ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 124, 2013-11-18 10:00

מירי רגב: חברים, בוקר טוב לכולם, אני פותחת את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת בסוגיית הצעת החוק המונחת לפתחנו: תיקון פקודת העיריות (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשע"ג–2013.

מירי רגב: מברכת בברכה את ראשי הערים שהגיעו: דוקובסקי, ממיתר אבנר, ברוכים הבאים, וכמובן את מנכ"ל השלטון המקומי ונציגי משרד הפנים.

מירי רגב: מי עוד נמצא פה?

מירי רגב: משרד המשפטים פה?

<אריאל צבי: כן.

מירי רגב: אני מבינה שהצעת החוק הזאת מתואמת אתכם.

<אריאל צבי: כן.

מירי רגב: תראו, הצעת החוק הזאת בעצם היא הוראת שעה שנחקקה ב-2011 לתקופה של מספר חודשים, ואחר כך הוארכה בשנתיים.

מירי רגב: ההוראה מאפשרת לרשות המקומית לגבות מהתושבים אגרת שמירה.

מירי רגב: בנוסף, נקבע בחוק ששר הפנים יקבע בתקנות את גובה האגרה המרבי שניתן לגבות.

מירי רגב: דרך אגב, התקנות של משרד הפנים עדיין לא כתובות.

<נועה בן אריה: כתובות.

מירי רגב: יש חוזר מנכ"ל, אין תקנות.

<נועה בן אריה: לא באגרת השמירה.

<נועה בן אריה: באגרת השמירה יש תקנות.

<קריאה: עודכנו תקנות.

<עידו בן יצחק: תנאים וסייגים אין.

מירי רגב: תנאים וסייגים אין.

<קריאה: לא נקבעו.

מירי רגב: התקנות צריכות להיות בשני נושאים: 1.

מירי רגב: תקנים וסייגים; 2.

מירי רגב: גובה האגרה שעירייה יכולה לקחת על אגרת שמירה.

מירי רגב: את גובה האגרה ראיתי, יש לי מה לדבר על הגובה, יש לי מה לדבר על הטבלה שהכלכלנים הפיצו.

מירי רגב: תכף אתן לך להסביר, תאמיני לי, לא אעשה הצבעה – מעולם לא דיברתי בכל כך הרבה צפיפות עם גדעון סער כמו שדיברתי אתו ביומיים האחרונים.

מירי רגב: אתן לכם להתבטא.

מירי רגב: חלק מהתקנות שהחוק חייב את שר הפנים לא היה, אבל אני מבינה, שר פנים חדש.

מירי רגב: השר הקודם יחד עם הפקידים הרלוונטיים לא הביאו את התקנות, והשר הנוכחי צריך עכשיו לטפל בפערים הגדולים שנוצרו לא רק עם החוק הזה, גם עם חוקים אחרים, ראינו את זה גם בחוק הווד"לים, שתקנות שהיו צריכות להיות מותקנות בעניין דיור בר-השגה גם לא היו.

מירי רגב: אז קודם כול בעניין הזה אני רוצה להגיד, לטובת הפרוטוקול, שאני מודה לשר סער שהבין שהחוק מחייב אותו להתקין תקנות והוא עושה את זה מהר, מה שהשר הקודם יחד עם פקידיו לא עשו.

מירי רגב: וזאת הערה פה ליועצים המשפטיים של משרד הפנים, נא לקחת את זה בבקשה לתשומת לבכם.

מירי רגב: ברור לכולנו שההסדר הזה לא פשוט, הוא בעצם מפריט חלק מעבודת המשטרה – ואנחנו עוברים מייד מפה אחר כך לדיון השני של שיטור מקומי – שאנחנו בגדול כולנו לא אוהבים את זה.

מירי רגב: אם היה יותר תקציב המשטרה הייתה צריכה לעשות את כל העבודה הזאת, ולא היינו צריכים לתת לפקחים לעשות את עבודת המשטרה.

מירי רגב: באילוצים שאנחנו נמצאים אנחנו פועלים על-פי העניין הזה, אבל מתוך כבוד לאזרח, וזה צריך להיות במינון הנכון.

