עניין של סיווג, יש כאן עניין של אמירות שהן תלויות בכל מיני החלטות שטרם הוחלטו.

ניסן סלומינסקי: מאחר וזאת ישיבה פתוחה בה יושבים גם עיתונאים, אם יושב עיתונאי וכותב, מבחינתך אני שואל כי אני לא יודע מה אתם עומדים להציג, יש הבדל אם זה ישודר או עיתונאי יכתוב את הדברים?

<ששון חדד: להבנתנו כן, אבל אתם תחליטו.

<ששון חדד: חלק מהדברים שמוצגים הן תכניות לעתיד שחלקן תלויות, כמו שאמרתי, במסגרת שתסוכם עם האוצר.

<ששון חדד: יכול להיות שנגיד כאן משהו ומחר בבוקר זה לא יצא.

משה גפני: למה אי אפשר להוריד את השידור?

<קריאה: אבל אם אין סיווג, אין סיווג.

<ששון חדד: אמרתי.

<ששון חדד: אין עניין של סיווג.

<ששון חדד: אמרתי מראש.

ניסן סלומינסקי: אם נוריד את השידור אבל יושבים כאן עיתונאים, מה ההבדל?

ראובן ריבלין: אין לך שום בעיה עם זה.

ראובן ריבלין: אין סיווג, אין שום בעיה.

ראובן ריבלין: אתה יכול להיות רגוע.

<טמיר כהן: גם הפרוטוקול מפורסם במלואו.

ניסן סלומינסקי: אם תגיעו למקום שתחשבו שלא כדאי להתייחס אליו, נפסיק ונמשיך הלאה.

<אמיר וקנין: בעבר המלש"ב החרדי היה מגיע בגיל 16 ללשכת הגיוס והיו מזהים אותו כחרדי.

ניסן סלומינסקי: כשאתה מדבר על אלפיים חרדים השנה, המספר הזה מתייחס ל-2013 או ל-2014?

<אמיר וקנין: ל-2013, קלנדרי.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, יהיו לכם אלפיים?

<אמיר וקנין: יהיו לנו אלפיים חרדים חדשים השנה שגייסנו לצבא.

<אמיר וקנין: בסך הכול היום כ-3,700 חרדים משרתים בצבא וכל זה בהסכמה וברצון של הציבור החרדי להתגייס למסלולים השונים, כמובן למסלולים מותאמים, למסלול נצח, למסלול שח"ר.

<אמיר וקנין: אני ארחיב בהמשך לגבי מסלול נצח.

<אמיר וקנין: בעבר בגיל 16 המלש"ב היה מגיע ללשכת הגיוס, היו מזהים אותו כחרדי והוא לא היה מבצע הליכים אלא מגיע בגיל 18 עם הדיחוי ואז היה דוחה כל שנה את הגיוס.

<אמיר וקנין: כרגע אנחנו מבצעים הליכים רגילים.

<אמיר וקנין: כל מלש"ב חרדי שמגיע ללשכת הגיוס, מבצע הליכים מלאים ולא משנה אם הוא מתכוון ללמוד בישיבה או שהוא מתכוון להתגייס.

<אמיר וקנין: התכנית, לפחות לפי הצעת המחליטים, היא להקים מרכז מיון חרדי כשמטרת המרכז הזה היא הסברה על השירות בצה"ל.

<אמיר וקנין: כמובן כאן זה תלוי בהחלטה, לפי מה שינחו אותנו בחוק, אם זה גיוס, אם זה שירות אזרחי או שהוא הולך למסלול של דחייה.

ראובן ריבלין: אין מסלול אחר בו חרדי בא ואומר שהוא רוצה ללכת ליחידה מיוחדת או ליחידה מסוימת?

<אמיר וקנין: הוא יכול.

<אמיר וקנין: כותרת הגיוס כוללת את כל היחידות בצה"ל.

<אמיר וקנין: כמובן שאנחנו מכוונים ליחידות החרדים כיוון ששם אנחנו יודעים לטפל בציבור החרדי שמגיע בצורה הטובה ביותר, אבל אם הוא רוצה להגיע לכל מקום בצבא, כל הצבא פתוח בפניו.

עליזה לביא: יש כאלה?

<אמיר וקנין: יש חרדים שמגיעים לצבא ומבקשים לא להיות במסלולי החרדים אלא מבקשים להגיע לפלס"רים השונים.

עליזה לביא: לא במספרים, אבל כמה כאלה באחוזים?

<אמיר וקנין: אנחנו מדברים השנה על בין 300 ל-400.

עליזה לביא: אתה רואה גידול בבקשות האלה?

<אמיר וקנין: ביחס לגידול בגיוס לחרדים, גם הבקשות האלה גדלות.

אלעזר שטרן: אנחנו מדברים כאן על הכול מבלי שהגדרנו מה זה חרדי.

<אמיר וקנין: מבחינת שותפים בדרך לגיוס לצה"ל.

<אמיר וקנין: יש לנו את עמותת נצח יהודה שהיא מלווה את החיילים במסלול.

<אמיר וקנין: זאת אומרת, הרבנים מגיעים לכל מקום, לכל בסיס בו החיילים משרתים, נמצאים שם ומעבירים שיעורים ומלווים אותם ברמה הראשונית.

ניסן סלומינסקי: מי אלה הרבנים?

<אמיר וקנין: הרבנים יושבים כאן.

<אמיר וקנין: אני מניח שהם ידברו בהמשך.

<אמיר וקנין: האגף הביטחוני חברתי במשרד הביטחון בעבר היה אחראי בלעדי על הגיוס ובשנתיים האחרונות אנחנו נכנסנו כגורם מאוד משמעותי בגיוס לתוך המסלול.

<אמיר וקנין: הם עושים גם גיוס למסלול וגם מלווים את המסלול והם כמובן, כמו שאמרתי בהתחלה, ממקימי המסלול מתחילת הדרך.

<אמיר וקנין: הג'וינט עוזר לנו בהשמה של החיילים בסיום השירות.

<אמיר וקנין: ברגע שהם מסיימים, מקבלים הכשרה בשנת הלימודים, הג'וינט עוזר בהשמה שלהם.

<אמיר וקנין: קרן לידידות של טורונטו נותנת לנו מלגות ללימודים בשנה השלישית, ובהמשך אני ארחיב בנושא.

<אמיר וקנין: גם סניפי מפתח, שזה יחד עם הג'וינט, עושים את ההשמה.

<אמיר וקנין: משרד הכלכלה נותן קורסים בשנה השלישית.

<אמיר וקנין: קרן גרוס עוזרת לנו בסדנאות הכנה לשחרור.

שמעון סולומון: אתה מדבר כאן על קרנות וכולי.

שמעון סולומון: אנחנו מדברים על טווח ארוך.

<אמיר וקנין: כל מה שהוא בתוך הצבא, הוא מסודר.

<אמיר וקנין: כל מה שבתוך הצבא ולמטרת הצבא, אלה דברים מסודרים ומתוקצבים.

<אמיר וקנין: אני פחות יודע לדבר על תקציבים ולשם כך נמצאים הגורמים הנוספים.

<אמיר וקנין: מה שמגיע מבחוץ כמו סדנת משתחררים, קרן גרוס נותנת סדנאות משתחררים גם למגוון אוכלוסיות אחרות בצה"ל.

ניסן סלומינסקי: הכנה לקראת השחרור.

<אמיר וקנין: האתגרים השיווקיים שלנו.

<אמיר וקנין: האחד הוא אטרקטיביות.

<אמיר וקנין: כשאני מגיע למלש"ב החרדי, צריך לומר לו מה יוצא לו מזה.

<אמיר וקנין: אמנם אחרי כן במהלך השירות הוא ייכנס יותר לכך שהוא תורם, הוא ירגיש טוב עם מה שהוא עושה, אבל בשלב הראשוני כשאני בא לשווק לו, אני לא משווק לו אידיאולוגיה אלא אני יותר משווק בוא, תראה איך אתה יכול להתפתח בתוך הצבא.

<אמיר וקנין: יש לנו בעיה של התנגדות ברחוב, מה יגידו השכנים, כל מיני סיפורים מסביב.

ניסן סלומינסקי: מי צילם את התמונה הזאת של התפילין?

<אמיר וקנין: אצלנו במדור.

<אמיר וקנין: זה אחד החיילים.

ניסן סלומינסקי: אתה שם לב על איזו יד הוא שם את התפילין?

ניסן סלומינסקי: אם הוא שמאלי, בסדר, אבל לקחו תמונה שמדגימה דווקא מישהו שמניח את התפילין על הצד ההפוך.

<אמיר וקנין: סימן שהוא מקפיד.

<ששון חדד: זה לא אומר כלום כי יכול להיות שזאת תמונה הפוכה.

עליזה לביא: זאת הדוגמה ליהודית ודמוקרטית.

עליזה לביא: גם אלה צריכים לקבל ביטוי.

ניסן סלומינסקי: או דוגמה למשהו אחר.

ניסן סלומינסקי: אמרו למישהו שלצורך התמונה ישים.

עליזה לביא: אילוסטרציה.

<אמיר וקנין: במקרה זה בחור שאני מכיר אישית, בחור ששירת אצלנו במסלול.

ניסן סלומינסקי: והוא באמת שמאלי?

<אמיר וקנין: לא זוכר לומר לך.

<אמיר וקנין: כמו שששון יכול להיות שהתמונה הפכה את הזווית.

ניסן סלומינסקי: זה לא יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: זה בלתי אפשרי.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: תמשיך.

<אמיר וקנין: מבחינת סקירה היסטורית של הגדוד.

<אמיר וקנין: פעם בשנות ה-60 היה נח"ל חרדי, בשנות ה-60 עד שנות ה-70, והמסלול הזה נסגר.

<אמיר וקנין: בשנת 1999 מוקם גדוד נצח יהודה.

<אמיר וקנין: הוא התחיל כפלוגה בגדוד 903 בנח"ל.

<ששון חדד: זאת תמונה מאזנת.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה אותו אחד שעכשיו הוא מניח את זה על יד שמאל.