מירי רגב: יש גם בהסדר הזה פערים בין רשויות חזקות לרשויות חלשות, והתפקיד של הכנסת כבית הנבחרים זה לשמור גם על הרשויות החלשות, בוודאי שהשלטון המקומי – אפרופו, שלא מייצג רק את פורום ה-15 – מייצג גם את אותן רשויות חלשות.

מירי רגב: החוק מבקש בעצם כמה דברים, הוראת השעה מבקשת: א.

מירי רגב: להאריך בארבע שנים את כל התקנה; ב.

מירי רגב: הוראת מעבר לשנתיים לרשויות שכבר גובות, למרות שהן גובות מעל למה שמשרד הפנים אישר.

מירי רגב: זה גם בעיני – משרד הפנים קובע שצריך x, תשלום מסוים או הכנסה מסוימת לעירייה כתוצאה מאגרות שמירה, וראש העיר באמצעות כלי העזר שלו, כמובן, ושל המועצה בעצם החליט שהוא גובה מעבר לתשלום שהחליטו עליו במשרד הפנים, שזה לא נשמע הגיוני.

מירי רגב: את הפער הזה צריך להבין.

מירי רגב: לכן, אני רוצה קודם כול לשמוע כאן ממשרד הפנים באיזה רשויות גובים היום אגרות שמירה; בכמה רשויות גובים מעבר לתקנות של השר; איך הכלכלן קבע את התעריפים, שיסביר לנו גם את הפערים.

מירי רגב: היועצת המשפטית, איפה הטבלה שראיתי?

מירי רגב: דיבר אתי הרגע גם רוביק ראש עיריית באר-שבע, ואני רואה - זה מה שהסברתי גם הבוקר ודיברתי ארוכות גם עם גדעון - נניח סתם ניקח את באר-שבע משום שהוא כבר דיבר אתי, הם גובים היום – השלטון המקומי, שימו לב, הטבלה מונחת בפניכם מן הסתם – באר-שבע לדוגמה, גובים היום 1.484 מיליון שקלים על-פי התקנות, על-פי הטבלה של השר, העלות המרבית שהוא יכול להגיע היא 16 מיליון שקלים, תראו איזה פער.

מירי רגב: זה אומר שהיום אני יכולה להשית מס נוסף על הציבור עד לגובה של 16 מיליון שקלים, על מה?

מירי רגב: למה?

מירי רגב: כי אתה רוצה אחר כך להתחשב אתו בתקציבי איזון על חשבון האגרה?

מירי רגב: לא.

מירי רגב: אם הממשלה צריכה לתת לו סכום של כסף בתקציב שמגיע לעיר שייתנו לו, אבל אני עכשיו משיתה עליו סכומים כאלה?

מירי רגב: זה לא מקובל.

<מרדכי כהן: רק אסביר את הנקודה הזאת, ברשותך.

מירי רגב: שנייה, לפני שתסביר את זה, בואו תעברו למצגת מסודרת, אלה השאלות שלי בשלב הזה.

מירי רגב: שלום לחברי הכנסת דב חנין ועמאר.

דב חנין: בוקר טוב.

מירי רגב: תעברו בבקשה, תסבירו את הדברים, אני כבר מודיעה לטובת הפרוטוקול, גם אלה שנמצאים – חברי הכנסת ואלה שהגיעו ולא ידעו, כן ידעו – בשעה רבע לאחת-עשרה אני מצביעה על החוק.

מירי רגב: באחת-עשרה אנחנו עוברים לחוק הנוסף של שיטור מקומי.

מירי רגב: רחלי, תבקשי בבקשה מאחד מהצוות שלי שיגיע לפה.

מירי רגב: בבקשה, מי מציג?

<מרדכי כהן: משפט אחד בעקבות הפתיח שלך.

<מרדכי כהן: מה שניסינו לעשות פה זה בעצם ליצור איזשהו סדר, המציאות שתיארת הייתה לפני העלות המרבית, ואז לדוגמה נתת את באר-שבע וזו דוגמה מצוינת מכיוון שבאר-שבע רצתה לפתור בעיה נקודתית באזור תעשייה מסוים שהיה פרוץ והיה קשה מאוד לאבטח אותו, אז היא גבתה סוג של אגרת שמירה רק לטובת אותו אזור תעשייה נקודתי.

<מרדכי כהן: מה שאנחנו היום מאפשרים לעיריית באר-שבע לאור הצרכים שלה, לטפל במכלול הצרכים שעוסקים בסדר ציבורי: אבטחה וכו'.

<מרדכי כהן: זה לא אומר שבאר-שבע בהכרח תגבה 16 מיליון שקלים.

מירי רגב: אני לא רוצה בכלל שתהיה לה אופציה להגיע למחיר הזה.

<מרדכי כהן: לא אמרתי שהיא תגבה את זה.

מירי רגב: אני לא רוצה בכלל - - -

<מרדכי כהן: לא אמרתי שהיא תגבה, אמרתי שאנחנו – אני רק מסביר - - -

מירי רגב: מרדכי, באמת אני סומכת עליך, ובכל מקרה לא נפתור את הבעיה הזאת פה היום.

מירי רגב: אני אומרת לך שוב, גם הכלכלנים שלכם שעבדו על הטבלה הזאת, אחרי שהם הוציאו את זה אני מבינה לאאוטסורסינג, זה גם מה שהבנתי משר הפנים, אני אומרת שוב, הפער הזה הוא פער לא מקובל.

מירי רגב: לא יכול להיות שבסוף יושת על האזרח מחיר כשאתה קובע "עד", אנחנו מכירים כבר מה קורה בשטח, ראש עיר נמצא עם תקציב לפעמים – הוא כל הזמן עושה סדרי עדיפויות.

<מרדכי כהן: אבל זה תפקיד ייעודי.

מירי רגב: רגע, הוא תקציב ייעודי, אבל אני לא רוצה שהתקציב הייעודי יגיע למחיר הזה, לא רוצה.

מירי רגב: אם הוא מסתדר היום, ראש העיר יסתדר בלעדיך, בלעדיך אני אומרת, לא בלעדי - - -

<מרדכי כהן: הוא לא מסתדר.

מירי רגב: הוא יסתדר בלעדיך משום שהוא קבע יחד עם ההוצאה בהתאם לחוקי העזר סכום מסוים לטובת אבטחה.

מירי רגב: אתה בא היום ולא רק משלש ולא רק מרבע ולא רק מחמש, אלא אתה מגיע ממיליון ל-16 מיליון.

מירי רגב: אבל סתם נתתי לך דוגמה של באר-שבע, כל שורה פה בהשוואה בטבלה שהכנתם, לא אני הכנתי, אתם הכנתם, יש כאן פערים שלא ניתנים להבנה.

מירי רגב: אבל במקום שנדבר על הטבלה, בוא נדבר על העיקרון, בוא נראה מה קורה אם אנחנו לא מעבירים את השנתיים האלה, בוא, דברו רגע על הרציונל של החוק, אחר כך נראה הלאה על הטבלה הזאת.

מירי רגב: בבקשה, מרדכי, אתה מציג?

<מרדכי כהן: אני מבקש שאיתי יציג.

<איתי קורן: אני אציג ואחר כך אענה לך על השאלות לגבי באר-שבע.

מירי רגב: לא, באר-שבע היא עיקרון, נתתי אותה כדוגמה, דברו על העיקרון.

מירי רגב: דב חנין, אתה נרשם.

מירי רגב: רינה, נרשמת קודם לזכות דיבור?

רינה פרנקל: לא.

מירי רגב: אתה רוצה לדבר, עמאר?

מירי רגב: כן, בבקשה.

<איתי קורן: אציג את המצגת בקצרה, זה בסך הכול ארבעה שקפים שנותנים איזושהי תמונת מצב כוללת.

<איתי קורן: החוק למעשה קובע כי רשות מקומית מוסמכת להסדיר עניינים של שמירה, אבטחה וסדר ציבורי בתחומה בנושאים, בסייגים ובתנאים כפי שנקבעו למעשה על-ידי שר הפנים, השר לביטחון הפנים ובהסכמת שר המשפטים.