ניסן סלומינסקי: לפעמים רוצים להדגים ולוקחים דבר חריג, דבר שלא עושה שכל.

ראובן ריבלין: כדאי שתחליפו את התמונה.

ראובן ריבלין: יש כאלה עמי ארצות שיחשבו שלקחתם שחקנים מהבימה.

<אמיר וקנין: בשנת 2002 הפלוגה הפכה לגדוד.

<אמיר וקנין: בשנת 2003 הגדוד הצטרף לחטיבת כפיר והיום הגדוד נוחל הרבה מאוד הצלחות.

<אמיר וקנין: כרגע הוא מועמד לפרס הרמטכ"ל.

<אמיר וקנין: הוא קיבל פרסים על תעסוקה מבצעית באיו"ש.

ניסן סלומינסקי: כמה משרתים בגדוד?

<אמיר וקנין: כיום בגדוד כ-500 לוחמים.

<אמיר וקנין: יש עוד כ-270 בשנת הלימודים וכרגע גייסנו עוד שתי פלוגות.

ראובן ריבלין: אנחנו גייסנו אותם.

<אמיר וקנין: נכון.

<אמיר וקנין: ביום שהייתם אתנו בשרשרת, התגייסו שתי פלוגות.

<אמיר וקנין: בשבוע הבא אנחנו מדברים על גיוס של עוד שתי פלוגות.

<אמיר וקנין: אני מאמין שנעמוד בזה שוב.

<אמיר וקנין: אם נצליח לעמוד בגיוס של שתי פלוגות ארבע פעמים, בעצם אנחנו מדברים כבר על גדוד חרדי נוסף.

ניסן סלומינסקי: אתה אומר כאן גיוס של חרדים.

ניסן סלומינסקי: האם אלה חרדים או שיכול להיות שאלה חבר'ה חרד"לים?

<אמיר וקנין: קודם כל, הגדוד עצמו, אם אנחנו נכנסים לאוכלוסיית הגדוד, על פי הגדרת ראש אכ"א בזמנו, שלושים אחוזים יכולים להגיע מהציבור הציוני ושבעים אחוזים מהציבור החרדי.

<אמיר וקנין: המספרים שאני מציג כאן הם רק הציבור החרדי.

ניסן סלומינסקי: לפי מוסדות הלימוד בהם הם לומדים.

<אמיר וקנין: לפי מוסדות הלימוד.

<אמיר וקנין: שלושים האחוזים ניתנו כהחלטה לחייב את הגדוד לתת מכ"ים שיוכלו לצאת, כשהשלושים אחוזים אינם זכאים לשנת הלימודים.

<אמיר וקנין: זאת אומרת, הם משרתים שירות של שלוש שנים בתוך הגדוד.

שמעון סולומון: בתוך חטיבת כפיר, הגדוד של החרדים הוא הגדול ביותר?

<אמיר וקנין: כן.

<אמיר וקנין: בתוך החטיבה זה הגדוד הכי גדול.

<אמיר וקנין: , בוודאי עכשיו עם התוספות שיצטרפו, שעד שלא נפריד אותם, זה כבר מתחיל להיות גדוד וחצי.

אלעזר שטרן: תתייחס עוד פעם לשלושים אחוזים.

<אמיר וקנין: יש שלושים אחוזים ציוני ושבעים אחוזים חרדי כשהשלושים אחוזים לא נספרים כאן.

<אמיר וקנין: ביעדים שאני מציג כאן, השלושים אחוזים האלה לא נספרים.

<אמיר וקנין: אני סופר כאן רק את החרדים.

<אמיר וקנין: אותם שלושים אחוזים משרתים שירות רגיל.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, מה שהצגת לגבי ה-550, אלה רק שבעים אחוזים מתוכם.

<אמיר וקנין: כן.

<אמיר וקנין: אחר כך אני אכנס למספרים באופן מדויק.

<אמיר וקנין: כ-480 הם רק חרדים.

<אמיר וקנין: הדתיים הלאומיים הפסיקו לבוא לגדוד בשלוש השנים האחרונות, גם בעקבות החלטה שהם עושים שירות רגיל בגדוד וגם בעקבות החלטה שההסדר יעשה יותר בגדוד מאשר הוא עושה במקומות אחרים.

<אמיר וקנין: זאת אומרת, האריכו להם את השירות בגדוד ומי שרצה לבוא כחייל הסדר לגדוד, היה צריך לשרת שנה ושמונה חודשים.

אלעזר שטרן: חשבתי שהאריכו גם בגלל שאתם לא נותנים שנה, ובצדק לדעתי.

<אמיר וקנין: ההחלטה שמחייבת אותנו היא שלושים-שבעים אחוזים.

<אמיר וקנין: בפועל אנחנו עומדים כבר על כמעט אולי עשרה אחוזים ציוני כשגם עשרת האחוזים ציוני אינם מקבלים את הזכות של שנה שלישית.

אלעזר שטרן: יש לי עוד שאלה.

משה גפני: תסביר לי כל הזמן מה אתה שואל.

אלעזר שטרן: כן.

אלעזר שטרן: זה קצת קשה.

משה גפני: אני לא שואל כלום.

ניסן סלומינסקי: גפני לא מכיר בנושא ולכן אין לו שאלות.

אלעזר שטרן: הוא רצה שאני אשאל אם כולם אשכנזים.

<אמיר וקנין: אני יכול לענות.

משה גפני: אתה עוד עונה לו?

<אמיר וקנין: למה לא?

<אמיר וקנין: מה הבעיה?

<אמיר וקנין: אנחנו יודעים את הפילוח.

אלעזר שטרן: אתם יודעים את הפילוח?

<אמיר וקנין: בוודאי.

אלעזר שטרן: למה אתם יודעים את הפילוח?

<אמיר וקנין: כי אם אני רוצה לראות לאיזה קהלים אני יכול לפנות ולעניין אותם בגיוס, אני צריך לדעת מי מגיע.

<אמיר וקנין: זה א'-ב' של שיווק, ניתוח הקהלים אליהם אתה מגיע וכך תגיע לפלחי שוק אחרים.

ניסן סלומינסקי: למרות שיהיה רב ראשי אחד, שם עדיין יש את הפיצול הזה.

משה גפני: אין פיצול.

משה גפני: הם לא אומרים שיש פיצול.

ניסן סלומינסקי: הוא צודק.

ניסן סלומינסקי: הוא רוצה לדעת אם מגיעים מהליטאים או מהחסידות.

<אמיר וקנין: אני יכול להגיד לך שהמספר די שווה לגודל של האוכלוסיות באוכלוסייה החרדית.

משה גפני: אם החיילים רוצים אוכל מהדרין, הם מקבלים?

<אמיר וקנין: החיילים מקבלים את כל הכשרויות.

<אמיר וקנין: כשאנחנו נמצאים בבסיס נפרד, אנחנו מבשלים ספציפית לאותם חיילים ולכן אנחנו מביאים גם מוצרים ספציפיים, כולל דרישות שעלו מהשטח ובעקבות זה שינינו כשרויות בתוך הצבא.

משה גפני: קיבלתי מכתב.

אלעזר שטרן: אני לא מבין.

אלעזר שטרן: אין יהדות אחת?

משה גפני: תירגע.

משה גפני: אתה יכול להוציא אותו מהישיבה?

אלעזר שטרן: שמעתי שהם רצו לפתוח אזורים.

אלעזר שטרן: זאת אותה יהדות ולמה לפתוח אזורים?

ראובן ריבלין: הייתה לי בעיה בכנסת לגבי מה יהיה המטבח, האם תהיה כשרות בית יוסף או כשרות אחרת.

ניסן סלומינסקי: בית יוסף, אסור על פי חוק.

ראובן ריבלין: אני לא יודע על פי איזה חוק.

ניסן סלומינסקי: נדמה לי שאין לבית יוסף היתר מהרבנות.

ראובן ריבלין: אמרו לי מה שאומר הרב הראשי של ירושלים.

ראובן ריבלין: במקרה הרב הראשי של ירושלים היה הרב הראשי לישראל והוא פסק מה שפסק ומאותו יום יש שקט.

ראובן ריבלין: אני יכול לומר לך שיש כאלה שאוכלים ויש כאלה שלא אוכלים.

משה גפני: אני לא אקרא את כל מה שכתוב במכתב שקיבלתי.

אלעזר שטרן: אני אגיד לך למה אני שואל את השאלה.

משה גפני: יש לחבר הכנסת שטרן רשות להפריע לי?

משה גפני: אני באמצע רשות הדיבור.

אלעזר שטרן: רק משפט אחד.

אלעזר שטרן: זה לא קשור לדיון בל מה שמשת

אלעזר שטרן: מע מהתשובה הזאת זה שאפשר להשיג חמש כשרויות לגדוד אחד ואי אפשר להשיג גלוטן ללוחמים שרוצים להיות כאלה.

אלעזר שטרן: למה אי אפשר להשיג אוכל – ואני אומר את האמת עכשיו – לחיילים שיש להם גלוטן?

אלעזר שטרן: הצבא לא מגייס.

משה גפני: אני נגד גיוס חרדים.

משה גפני: למה הם לוקחים חמש כשרויות כשאין גלוטן לחיילים קרביים?

משה גפני: מה זה הדבר הזה?

ניסן סלומינסקי: אלעזר, אתה תראה בשנה הבאה עת תהיה שנת שמיטה ואז תתחיל להבין מה קורה.

ראובן ריבלין: גם בעניין זה פסקנו.

משה גפני: נכון.

משה גפני: ייאמר לזכותו של יושב ראש הכנסת לשעבר שהוא פתר את הבעיה.

ניסן סלומינסקי: 185 מיליון עודפים שצריכים להעביר משנה לשנה בכנסת, אפשר לפתור את זה.

ניסן סלומינסקי: נמשיך.

משה גפני: שרגע.

משה גפני: אלעזר שטרן מפריע לי בכוונה ואתה משתף אתו פעולה.