<איתי קורן: נקבע שאגרה או היטל שייקבעו בחוק לצורך הסדרת הנושאים האמורים הנוגעים לשמירה, אבטחה וסדר ציבורי לא יעלו על סכום שיקבע שר הפנים, שכמובן כבר פורסמו בתקנות.

<איתי קורן: בתאריך 24 בנובמבר 2011 בהמשך להוראת החוק פורסמו תקנות העיריות, שמירה, אבטחה וסדר ציבורי ברשות מקומית.

<איתי קורן: למעשה גם קבעו את הנושאים בהם יכולות הרשויות להסדיר את ענייני השמירה, האבטחה והסדר הציבורי.

<איתי קורן: ארחיב, בעבר אגרת השמירה נולדה למעשה מאותה סיטואציה שב-2002 היו את כל הפיגועים, מה שנקרא פח"ע.

<איתי קורן: היום בית-המשפט נתן אפשרות לבוא ובעצם אגרת השמירה לא רק להסדיר את העניין של פח"ע, יש גם עניין של שמירה ואבטחה נייחת וניידת במרחב הציבורי, סיוע למשטרת ישראל בפעולות השמירה על שלום הציבור ומניעת פגיעה ברכוש של הרשות המקומית.

<איתי קורן: זאת אומרת, הסמכויות הורחבו בנושא של אגרת השמירה, בהתאם גם כמובן העלויות.

<איתי קורן: זאת הטבלה למעשה - - -

מירי רגב: אני רק מציעה לכם, אמרתי את זה גם בדיונים הקודמים – בעיקר למשרד לביטחון הפנים שמציג פה כל מיני דברים – אי-אפשר לראות טבלאות כאלה - - -

דב חנין: זו המטרה.

מירי רגב: אז או שאתם מחלקים לנו חומר, ובגלל שאנחנו ועדת הפנים והגנת הסביבה ואנחנו שומרים על כך שלא יהיה עודף ניירת, אז אנא מכם, תגדילו את האותיות.

מירי רגב: בסופו של דבר, אנשים כמוני גם עם משקפיים לא יכולים לראות את זה.

דב חנין: טלסקופ.

<קריאה: גם מפה לא רואים.

<איתי קורן: אלו התקנות שלמעשה כבר פורסמו בינואר השנה.

<איתי קורן: זה בעצם התעריפים, התעריפים פה הם לשנה למטר רבוע.

<איתי קורן: אנחנו מדברים על סדר גודל של תעריף מרבי בסיסי של 1.53 שקל למטר רבוע לשנה.

<איתי קורן: כלומר, אם אני עכשיו רוצה לתרגם את זה קצת למספרים מוחשיים זה אומר - ניקח יחידת דיור של 100 מטר בממוצע, אותו תושב ישלם 150 שקלים אגרת שמירה לשנה.

מירי רגב: אבל אתה יודע, זה 150 ועוד 150 על המים, על תאגידי המים.

<איתי קורן: לא, עד 150 שקלים זה מקסימלי.

מירי רגב: אז אני לא רוצה מקסימלי, אני אומרת לכם שוב, די, יש לי בעיה, מרדכי וערן, אתם מבינים את מה שאני אומרת - המרבי.

מירי רגב: יש לי בעיה עם המקסימלי, יש לי בעיה עם זה, אל תכניסו לי טבלה עם מקסימלי.

מירי רגב: הטבלה עם המקסימלי מובילה את ראש העיר מייד – לא אבוא אליו בטענות.

רינה פרנקל: ישר למקסימום.

מירי רגב: אני לראש עיר כזה לא אבוא בטענות כי הוא ילך למקסימום, הוא אומר: פעלתי על-פי החוק, אני פעלתי על-פי הוראת השעה, פעלתי על-פי מה שאפשרו לי.

מירי רגב: אני לא רוצה שיהיה - - -

<איתי קורן: יש לי דווקא דוגמה שלא.

<מרדכי כהן: אני חלילה לא מתעלם מההערה הזאת.

מירי רגב: מאה אחוז.

<מרדכי כהן: מה שהיה חשוב לאיתי לחדד, לסבר את האוזן, על מה אנחנו מדברים.

מירי רגב: הבנתי, מאה אחוז.

<איתי קורן: לתעריפים יש כמובן מקדמים מסוימים, ובאמת אנחנו יודעים שרשויות, לצורך העניין, בקו תפר זקוקות יותר לאבטחה.

מירי רגב: נמצא פה אחד כזה, אבנר בן גרא.

<אבנר בן גרא: אני גובה פי 20 מזה, אני לא יודע איך להסתדר בכלל.

מירי רגב: תכף אני מביאה את הדלי לנגב את הדמעות.

<אבנר בן גרא: לא, אמיתי אני אומר.

חמד עמאר: לפי מטר, עוד פעם תסביר לי לפי מטר.

<איתי קורן: זה לפי מטר רבוע.

מירי רגב: אתה יודע מה, אעביר מבאר-שבע אליך.

<אבנר בן גרא: אני גובה יותר מבאר-שבע.

<איתי קורן: לצורך העניין, כמו חיוב הארנונה כשיש לך חיוב ארנונה לפי מטרים.

<איתי קורן: אם שטח הדירה שלך - - -

מירי רגב: עמאר, זה אותו חישוב - - -

חמד עמאר: כמו שהדירה שלך לפי מטר.

מירי רגב: כן, לפי גודל.

רינה פרנקל: למה זה לפי מטר ולא לפי צורך ממש באבטחה?

חמד עמאר: אה, חשבתי למדוד את כל היישוב לפי - - -

<איתי קורן: לוקחים למעשה - - -

מירי רגב: רגע, חברים, חברי הכנסת, אתם רשומים לזכות דיבור, בבקשה, תנו לאיתי להציג את המצגת בצורה ברורה, לאחר מכן אם יש משהו להוסיף לאנשי משרד הפנים, ואם לא עוברים למנכ"ל השלטון המקומי, לחברי כנסת, לדוקורסקי ולאבנר, אני רוצה לשמוע אתכם פה.

<איתי קורן: התעריף למטר, אגב, נועד בשביל באמת לעשות איזשהו צדק חלוקתי, למה אני מתכוון?

<איתי קורן: אם בעבר זה היה לפי יחידת בית אב, לצורך העניין, מי שהייתה לו דירה, בית 250 מטר ואותו אזרח יש לו גם 50 מטר גודל דירה הם שילמו אותו דבר בעבר, היום למעשה זה פרוגרסיבי, ככל שהשטח של הדירה שלך יותר גדול אתה צורך יותר ביטחון ואתה גם משלם יותר.

מירי רגב: תן לי סקירה, כמה רשויות גובות יותר אגרה ממה שנקבע בתקנות, ותפרט לי באיזה רשויות בכלל היום אנחנו גובים אגרת שמירה.

חמד עמאר: אנחנו יכולים לקבל את רשימה של הרשויות שגובות אגרה?

<איתי קורן: יש את הרשימה.

מירי רגב: אין לנו את זה, הוא בטח יציג את זה פה.

<איתי קורן: למעשה חשוב לי להעביר את הטבלה הזאת, אני יודע שמי שמסתכל בטבלה פעם ראשונה ומסתכל על המספרים נבהל.

חמד עמאר: אז תעביר לנו.

מירי רגב: אבל העברת את זה, הבנתי את העניין, עכשיו אנחנו לא מדברים על הטבלה.

<איתי קורן: זהו, חשוב לי להבהיר את הנקודה.

מירי רגב: בבקשה, איתי.

<איתי קורן: מרדכי ניסה להעביר פה משהו, ואני חושב שאת רואה את באר-שבע, ובאר-שבע זו דוגמה מייצגת גם מועצות אזוריות גובות.

<איתי קורן: לצורך העניין, כשבאר-שבע עשתה את אגרת השמירה שלה, כשהיא חוקקה אותה לפני מספר שנים היא החליטה – כמו בדרך כלל כשרשויות מתחילות לחוקק את חוק העזר לראשונה הן לוקחות איזשהו אזור מסוים או בהתחלה הן לוקחות איזשהם רכיבים של אבטחה מאוד מאוד בסיסיים – באר-שבע החליטה לחייב רק את אזור התעשייה שלה, השטחים שם הרבה יותר מצומצמים, מדובר על סדר גודל של אולי 1,000 עסקים או אפילו פחות.