משה גפני: עוד לא שאלתי את השאלה שרציתי לשאול.

ניסן סלומינסקי: סליחה.

ניסן סלומינסקי: תשאל.

משה גפני: אני קיבלתי מכתב.

משה גפני: אני יודע שאתם עסוקים מעל הראש עם המוניציפאלי אבל במכתב כותבים לי: אולי גפני ימצא את הזמן להגיש לשר הביטחון שאילתה דחופה בנושא.

משה גפני: אני מדלג על הכתוב ומגיע לתמצית הסיפור.

משה גפני: "בבסיס צה"ל בשדה דב בו משרתים חיילים חרדים, חלקם במסגרת שח"ר וחלקם בשירות רגיל, סיים אחד ממשגיחי הכשרות את שירותו הצבאי ולא מונה לו מחליף.

משה גפני: כתוצאה מכך החיילים החרדים לא יכלו לאכול מהאוכל המתבשל במטבח הבסיס.

משה גפני: פניותיהם ופניותינו לגורמים השונים לא הובילו לשינוי מהותי במצב, רק לניסיון לטשטש את הבעיה "ולהתיר" להם לאכול מהמטבח למרות שאין בו משגיח".

ראובן ריבלין: המשגיח מטעמם.

ראובן ריבלין: זה לא שאין לו משגיח.

משה גפני: אני מקבל הרבה פעמים פניות מהסוג הזה.

משה גפני: אני יודע גם מאנשים שמביאים אוכל מהבית.

משה גפני: יש הרבה פעמים בעיות.

משה גפני: אני לא מדבר על חמש כשרויות אלא אני מדבר על משגיח שנמצא בבסיס, שהוא עזב או שהוא סיים את שירותי הצבאי ולא נמצא לו מחליף ולכן לחיילים לא היה מה לאכול.

משה גפני: האם אתם מודעים לעניין הזה?

משה גפני: זה קורה?

משה גפני: מה הסיפור הזה?

משה גפני: אגב, שדה דב שייך לכם?

ראובן ריבלין: להם אין בעיה כזאת כי שם המטבח הוא אחד.

ראובן ריבלין: הם מופרדים מצה"ל לחלוטין.

משה גפני: אני לא יודע.

משה גפני: נשמע.

<אמיר וקנין: חבר הכנסת גפני, אני מוכן לענות.

ראובן ריבלין: הוא לא צריך את התשובה.

משה גפני: אני צריך את התשובה, אבל הוא כל הזמן מפריע לי.

משה גפני: הדיון בכלל לא מעניין אותו אלא הוא רק רוצה להפריע לי.

משה גפני: סליחה, אני מתנצל.

משה גפני: תענה.

<אמיר וקנין: ביקורת בצבא מתבצעת – ביקורת רצינית – בין פעם לשנה לפעם בשנתיים.

ניסן סלומינסקי: למה בישיבות עושים את זה אחרת?

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, הביקורת שעושים בישיבות, לעשות בצבא.

<אמיר וקנין: אני מדבר על ביקורת של תפקוד בסיס צה"ל.

<אמיר וקנין: אצלי במדור יש גוף ביקורות שנמצא פעמיים בשנה בכל יחידה של חרדים.

<אמיר וקנין: יש לנו מוקד שנמצא אצלנו.

<אמיר וקנין: את הפנייה שהצגת אני מכיר, זאת פנייה מלפני חודש, והרב היה כבר בשני הבסיסים בהם מדובר ופתר את הבעיה.

<אמיר וקנין: אני לא אומר שהכול מושלם ותמיד אנחנו לומדים.

<אמיר וקנין: שוב, גם ההתפתחות הזאת של הכשרויות ולתת אפשרות לכל חייל לקבל את ההכשר בכשרות המתאימה, זה משהו שלומדים תוך כדי.

<אמיר וקנין: בסופו של דבר אני יכול להגיד שהבעיה הספציפית טופלה וגם שהיום לכל חייל חרדי שרוצה כשרות, יש לו מענה בכשרות המתאימה כאשר גם יש אפשרות, במידה והחייל ממש לא מעוניין לאכול בבסיס מהאוכל שמבושל במטבח, לקבל חמגשית בכשרות בד"ץ עדה חרדית, החייל מקבל אותה אליו ומחמם אותה.

<אמיר וקנין: החייל יכול לקבל את האוכל המתאים לו.

ראובן ריבלין: כמו התרנגולות ברוסיה.

משה גפני: אחרי שבועיים הוא אוכל לחם עם שוקולד.

ראובן ריבלין: בזמן הקומוניסטים באו לקולחוז ברוסיה לבדוק אותו.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה שזה יהיה בשידור?

ראובן ריבלין: לא אכפת לי.

ראובן ריבלין: שאלו מה נותנים שם לתרנגולות לאכול.

ראובן ריבלין: אמרו האנשים שם שאת כל הזבל נותנים להן לאכול.

ראובן ריבלין: שאלו הפקחים האם התרנגולות שלנו שמטילות ביצים שהילדים שלנו אוכלים, אתם נותנים להן לאכול זבל?

ראובן ריבלין: נתנו להם דוח.

ראובן ריבלין: הלכו לקולחוז השני.

ראובן ריבלין: טילפנו מהקולחוז הראשון ואמרו לקולחוז השני שכך וכך היה ושייזהרו.

ראובן ריבלין: באו המפקחים לקולחוז השני ושאלו מה הם נותנים לתרנגולות לאכול.

ראובן ריבלין: אמרו להם שנותנים להן ביצים, חלב, גבינה, לחם.

ראובן ריבלין: שאלו המפקחים האם את הביצים, החלב, הגבינה והלחם שהילדים שלנו צריכים לאכול, אתם נותנים לתרנגולות לאכול?

ראובן ריבלין: קיבלו גם הן קנס.

ראובן ריבלין: טילפנו לקולחוז השלישי ואמרו להם כך וכך היה ושאלוהים יהיה אתכם.

ראובן ריבלין: באו המפקחים לקולחוז השלישי ושאלו מה הם נותנים לתרנגולות לאכול.

ראובן ריבלין: אמרו: מה פירוש?

ראובן ריבלין: אנחנו נותנים להם כסף, שייקנו מה שהן רוצות.

אלעזר שטרן: אני חייב לספר סיפור הרבה יותר קצר.

אלעזר שטרן: יהודי מברוקלין החליט לגדל פרה.

אלעזר שטרן: מה אתה נותן לה לאכול בברוקלין?

אלעזר שטרן: הוא אומר: כל יום עשרה ליטר חלב.

אלעזר שטרן: ומה היא מוציאה?

אלעזר שטרן: הוא אומר: חמישה ליטר.

אלעזר שטרן: אז איך אתה חי?

אלעזר שטרן: הוא אומר שהוא נותן לה חלב מכאן והיא מוציאה חלב ישראלי.

ראובן ריבלין: באמת יש בעיה.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר לך, שטרן וכל האנשים שיושבים כאן, מה קורה אם מחר קמיםה חרדים כולם ואומרים שהם מתגייסים לצה"ל?

משה גפני: זאת שאלה הכי מצחיקה.

ראובן ריבלין: הוא אומר שלפי חוק שירות הביטחון, הם הולכים לצה"ל אבל הוא רוצה שתיתנו לו את אפשרות הפולחן.

אלעזר שטרן: אין בעיה.

אלעזר שטרן: אין בעיה.

משה גפני: רובי, השאלה שלך היא שאלה חזקה מאוד והתשובה שלו סתם.

משה גפני: סתם.

ניסן סלומינסקי: בגלל השאלה הזאת יש סידור אצל החרדים שמתגייסים טיפין טיפין.

ניסן סלומינסקי: רק בגלל השאלה הזאת.

אלעזר שטרן: למה הם צריכים כל כך הרבה כשרויות?

אלעזר שטרן: למה את זה אתה לא שואל?

ראובן ריבלין: אתה יודע למה?

ראובן ריבלין: כי בשר מלנדאו עולה שלושה שקלים יותר מאשר בשר מבית יוסף.

אלעזר שטרן: תשאל למה.

ניסן סלומינסקי: בית יוסף ולנדאו עולים חמישה שקלים יותר מאחר וכולי וכולי.

אלעזר שטרן: איך תממן את המרצדס בבית יוסף?

ניסן סלומינסקי: אני מתחיל לחשוב שצדקת לגבי קיום הדיון בשידור.

משה גפני: זה פשוט מעצבן.

משה גפני: רובי שאל שאלה מאוד רצינית, מה קורה אם כל החרדים מתגייסים.

משה גפני: אדוני היושב ראש, זה לא בסדר.

משה גפני: שאל חבר הכנסת ריבלין שאלה.

משה גפני: הוא שאל מה קורה אם כל החרדים מתגייסים.

משה גפני: איפה יהיו החיילות?

ניסן סלומינסקי: החיילות החרדיות?

משה גפני: לא.

ניסן סלומינסקי: איזה חיילות?

משה גפני: אני מדבר על החיילות.

משה גפני: לא על הכשרות.

ניסן סלומינסקי: לא, אסור שיהיו חיילות.

ניסן סלומינסקי: מה פירוש?

משה גפני: איפה עליזה לביא כשאני צריך אותה?

ראובן ריבלין: השאלה שלו היא שאלה נכונה.

משה גפני: כל החרדים מתגייסים לצבא.

משה גפני: איפה יהיו החיילות?

משה גפני: החיילות יהיו בבסיסים נפרדים?

ניסן סלומינסקי: לחיילות החרדיות יהיו בסיסים נפרדים.

ניסן סלומינסקי: לחיילות הרגילות יגידו לבחור.

משה גפני: זמרת תהיה?

ניסן סלומינסקי: רבותיי, מספיק.

ראובן ריבלין: מדריכה מקצועית בטנקים, איך היא תבוא ותרביץ תורה באותם חיילים?

ניסן סלומינסקי: נמשיך במדריכת הכושר.

ניסן סלומינסקי: עזוב, לא כדאי.

ניסן סלומינסקי: יש עוד שאלות יותר מעניינות.

משה גפני: אתה עונה תשובות סתם.

משה גפני: למה?

משה גפני: הוא מדבר סתם, לא לעניין.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, בואו נחזור למסגרת הרצינית.

ניסן סלומינסקי: תמשיך.

<אמיר וקנין: מסלול נצח הוא מסלול של שנתיים שירות ולאחר מכן שנה של לימודים.

<אמיר וקנין: אנחנו פונים לאוכלוסיית עוזבי ישיבות בגילאי 18 עד 21.

<אמיר וקנין: זאת אומרת, אנחנו לא לוקחים חרדים מתוך הישיבות אלא מי שעוזב את הישיבה ורוצה להצטרף, אנחנו מצרפים אותו למסלול נצח יהודה.

<אמיר וקנין: כמו שאמרתי, אלה חיילים איכותיים מאוד שבסופו של דבר גם מקבלים פרסים ומצטיינים.

<אמיר וקנין: מבחינת יעדי השיבוץ בגדוד.

<אמיר וקנין: בעלי פרופיל 82 ומעלה, אנחנו שולחים לגדוד 97, לגדוד נצח יהודה ולגדוד החדש שיוקם.

<אמיר וקנין: בעלי פרופיל 72 ומטה – גדוד נצח יהודה כבר לא רק הגדוד, מסלול נצח, אלא זה גם הרבה מאוד בסיסים מחוץ לגדוד כאשר יש לנו את כל יחידות הבינוי של חיל האוויר, יש לנו יחש"מים של חיל החימוש.

ניסן סלומינסקי: זה פרופיל 72 ומטה.

<אמיר וקנין: כן.

ניסן סלומינסקי: מה קורה בפער בין 72 ל-82?

אלעזר שטרן: אין.

ניסן סלומינסקי: אין משהו בין זה לזה?

<אמיר וקנין: אין.

<אמיר וקנין: יש 72 ומטה ויש 64 ומטה.

<אמיר וקנין: בשני הגיוסים האחרונים פתחנו מסלול חדש בחיל האוויר של לוחמים שמגינים על בסיסים בחיל האוויר, מסלול מגיני נגב.

<אמיר וקנין: סך הכול ביעדים של המסלול ניתן לראות השנה 750 ואנחנו נעמוד מעבר, כמו שאמרתי.

<אמיר וקנין: היעד שלנו ל-2014 הוא 850.

<אמיר וקנין: מבחינת התנאים במסלול.

<אמיר וקנין: כשאנחנו מדברים על שירות מגדרי, הפרדה מלאה מנשים כשהגדוד המהמג"ד ועד אחרון החיילים הוא גדוד מגדרי.

<אמיר וקנין: כשאנחנו מדברים על היחידות בתוך חיל האוויר ובתוך חיל החימוש, אנחנו מדברים על סביבה קרובה מגדרית, זאת אומרת, הוא נמצא בסדנה, יש לו חדר אוכל צמוד, יש לו בית כנסת צמוד.

<אמיר וקנין: הבסיס כולו הוא בסיס מעורב, אבל האזור שהוא אזור המחיה שלו הוא אזור נפרד.

<אמיר וקנין: בשנה השלישית הם זכאים לשנה בה אנחנו עושים להם הכנה לאזרחות.

<אמיר וקנין: מבחינת הגיוס למסלול.

<אמיר וקנין: בסך הכול זה מורכב להגיע לצעירים האלה, זה נושא יותר טעון בתוך החברה החרדית.

משה גפני: מה שאתה אומר זה בפקודה צה"לית מחייבת?

<אמיר וקנין: כל מה שאני אומר זה בפקודה צה"לית מחייבת וכל מה שאני אומר, אני דואג לקיים אותו ואני עומד מאחוריו.

ראובן ריבלין: הם עושים תעסוקה?

ניסן סלומינסקי: לאט לאט.

ניסן סלומינסקי: תנו לו להתקדם.

ראובן ריבלין: אני לא שואל סתם.

ראובן ריבלין: הם עושים תעסוקה?

<אמיר וקנין: בוודאי שהם עושים תעסוקה.

ראובן ריבלין: אז הם יוצאים מהבסיס ויש מרפאה של הישוב.

<אמיר וקנין: לא.

<אמיר וקנין: גדוד קרבי חי בתוך גזרה גדודית.

ראובן ריבלין: כל הזמן.

<אמיר וקנין: כל הזמן.

ראובן ריבלין: גם המרפאה.

<אמיר וקנין: גם המרפאה.

ראובן ריבלין: זה חשוב מאוד מה שאתה אומר.

<אמיר וקנין: מהרופא דרך החובשים, מש"קי ת"ש.

<אמיר וקנין: אנחנו מדברים על גדוד מגדרי.

<אמיר וקנין: כמ"פ במצח יהודה, פעם ראשונה שהיה לי פקיד ולא פקידה.

ראובן ריבלין: השאלה מה קורה כשאתה נזקק לשירותים אחרים.

<אמיר וקנין: אנחנו מוצאים את הפתרונות.

ניסן סלומינסקי: גם באזרחות זה כך.

<אמיר וקנין: מבחינת הגעה לצעירים.

<אמיר וקנין: אנחנו נמצאים ברחוב, מסתובבים כדי למצוא את הנוער החרדי שמסתובב במקומות שנוער חרדי בדרך כלל לא מסתובב בהם.

<אמיר וקנין: יש לנו קשר טוב עם בתי ספר שמטפלים בנוער חרדי שכבר לא לומד ויש לנו גורמי טיפול בנוער חרדי, יחידות קידום נוער.

<אמיר וקנין: אני אראה תמונות.

<אמיר וקנין: הסתובבנו כאן בירושלים, אנחנו שמים את הג'יפ, בבן יהודה, בכיכר החתולות ושם אנחנו פוגשים מלש"בים חרדים פוטנציאליים ומביאים אותם לגדוד.

<אמיר וקנין: פתחנו מודל של גיוס אזורי.

<אמיר וקנין: לכל אזור יש לנו מגייס שאחראי על גיוס החרדים באזור שלו.

<אמיר וקנין: הוא יוצר קשר עם גורמי טיפול ונוער, יוצר קשר עם בתי ספר, מסתובב ברחוב כדי בסופו של דבר להביא את הנערים האלה לתוך הגדוד.

<אמיר וקנין: מבחינת גיוס אוגוסט.

<אמיר וקנין: כל הדבר הזה הביא גיוס של שתי פלוגות של לוחמים.

<אמיר וקנין: אמרתי, כבר צוות שני למסלול מגיני נגב וכ-74 תומכי לחימה כשתומכי הלחימה מחולקים גם לתומכי לחימה קדמיים לגדוד, גם בחיל האוויר וגם באגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה.

<אמיר וקנין: באוגוסט בסך הכול גויסו 329 חיילים למסלול.

<אמיר וקנין: מבחינת היעדים שלנו לעוד שבוע, לנובמבר.

<אמיר וקנין: אנחנו נמצאים בכל הארץ.

<אמיר וקנין: כמו שהצגתי יש לנו מגייס בלשכת גיוס תל השומר, מגייס בירושלים, מגייס בחיפה ובטבריה ומגייס בבאר שבע.

ניסן סלומינסקי: בבני ברק אין?

<אמיר וקנין: בני ברק זה תל השומר.

<אמיר וקנין: זה לפי אזורי לשכת הגיוס.

<אמיר וקנין: האזור שלו הוא לא רק בני ברק אלא הוא יעבוד גם באילת.

<אמיר וקנין: היעדים שלנו לעוד שבוע הם 220 לוחמים, עוד עשרים עד שלושים למסלול מגן נגב ועוד שישים-שבעים תומכי לחימה.

<אמיר וקנין: בסך הכול בין 300 ל-320 ואם אני מסתכל על שנה שעברה בגיוס נובמבר, אני מדבר על הכפלה.

<אמיר וקנין: כלומר, המהלך הזה של לרדת לשטח, למצוא את האנשים בשטח, ליצור קשר עם האנשים הרלוונטיים גרם להכפלת מספר המתגייסים של נצח יהודה.

<אמיר וקנין: אפשר לראות כאן את הפילוח של האוכלוסייה.

<אמיר וקנין: כולל מי שנמצא כרגע בהכשרה, יש לנו כבר כמעט 700 לוחמים, 250 תומכי לחימה קדמיים, יש לנו 44 באט"ל, נהגים, מש"קי ת"ש.

ראובן ריבלין: איפה הם עושים מילואים?

<אמיר וקנין: בגדוד 941, זה גדוד חרדי שהוא כבר בתפוסה של מאתיים אחוזים.

<אמיר וקנין: הוא הוקם לפני כשלוש שנים.

<אמיר וקנין: אנחנו כבר צריכים להקים את הגדוד הבא כי החיילים מאוד רוצים לשרת ומעוניינים לבוא ולהתנדב.

<אמיר וקנין: מבחינת שנת הלימודים.

<אמיר וקנין: השנה הזאת היא השנה השלישית בשירות.

<אמיר וקנין: המטרה שלה היא להעלות את המוכנות והנכונות של החייל במסלול להשתלבות בשוק העבודה האזרחי.

<אמיר וקנין: המשימה היא שילוב שלו בלימודים אקדמיים, קדם אקדמיים, קדם הנדסיים ולימודים מקצועיים.

<אמיר וקנין: מבחינת הישגים של השנה הזאת, יש לנו מכינה אקדמית בה לומדים תלמידים שבתחילת השנה התחילו ללמוד את לוח הכפל ו-A, B, C ובסוף השנה הם יוצאים עם תעודת מכינה מלאה אתה הם יכולים להתקבל למוסדות אקדמיים.

<אמיר וקנין: מה שבחור רגיל עושה בשש שנים בתיכון, שליש מבוגרי מסלול נצח עושים בשנה.

ראובן ריבלין: עושים בחינות בגרות בסוף המכינה?

<אמיר וקנין: כן.

<אמיר וקנין: זאת תעודת מכינה.

ניסן סלומינסקי: למה שלא נעשה את זה במוסדות החינוך?

זבולון כלפה: אולי נצמצם גם את עלות תקציב החינוך.

<אמיר וקנין: אם תשים מפקדים ותשפוט כל חייל שלא מגיע לשיעורים, יכול להיות שתגיע לאותם הישגים.

ניסן סלומינסקי: נעשה את זה בארבע שנים, אבל ילמדו הרבה יותר.

<אמיר וקנין: לגבי מכינת הנדסאים.

<אמיר וקנין: החבר'ה שסיימו את המסלול הזה משיגים בכל שנה ממוצע גבוה מהממוצע הארצי ויש לנו קורסים מקצועיים שנותן משרד התמ"ת.

<אמיר וקנין: תשעים אחוזים מסיימים בהצלחה את הקורסים המקצועיים.

<אמיר וקנין: בתחילת השנה אנחנו נותנים להם סדנה למיון ואבחון תעסוקתי מלא.

<אמיר וקנין: שתי פגישות עם פסיכולוג ומבחנים.

<אמיר וקנין: לאחר מכן הם מחליטים שתי החלטות: האחת, מה ההחלטה שלי קדימה.

<אמיר וקנין: אם אני רוצה להיות עורך דין, כיוון שאין לי תעודת בגרות ואין לי שום דבר, לכן אני לומד בשנה הזאת במכינה אקדמית.

<אמיר וקנין: אם אני רוצה להיות מקצועי, אני לומד לימודי מקצוע בשנה הזאת, ואם אני רוצה ללמוד במסלול הנדסאים, אני עושה מכינת הנדסאים.

<אמיר וקנין: מבחינת המילואים, אמרנו.

<אמיר וקנין: כולם מגיעים לשנת משימה, משם כולם מופנים לגדוד 941.

<אמיר וקנין: כרגע הקמנו עוד גוף שלישותי שצובר את החיילים הנוספים לקראת הקמת גדוד נוסף.

<אמיר וקנין: יש לנו גם איזשהו מיצוי שהוא לא העיקרי אבל הוא גם ביחידות פיקוד העורף וביחידות סריקה של הרבנות.

עמר בר-לב: אתה יודע להגיד כמה ימים עשה הגדוד הזה, אם הוא אכן עשה?

עמר בר-לב: אחת הטענות הן שלא מזמינים אותם מספיק למילואים.

<אמיר וקנין: הגדוד עושה מילואים כפי כל גדוד מילואים, לפי הסיכומים הרגילים לגדודים לוחמים באיו"ש.

<ששון חדד: ב-2013 הייתה ירידה אצל כולם.

<ששון חדד: מה שכן, לא כל הבוגרים משובצים בגדוד המילואים כי יש הרבה יותר בוגרים מאשר הגדוד יכול לספוג.

אלעזר שטרן: הם לא משובצים בכלל.

אלעזר שטרן: בגלל שיש להם תנאים של חרדים, שנים לא עשו מילואים עד שלא יצרו מסגרת מילואים.

<ששון חדד: יש מסגרות נוספות קטנות, אבל אין מסגרות של גדוד.

אלעזר שטרן: זה מה שאני אומר.

<אמיר וקנין: המבנה בכל הצבא הוא גדוד מזין חטיבה.

אלעזר שטרן: נכון.

אלעזר שטרן: אני חושב שחשוב להדגיש כאן שיש שני דברים.

אלעזר שטרן: ראשית, עד שאין מילואים, אין.

אלעזר שטרן: מצד שני, כשהם כבר נשואים, הדרישות פחותות בהיבט של המרחק מנשים.

<ששון חדד: אגב, הבעיה הזאת היא לא רק כאן אלא היא בכל המילואים כאשר יש לנו עודף אדיר של מילואימניקים.

<ששון חדד: אחת הפעולות אנחנו עושים היום זה להקטין את המערך הזה בכלל.

<ששון חדד: כאן הבעיה היא יותר חמורה כי כאן מלכתחילה אין לך חטיבה אלא יש לך רק גדוד.

ראובן ריבלין: זה גם לא גדוד מלא.

ראובן ריבלין: הוא שתי פלוגות.

<ששון חדד: לא.

<ששון חדד: זה הגדוד השני שיקום.

<ששון חדד: עכשיו הבעיה תחריף כי יהיה לך גדוד שני ועדיין רק גדוד אחד מילואים.

עמר בר-לב: עד כמה הגדוד הזה משולב בתכניות האופרטיביות של צה"ל ולא רק באיו"ש?

<ששון חדד: עד כמה שאני זוכר, רגיל, כמו כל חטיבת כפיר.

<ששון חדד: אני לא חושב שהוא שונה בזה אבל אני יכול לבדוק לך.

עפר שלח: האופרטיבי שלו, זה לא מה שאתה חושב.

<ששון חדד: זאת חטיבת כפיר.

עפר שלח: מישהו צריך להיות גם שם.

<אמיר וקנין: לסכם.

<אמיר וקנין: סקר של מוסד שמואל נאמן שבחן אותנו, אנחנו לא היינו חלק מהסקר הזה.

ניסן סלומינסקי: מה זה מוסד שמואל נאמן?

<אמיר וקנין: מוסד שמואל נאמן הוא מוסד של הטכניון שעוסק במחקרי חברה.

<ששון חדד: כלכלת ביטחון.

<אמיר וקנין: מתוך אלה שסיימו את הצבא, אנחנו מדברים על 91 אחוזים שהם עובדים או סטודנטים, שני אחוזים שחזרו ללמוד בכולל ועוד שבעה אחוזים שלא עובדים.

<אמיר וקנין: אני יכול להגיד לך שבדומה למסלולי תעסוקה אחרים שניסו לשלב חרדים בשוק העבודה, זה בכלל לא דומה אלא זה בהיקפים פי כמה וכמה.

<אמיר וקנין: זאת בעצם ההצלחה שלנו בסופו של דבר.

ראובן ריבלין: אותי מעניינים דווקא שני האחוזים שחזרו ללמוד בכולל.

ראובן ריבלין: הם עשו את כל המסלול וחוזרים ללמוד בישיבות.

<אמיר וקנין: כן.

<אמיר וקנין: כי הם רואים בלימוד התורה ערך.

ראובן ריבלין: זה מיקרו קוסמוס.

ראובן ריבלין: השאלה אם זה דבר שהוא יוצא דופן או דבר שיכול להיות.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, האמירה שבו ברגע שאתה מפסיק את לימוד התורה הוא דבר שמנתק אותך, בכל זאת יש שני אחוזים שחוזרים כי רובם שהגיעו בכלל לא היו בתוך המערכת.

ראובן ריבלין: זה דבר מאוד מעניין.

<אמיר וקנין: ההנחה היא ששני האחוזים האלה היו בתוך המערכת, הגיעו לשרת וחזרו אליה.

ראובן ריבלין: אני מכיר אנשים שהלכו לצבא וראה זה פלא, הם הצטיינו באוניברסיטה.

ראובן ריבלין: הם ניתקו את הלימודים שלהם, חזרו לאוניברסיטה והפכו להיות פרופסורים ודוקטורים.

זבולון כלפה: שאלה לגבי הסקר.

זבולון כלפה: זה נבחן אחרי שנת שירות או אחרי שנתיים שירות?

<אמיר וקנין: מהקמת הגדוד, נתנו להם את כל הפוטנציאל, משנת 1999 ועד לפני שנה וחצי.

ניסן סלומינסקי: הם מוצאים מיד עבודה או שהולכים ללימודים?

ניסן סלומינסקי: או שזה לוקח להם זמן?

<אמיר וקנין: מיד כשהם מסיימים הם מוצאים עבודה והם משולבים.

ניסן סלומינסקי: לבד או שהצבא עוזר להם?

<אמיר וקנין: אמרתי שאנחנו עוזרים בהשמה.

<ששון חדד: צריך לזכור שהאנשים האלה בדרך כלל לא חוזרים הביתה.

<ששון חדד: הבית לא באמת קולט אותם.

ראובן ריבלין: אלה שחוזרים לכולל, אני רוצה להבין, הם עושים מילואים?

<אמיר וקנין: כן.

<אמיר וקנין: היו לנו פניות בודדות שביקשו שעכשיו, כיוון שחזרו לתוך הכולל, להתחשב בהם, אבל אלה היו פניות ממש בודדות.

<אמיר וקנין: אני יכול לספור את הפניות האלה על יד אחת.

<אמיר וקנין: רוב החיילים, אני מקבל הרבה יותר פניות של תעזור לי להיכנס לתוך הגדוד מאשר פניות אחרות.

משה גפני: אם החוק שעכשיו עובדים עליו יגיד שמי שלומד תורה הוא עבריין, העסק הזה גם יתרסק כי אז כולם יצאו נגד.

משה גפני: גם החרדים לייט וגם החרדים היותר קיצוניים, לימוד תורה זה הדבר הכי חשוב.

משה גפני: אני לא מדבר על שני אחוזים שחוזרים לכולל אלא אני מדבר על ה-91 אחוזים, על ה-98 אחוזים.

משה גפני: אם המדינה תחליט שמי שלומד תורה הוא עבריין, העסק הזה יתרסק.

עליזה לביא: חס וחלילה.

עליזה לביא: אף אחד לא אמר שמי שלומד תורה הוא עבריין.

משה גפני: זה מה שרוצים להגיד בחוק.

משה גפני: זה פשוט יפגע בכל מה שאתה רואה.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, נמשיך.

<אמיר וקנין: השקף האחרון שלי, לסיכום.

<אמיר וקנין: אני רוצה לומר שהמלש"ב החרדי מגיע – אתם ראיתם מאיפה אנחנו מביאים את הבחור למסלול נצח – ועושה דברים מאוד טובים בתוך הצבא.

<אמיר וקנין: אנחנו משלבים אותו בהצלחה בתוך הצבא ובסופו של דבר גם נותנים לו פרנסה בעתיד.

<אמיר וקנין: המסלול הזה רק הולך וגדל והכפיל את עצמו בשנה האחרונה, דבר שמראה שהמלש"בים – בעיקר הם באים דרך חבר מביא חבר – מביאים אחד את השני לתוך הגדוד והם מאוד מרוצים ומעבירים את המסר לאחרים.

ניסן סלומינסקי: לפי מה שאתה מתאר לנו כאן, הכול נראה כמו גן עדן.

ניסן סלומינסקי: כלומר, אין שום הוצאות נוספות שהגדוד הזה צורך?

ניסן סלומינסקי: אני מבין שיש הרבה מאוד כספים.

<ששון חדד: מה שהוא עשה, הוא תיאר את המסלול.

<ששון חדד: תכף נדבר על הצד הכספי.

ראובן ריבלין: בטח יש הרבה תרומות.

<ששון חדד: תחזור לשקף של השותפים.

ניסן סלומינסקי: רציתי להעביר את זה לבסיס הזה כי זאת למעשה הייתה השאלה בגינה התחלנו עם כל העניין.

<ששון חדד: כן, אבל אי אפשר היה לדבר בלי שתדעו את הדברים.

ניסן סלומינסקי: אתה צודק.

ניסן סלומינסקי: בסדר גמור.

<ששון חדד: כמו שאתם רואים כאן, השקף הזה למעשה ממקד את כל ההוצאות, כל אחד מה הוא נותן.

<ששון חדד: אפשר לחלק את זה לשלושה חלקים: לפני הגיוס, בתוך השירות שלו, השנתיים שהוא עושה, ומה שקורה בשנה השלישית.

<ששון חדד: אני אתחיל מהסוף.

<ששון חדד: השנה השלישית היא שנה בה הוא לא נותן תפוקה לצה"ל לצורך העניין.

<ששון חדד: הוא מקבל את המשכורת שלו, כולל כל מה שהוא מקבל מסביב, כולל קורסים שהוא מקבל מהתמ"ת כעלות אקסטרה.

<ששון חדד: זאת אומרת, זה לא משהו שחייל סטנדרטי עושה.

<ששון חדד: אם יש לנו מסלול מקוצר, הוא פשוט לא נמצא אתנו.

<ששון חדד: כל העלות שלו בשנה השלישית היא מה שנקרא תוספת עלויות.

<ששון חדד: כמה זה עולה?

<ששון חדד: קחו את המשכורת של החייל עצמו ותוסיפו את התשמ"ש שמגיע לו ותוסיפו את מה שהגופים החיצוניים נותנים כמו קורס שעולה כ-10,000 שקלים לשנה.

<ששון חדד: זה מבחינתנו אקסטרה לגמרי.

ניסן סלומינסקי: זה הצבא נותן?

<ששון חדד: התמ"ת נותן את הקורס, אנחנו משלמים את המשכורת, את התשמ"ש ואת כל העלויות שלו כחייל.

עפר שלח: יש לך את מספרי המקרו של מה שאתה אומר עכשיו?

<ששון חדד: יש לנו את מספרי המקרו.

<ששון חדד: אנחנו מציגים אותם בסיכום שלנו מול האוצר.

<ששון חדד: עוד לא סיכמנו אותם.

<ששון חדד: זאת אומרת, אני יכול לומר מה היה בעבר אבל אני לא יודע לומר מה יהיה בהווה כי אני לא יודע מה גודל הסיפור הזה כי הגודל, ככל שהגודל משתנה, התשתיות משתנות.

עפר שלח: אתה יכול להגיד מה היה ב-2012?

<ששון חדד: סדר גודל ממוצע של עלות, נקרא לזה, כל חודש שירות של חרדי, באופן ממוצע, באופן גס וגורף, מגיע עד כדי 5,000 שקלים מעבר למשכורת הרגילה שלו.

עפר שלח: זה כולל שחר.

<ששון חדד: כולל הכול.

עפר שלח: אני מדבר על נצח.

<ששון חדד: בנצח זה פחות.

עפר שלח: אלה חיילים יותר מבוגרים.

<ששון חדד: בדיוק.

<ששון חדד: זה תלוי בגיל שלהם.

אלעזר שטרן: ניטרלת ת השכר.

<ששון חדד: הורדתי את השכר, הורדתי את הכול, שמתי רק את מה שאני משלם מעבר.

עפר שלח: זה חייל רגיל.

אלעזר שטרן: אבל אז ההבדלים הם לא כאלה.

אלעזר שטרן: הוא טועה.

אלעזר שטרן: ההבדלים בין חייל שחר לחייל נצח יהודה, הוא אמר 5,000 שקלים.

<ששון חדד: לא דיברתי על נצח.

<ששון חדד: דיברתי בין חייל לחייל במסלול חרדי.

עפר שלח: הדלתא של החרדי היא 5,000 שקלים.

עפר שלח: זה מה שהוא אמר.

אלעזר שטרן: מול חייל רגיל.

<ששון חדד: כן.

<ששון חדד: מול חייל רגיל.

ראובן ריבלין: תוספת.

<ששון חדד: תוספת.

<ששון חדד: לגבי נצח יהודה יש לנו כאן כמה דילמות כי ככל שהמספר יגדל – דיברנו על העבר ואני רוצה לדבר על העתיד – כמובן שהיקף הסיפור גדל.

<ששון חדד: למשל, סתם כדי להקים את הפלוגה הנוספת הזאת, הייתי צריך להקים מחנה שלם כי כפיר כבר לא נכנס.

<ששון חדד: הקמנו את הפלס, יחידה עם תשתיות בעשרות מיליוני שקלים רק עכשיו, רק כדי לקלוט את הפלוגה הראשונה ואני לא יודע מה יקרה לנו אחר כך.

עפר שלח: בסדר, אבל בשנייה ובשלישית זה כבר לא יעלה לך.

<ששון חדד: אבל אני צריך לתחזק מחנה שלם.

<ששון חדד: עד היום ספגתי את זה בתוך התשתיות הקיימות פחות או יותר.

<ששון חדד: כמובן שאם זה יגדל ואם באמת נגיע לסוף בו יהיו שלושה גדודים או אפילו יותר, אולי אפילו חטיבה שלמה תקום ואז בכלל המעטפת היא הרבה יותר גבוהה.

<ששון חדד: מי שמכיר את העלויות הצה"

<ששון חדד: ליות יודע שאתה מגיע לרמה גבוהה יותר, אתה מגיע לתקורה ענקית.

<ששון חדד: יש הרבה אלמנטים נוספים.

אלעזר שטרן: אני לא מבין את זה.

אלעזר שטרן: הרי אתה מגייס אותם במקום חיילים אחרים.

<ששון חדד: לא.

<ששון חדד: אני לא מכניס אותם במקום חיילים אחרים.

אלעזר שטרן: למה?

<ששון חדד: אתה שואל אותי בתור צבא?

אלעזר שטרן: כן, בתור צבא אני שואל אותך.

<ששון חדד: אלה נוספים.

<ששון חדד: זה סד"כ נוסף.

אלעזר שטרן: או שיש לך צמצום או שאתה סוגר סד"כ.

<ששון חדד: בחיילי חובה אין לי צמצום.

אלעזר שטרן: לא נוספו יותר משימות, נכון?

<ששון חדד: בחיילי חובה?

אלעזר שטרן: כן.

עפר שלח: צה"ל לא מגייס לפי המשימות.

<ששון חדד: אם אתה רוצה להגיע למשימות, זה בדיוק הקטע שאני לא רוצה להגיע אליו כי הדיון הוא דיון פתוח.

<ששון חדד: אני לא רוצה להגיע לזה.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, עזבו.

ניסן סלומינסקי: דבר פשוט, חייל חרדי יש לו דלתא אולי יותר גבוהה מאשר חייל רגיל, 5,000 שקלים.

אלעזר שטרן: את זה אני מבין.

ניסן סלומינסקי: ככל שיגדל התקציב הזה, יגדל.

<ששון חדד: התקורה תגדל.

ניסן סלומינסקי: מדינת ישראל לקחה את זה על עצמה וזה בסדר גמור.

אלעזר שטרן: את כל זה אני מבין עד שהוא אומר הקמת בסיסים.

אלעזר שטרן: למה את זה אני לא מבין?

אלעזר שטרן: כי אם יש לך עכשיו עוד גדוד או עוד שניים ועוד חטיבה סדירה, הצבא יודע גם לסגור יחידות.

<ששון חדד: אני לא יודע לשים אותם במקומות שאני סוגר.

<ששון חדד: אם הייתי יודע לעשות את זה, זה היה טוב.

עפר שלח: הוא מדבר על צד ההוצאות.

עפר שלח: אם אתה בגלל זה תוריד ליין של מילואים, הוא לא מחשב אותו.

<ששון חדד: זה ברור שאני לא מסתכל על מה יקרה לתקציב.

<ששון חדד: אם התקציב קוצץ ואני צריך להוריד סד"כ, זה לא קשור.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, נמשיך.

<ששון חדד: אנחנו נמצאים בדין ודברים עם האוצר.

<ששון חדד: סיכמנו שנסכם ואני מקווה שבימים הקרובים נסכם את זה.

<ששון חדד: המתווה, ברגע שהוא יסוכם, הוא יתורגם לתכנית פעולה מסודרת ואפשר יהיה להציג את זה בצורה מפורטת ולומר מה הולכים לעשות עם מרכז מיון שעולה, עם תשתיות ועם כל מה שיש.

<ששון חדד: החלק השלישי שלא דיברתי עליו, ואני רוצה לדבר עליו, הוא החלק שלפני הגיוס.

<ששון חדד: יש לנו תקציב שלנו שאנחנו משקיעים בגיוס.

<ששון חדד: יש עמותות שנמצאות בתהליך.

<ששון חדד: אגב, חלקן מלוות את התהליך הזה גם אחרי.

<ששון חדד: באחת מהן אנחנו עושים תמיכה במסגרת התמיכות ותומכים בה בהיקף של כמה מאות אלפי שקלים.

<ששון חדד: אלה כל ההוצאות שאנחנו מוציאים היום.

ניסן סלומינסקי: כל מה שהם זקוקים לו, צה"ל מספק.

<ששון חדד: כן.

ניסן סלומינסקי: למה בכל אופן צריכים תרומות של אנשים מבחוץ?

<ששון חדד: יש את החלק של לפני הגיוס וזה מסע שיווקי, מסע תמיכתי, ובסוף אנחנו לא מגיעים לכל המקומות ולכן נעזרים בכל מיני אנשים, גם באנשים שיש להם אידיאל בנושא הזה.

<ששון חדד: ברגע שהם מתגייסים, יש עמותה שמלווה את גדוד נצח יהודה, עמותה שנותנת מענה שהוא לא צה"לי טהור בצורה של הרצאות וכל מיני דברים מעבר למה שנותנת הרבנות.

<ששון חדד: אנחנו רואים בזה משהו חיובי אבל אנחנו לא נותנים את זה.

ניסן סלומינסקי: הם מקבלים נניח הרצאות או שיעורים או דברים מהסוג הזה והם ניתנים על ידי אנשים שבאים מבחוץ שזה צה"ל לא מממן.

<ששון חדד: אנחנו ממנים את האגודה בתמיכה.

<ששון חדד: אני מתאר לעצמי שזאת לא כל העמותה והיא בטח מקבלת עוד ממקורות נוספים.

עפר שלח: כל צרכיו של החייל, כולל צרכיו המיוחדים בהיותו חרדי, הם על ידי צה"ל.

<ששון חדד: מלא.

ניסן סלומינסקי: נמצא כאן הרב של הגדוד.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להוסיף משהו?

<ירון דוד: רב בעמותת נצח יהודה.

<ירון דוד: לא רב של הגדוד.

ניסן סלומינסקי: תן לנו קצת הסבר על הפן הזה.

<ירון דוד: אני אדבר קצת על הפעילות שלנו כעמותת נצח יהודה.

<ירון דוד: עמותת נצח יהודה, כפי שרואים בטבלה, בשיתוף עם האגף ואכ"א עובדת במשך כ-15 שנים יחד, מאז נפתח גדוד נצח יהודה ועד היום.

<ירון דוד: גדוד נצח יהודה התחיל בשלושה מקורות קטנים, בשלושה בסיסים ועם הזמן ועם השנים הלך וגדל והיום אנחנו בכל מסלול נצח - נצח יהודה הוא גדוד 97, כולל המסלולים – מדברים על 1,300 חיילים שמשרתים היום, חוץ מאשר שנת המשימה בה אנחנו בעצם נמצאים ומתמקדים בדיון הזה.

<ירון דוד: אנחנו כעמותת נצח יהודה, אנחנו בעצם לא סתם איזה גוף אזרחי שנמצא מהצד.

<ירון דוד: אנחנו מלווים את החייל לפני הגיוס, בגיוס עצמו, כל מהלך השירות שלו, גם במשך השנתיים שכוללות את הטירונות, בקו, וגם בשנת המשימה ולאחר מכן יש ארגון בוגרים שבעצם דואג להם לתת מענה תעסוקתי, לדאוג לכל אחד שימשיך הלאה בבניית הבית שלו ולחבר אותו לקהילה במה שאפשר.

ניסן סלומינסקי: אתה יכול להגיד כמה מלים על העמותה הזאת?

<ירון דוד: מה התפקיד שלנו.

ניסן סלומינסקי: מי אתם.

<ירון דוד: אנחנו קבוצה של רבנים ואברכים בתוך הציבור החרדי, יועצים חינוכיים שמגיעים לבסיסים כל יום ושעה שעה מלווים כל בחור ויודעים כל מה שנעשה עם כל אחד.

<ירון דוד: אני אמחיש בסיפור אחד קטן שקרה וקורה במשך כל התקופות וזה קורה גם עכשיו.

<ירון דוד: עד כדי הקשר שמגיע שכולנו יודעים מה זה צבא ומה הקשיים שיש לכל אחד, כל שכן שיש לבחור חרדי שמגיע מרקע חרדי ואין לו תמיכה מהבית.

<ירון דוד: הוא מגיע לצבא והוא לא יודע מה נעשה.

<ירון דוד: הוא מקבל את ההלם הראשוני, קשה לו להתמודד ולהסתגל.

<ירון דוד: אנחנו שם כדי לתת לו מוטיבציה, הסתגלות ולהרים אותו.

<ירון דוד: התוצאות בשטח הן ברורות.

<ירון דוד: אנחנו רואים שהנשירה מגדוד 97 הולכת ומצטמצמת – אמיר יכול להעיד על כך – וזה דבר שבעצם בא לידי ביטוי, כמו שאמר לי המג"ד הקודם כפיר כהן, שהכול הוא זוקף לנו, הרבנים של נצח.

<ירון דוד: כאשר המג"ד כפיר כהן, שהיה המג"ד הקודם, היה צריך עזרה או דברים מסוימים, הוא היה פונה ואומר שיש לו איזו בעיה ומבקש עצה.

<ירון דוד: פותרים את הבעיות ביחד.

<ירון דוד: זאת נקודה מאוד חשובה שחשוב להדגיש אותה.

<ירון דוד: אנחנו לא מתערבים בצבא.

<ירון דוד: אנחנו מעורבים ונותנים את כל השירות לבחור כדי שירגיש כמה שיותר בסביבה האורגנית שלו, בסביבה החברתית.

ניסן סלומינסקי: מי מתקצב אתכם?

<ירון דוד: עד שנה שעברה, עד 2012, קיבלנו 260 אלף שקלים דרך האגף.

<ירון דוד: ב-2011 לא קיבלנו מסיבות אחרות.

<ירון דוד: ב-2012 קיבלנו 400 אלף שקלים בגלל שב-2011 לא קיבלנו תקציב.

<ירון דוד: בעצם התקציב לא הוגדר בצורה כזאת אלא בגלל שלא קיבלנו ב-2011.

<ירון דוד: נכון לשנה, עקב פעילויות מכאן ומשם, בקשות והגדלה – אם אנחנו מדברים על שלושה בסיסים בתחילת הדרך, היום אנחנו מדברים על קרוב ל-18 בסיסים בהם אנחנו מבלים ומבקרים יום יום בכל המסלולים, נמצאים ונותנים את כל התמיכה – השנה נתנו לנו 600 אלף שקלים.

ניסן סלומינסקי: מה העלות שלכם?

<ירון דוד: העלות שלנו היא חמישה מיליון שקלים בשנה, אבל אנחנו מאוד מצומצמים.

ניסן סלומינסקי: איך אתם מסתדרים?

ניסן סלומינסקי: הם נותנים לכם 600 אלף שקלים ואתם זקוקים לחמישה מיליון שקלים.

<ירון דוד: יושב לצדי הרב צבי קלבנאו שהוא בוועד המנהל של עמותת נצח יהודה.

<ירון דוד: הוא זה שדואג לכספים, לבקש מאנשים נדיבי, נדיבי עם בחוץ לארץ.

<ירון דוד: הוא מכתת רגליו ממקום למקום כדי שאנשים יתמכו בפרויקט הזה.

<ירון דוד: הפרויקט הזה הוא פרויקט לאומי, פרויקט אמיתי בו בעצם אנחנו נותנים.

<ירון דוד: כפי שאנחנו רואים מהתוצאות בשטח , זאת לא החכמה רק להביא אותם לצבא.

<ירון דוד: להביא אותם לצבא זה דבר טוב, אבל מה קורה אחר כך?

ניסן סלומינסקי: זה בוודאי.

<ירון דוד: לפתוח דלת ולסגור דלת שנייה, זה לא לעניין.

<ירון דוד: יש לנו גם את ההמשך ואנחנו צריכים לתת להם את התמיכה כדי שיהיו אזרחים, שישרתו הלאה את המדינה וייתנו את מה שצריך לתת.

ניסן סלומינסקי: עוד שאלה.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, מה שאתם עושים זה דבר נועז מאוד ואפילו יותר נועז אולי מאשר עושה החייל הבודד שמגיע.

ניסן סלומינסקי: כאן אתם עושים את זה בגלוי כרבנים.

ניסן סלומינסקי: יש לכם תמיכה בציבור החרדי ובעולם החרדי?

ניסן סלומינסקי: יש לכם התנגדות?

<ירון דוד: לא מדברים עכשיו על איזשהו חוק גיוס חובה שלוקחים את כולם לבית הסוהר וכל מיני דברים כאלה, אלא מדובר בנוער שלא לומד בישיבה, מה שמוגדר בחור שלא נמצא בישיבה, יש תמיכה מלאה מכל הציבור.

<ירון דוד: בעבר היו הרבה הפגנות וסבלנו אבל היום לציבור הרבה יותר קל לקבל את זה.

<ירון דוד: הוא מקבל שבחור שלא לומד, באמת צריך ללכת לצבא.

<ירון דוד: לא מסתכלים עלינו היום כעל אישזהו שיקצה, כפי שזה נקרא.

<ירון דוד: היום לציבור יותר קל לקבל.

<ירון דוד: בעבר היו הרבה בעיות.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, אין פסיקה.

ניסן סלומינסקי: פעם שמעתי שאמרו שגם אם הוא לא לומד, שלא ילך אלא שיישאר כאן.

ניסן סלומינסקי: אין דבר כזה?

<ירון דוד: אני לא שמעתי.

ניסן סלומינסקי: שמעתי את זה לאחרונה.

<ירון דוד: אני לא שמעתי.

<ירון דוד: אני דווקא יודע על כאלה שלא למדו בישיבה ודווקא נאמר שאם הרבנים נמצאים שם, תבדקו אם הרבנים נמצאים ואם הם נמצאים, שילך לשם.

<ירון דוד: הפעילות שלנו לא באה לידי ביטוי אך ורק במתן הרצאות ושיעורי תורה וזאת נקודה שחשוב לי להדגיש אותה.

<ירון דוד: יש לנו צוות של חונכים שמגיעים ולכל מחלקה יש חונך.

<ירון דוד: החונך הזה מלווה את החייל מהיום שהוא נמצא אתו – בטירונות, באימון המתקדם וגם בקו הגדוד.

<ירון דוד: החונכים האלו נבחרים והם כאלו שעסקו בנוער ויודעים לעסוק בו.

<ירון דוד: מחברים בין ההורים לבין הבחורים.

<ירון דוד: מחברים משפחות.

<ירון דוד: לפני כן הרי הבחור לא היה בבית וההורים לא רצו להכיר אותו ועוד יותר כי הוא הלך לצבא, אבל כשאנחנו מגיעים, אנחנו מגיעים אחרת.

<ירון דוד: כשהמפקדים עצמם עושים ביקורי בית, אנחנו מתלווים אליהם כי ההורים כשרואים מפקד או רואים איש צבא, זה גורם להם לרתיעה אבל כשאנחנו מגיעים אתם, זה מראה אחר וזה נותן משהו אחר.

<ירון דוד: היחס והקרבה שיש בינינו לבין החיילים היא גבוהה מאוד.

<ירון דוד: לכן זה לא רק שיעורי תורה וזה חשוב לדעת.

ניסן סלומינסקי: אתם עושים דברים נפלאים.

ניסן סלומינסקי: השאלה אם באמת במצב כזה אפשר לסמוך רק על זה שיהיו נדיבי עם כי מה יקרה אם יום אחד העסק יגדל ותצטרכו עשרה או 15 מיליון שקלים?

<ירון דוד: לצורך זה התכנסנו כאן היום.

<ירון דוד: זה באמת דבר שניתן לשאול אותו.

ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר שהמדינה צריכה להיכנס גם לכאן.

<ירון דוד: המדינה מדברת היום הרבה על שוויון בנטל.

<ירון דוד: דרך אגב, המושג שוויון בנטל הוא לא דבר נכון כי אני לא אוחז בזה שצבא זה נטל.

<ירון דוד: צבא הוא זכות.

ראובן ריבלין: יפה אמרת.

<ירון דוד: אנחנו נותנים כאן את כל הכוח שלנו.

<ירון דוד: הרב צבי קלבנאו שנמצא לצדי משקיע את כל כוחו לאסוף כסף.

<ירון דוד: אם זה פרויקט לאומי, צריך לבוא לידי תמיכה הרבה יותר גבוהה מהמדינה.

<ירון דוד: אנחנו רוצים להגיד כאן דבר אחד.

<ירון דוד: יש לנו הרבה תכניות - שהן פשוט יושבות במגירה - להגברת הדבר אבל אין לנו את התקציב.

ניסן סלומינסקי: הרב, אם ירצה לומר משהו.

<צבי קלנבאו: אני ממייסדי עמותת נצח יהודה ושותף לצבא ולמשרד הביטחון מראשית הדרך.

ראובן ריבלין: הג'וינט לא שותף בעניין הזה?

<צבי קלנבאו: לא.

<צבי קלנבאו: היו שלושה שותפים.

ניסן סלומינסקי: הג'וינט שותף רק במה שנאמר לנו, שזה במסגרת הצבא, להכוונה.

<אמיר וקנין: בקורסים.

<צבי קלנבאו: אנחנו ישבנו ביחד עם דודו ורני, עם אלעזר שטרן ועם יודקה שגב וביחד ייסדנו את הדבר.

<צבי קלנבאו: הצבא הכיר בנו שאנחנו העמותה שמלווה את החיילים של נצח יהודה.

<צבי קלנבאו: אני יכול לחזק את מה שאמר הרב ירון.

<צבי קלנבאו: לא מזמן הבאתי מישהו מאנגליה כדי שיראה את הגדוד ואולי יהיה מעוניין לתרום כסף.

<צבי קלנבאו: הוא חשב שהוא מבין את הצבא, אבל בעצם הוא לא מבין את הצבא וגם לא דובר עברית כל כך טוב, ולכן הוא הביא אתו חבר שהיה מ"פ, יהודי לא דתי, בצבא ומכיר את השטח של הבקעה.

<צבי קלנבאו: הבאנו אותו לטירונות.

<צבי קלנבאו: אכן הם היו בשטח בשדאות.

<צבי קלנבאו: הוא הגיע במחשבה שהרבנים של נצח יהודה מעבירים שיעורים תורניים.

<צבי קלנבאו: אחרי שעתיים החבר שלו אמר לו שהוא טועה כי זה לא עניין של שיעורים אלא הרבנים האלו הם האבא והאימא של החיילים.

<צבי קלנבאו: המעבר מאזרחות לצבא, זה דבר מאוד מאוד קשה.

<צבי קלנבאו: גם המעבר השני, בחזרה לאזרחות, זה עוד סיפור שאנחנו עכשיו עלינו עליו.

<צבי קלנבאו: אבל המעבר מהאזרחות לצבא הוא מאוד קשה.

<צבי קלנבאו: לרבנים זה לא עניין של שיעורים אלא הם פשוט אבא ואימא של החיילים.

<צבי קלנבאו: אני לא אוהב להשתמש במילה מסירות נפש כי היום כל אחד אומר מסירות נפש אבל הרבנים מוסרים נפש יום יום.

<צבי קלנבאו: אין שעות.

ראובן ריבלין: הפוליטיקאים מוסרים נפש.

<צבי קלנבאו: כן, אני יודע, אבל זה עניין של אין יום ואין לילה כי זה לא רק החיילים אלא מדובר גם בהורים, להגיע לעכו בלילה בגלל שהורה לא רוצה לקבל את הבן.

ניסן סלומינסקי: מגיע לכם יישר כוח עצום על הפעילות שאתם עושים.

ניסן סלומינסקי: שרק תגדלו.

ניסן סלומינסקי: ופרצת ימה וקדמה בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: אולי זה כבר במסגרת הוועדה, אני חושב שאנחנו צריכים לדון.

ניסן סלומינסקי: זה שיהיו תורמים שרוצים לתרום, בכבוד, אבל אני חושב שהמדינה כמדינה צריכה לקחת את זה על כתפיה.

ניסן סלומינסקי: אם רוצים לעשות את זה בגדול, אי אפשר לסמוך רק על תרומות והמדינה כן צריכה להיכנס ולממן את זה.

ניסן סלומינסקי: כמו שאמרנו, מדובר בסכומים של עשרה מיליון שקלים, 15, 20 מיליון שקלים, ואלה לא הסכומים שיפילו את צה"ל אבל מצד שני זה הולך לשנות את פני החברה, לפחות לפי תפיסת הממשלה הזאת.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, יש עוד מישהו שרוצה לשאול או להתייחס?

ניסן סלומינסקי: יש עוד דברים שרוצים לומר ולא נאמר?

ניסן סלומינסקי: יש הרבה מה לומר, אבל אני שואל בהקשר.

אלעזר שטרן: רק משפט אחד.

אלעזר שטרן: העמותה הזאת שעושה עבודת קודש, היא עמותה של הגדוד של נצח יהודה.

אלעזר שטרן: אנחנו כבר עכשיו מדברים עכשיו על כך שהוקם גדוד שני.

<ירון דוד: אנחנו גם שם.

אלעזר שטרן: תכף אני אגיד על זה משהו.

אלעזר שטרן: אני חושב שהעמותה הזאת צריכה למצוא את עצמה תומכת לא בנצחי יהודה וגם היא צריכה לשנות את השם שלה לחיילים הלוחמים.

אלעזר שטרן: נצח יהודה הוא יופי של מותג, אבל אני אומר לכם שלא בטוח שהוא רק מקרב ועלול גם טיפה להרחיק בהיבט של הדימוי שיש לו, כמו שאתם מציגים אותו כאן בהקפדה גדולה מאוד.

אלעזר שטרן: המציאות אליה אנחנו הולכים היא מציאות קצת יותר מורכבת משתי סיבות: האחת, הדימוי של נצח יהודה – ולא סתם שאלתי על הדימוי העדתי - לצערנו הרב בעדה החרדית העדתי, יש לו משקל קשה וכואב.

אלעזר שטרן: הדימוי של נצח יהודה, יש לו דימוי – אני אגיד בשורה התחתונה – לא מושך מספיק קהלים אותם אנחנו רוצים למשוך אליו.

<ירון דוד: כל חי"ר מגיע מאותו מוצא.

<ירון דוד: רוב החי"רניקים באים מהמוצא הספרדי.

אלעזר שטרן: זה בדיוק מה שאני אומר.

<ירון דוד: אנחנו נמצאים בגדוד 97.

<ירון דוד: גדוד 97 הוא חי"רניקים.

אלעזר שטרן: זה לא בדיוק מה שאמרתי, זה בדיוק כמעט מה שהתכוונתי.

אלעזר שטרן: אני חושב שאין לנו ברירה אלא לקחת את הניסיון שלהם מבחינתי עם אותם חבר'ה ושהם יבינו שהם תומכים בחיילים הלוחמים ויכול להיות שלנצח יהודה יצטרך לקום גדוד אח, לפי מה שנאמר כאן, כאילו גדוד אשכנזי, דבר שקשה להגיד אותו.

אלעזר שטרן: אי אפשר להגיד את המשפט הזה ואני כבר מזמן לא יודע להגיד אותו.

אלעזר שטרן: אני חושב שהדימוי של הגדוד, כשרוצים לגדול, צריך להתעדכן.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: אלה דברים לא פשוטים אבל יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: לא באופן רשמי, אבל באופן מעשי אולי.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנחנו באמת מודים לכם על הפעילות ההתנדבותית העצומה שאתם עושים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מודים לחברינו שעוסקים בנושא הזה שיש בו חשיבות עצומה.

ניסן סלומינסקי: מעבר לכל חשיבות שיש למפקד בצבא, יש חשיבות עצומה וגדולה מאוד.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רק משבחים אתכם.

ניסן סלומינסקי: גם אם יש טעויות וגם אם יש דברים, הטוב הוא כל כך רב על הדברים האלו.

ניסן סלומינסקי: יישר כוח עצום.