מירי רגב: איתי, חבל, אתה מקלקל לכם, עזוב, אל תפרט יותר.

מירי רגב: משנת 2000 הרשויות היו צריכות להתאים את עצמן לאגרה שאתם הוצאתם.

מירי רגב: יש כאן חדלון גם של משרד הפנים וגם של רשויות שכבר גובות ומשנת 2000 היו צריכות להתאים את עצמן לטובת התקנות, לכן, עזוב עכשיו את באר-שבע.

<אורית מלמד: התקנות פורסמו ב-2013.

<מרדכי כהן: לא, זה חדש, חברת הכנסת מירי רגב, התקנות פורסמו ב-2013.

מירי רגב: - - - חצי שנה.

<מרדכי כהן: התקנות פורסמו ב-2013.

מירי רגב: ורד, בבקשה.

<ורד קירו-זילברמן: זה נכון, רק שכל התהליך – אם מסתכלים על בג"ץ מלינובסקי – למעשה התחיל עוד בשנת 2000, וחוזרי מנכ"ל של משרד הפנים הוצאו בשנת 2000, 2003, התהליך הזה מתגלגל הרבה זמן, אז אני ככה טיפה מתייחסת למה שאיתי אומר, שאם רשות מקומית עד היום גובה, אז נכון להתייחס לכל תקופת הזמן הזאת ולא להגיד שהיא החליטה לגבות רק – היא גבתה לפי צורך מסוים שהוא נכון ל-13 שנים האחרונות.

<מרדכי כהן: אבל על זה אין חולק.

<ורד קירו-זילברמן: אוקיי, אז רק לדייק מבחינת העובדות.

<מרדכי כהן: רק תיקנתי לדבר אחד, ההפך, מה שעכשיו אנחנו עושים, - - -

מירי רגב: זה להסדיר את זה, ברור לי.

<מרדכי כהן: ואני מסכים עם חברת הכנסת רגב, היות שמשנת 2000 לא הסדרנו את זה בצורה שיטתית הייתה החלטה אמיצה לא להתברבר בנושא הזה, לעשות עבודה מקיפה ויסודית, לקבוע קריטריונים, ליצור מצב שבאמת משפחות – כי הרי תבינו מה היה המצב קודם, החמצתם את הנקודה הזאת, בית אב שהיה גדול מאוד שילם בדיוק אותו דבר כמו בית אב קטן ומצומצם, לכן - - -

מירי רגב: בעניין הזה, מרדכי, ברור לי לחלוטין, גם פתחתי ואמרתי שבעניין הזה אני רוצה להגיד שמשרד הפנים היום בראשותו של סער בא באמת להסדיר סוגיה - -

<מרדכי כהן: כאובה.

מירי רגב: - - כאובה שבעצם כל אחד התנהל על-פי ראות עיניו כי לא היה פה סדר.

מירי רגב: ובעניין הזה אני אומרת שוב, שפו על העניין הזה וחבל שזה הגיע כל כך באיחור, והשר הקודם – ופה בעניין הזה אני אומרת שוב, זה גם מופנה אליך, כי אתה לא התחלפת עכשיו, אז שימו לב שבדברים האלה אתם צריכים להאיר את עיניהם של השרים, אבל עזוב את זה, מרדכי, אני בעניין הזה אתכם.

מירי רגב: יש לי בעיה עם "עד" הגובה ובעניין של התחשיב הכלכלי שתכף נדבר עליו, אבל ברור לי לגמרי שפה הטבלה מסדרת את העניין, שיש כאן סידור שיטתי של כל הסוגיה הזאת שבעצם הייתה די פרוצה.

<מרדכי כהן: יתירה מזאת, גם השר הנוכחי, מכיוון שהוא מבין שזו סוגיה מורכבת ויש מקום לבחון אותה – לכן מדובר פה על זמן מוגבל ולא מצב קבוע.

מירי רגב: אז לא נדבר על הוראת שעה שכמעט כעשר שנים, כי כבר אפשר להפוך את זה לחקיקה, אבל עזוב את זה, - -

<מרדכי כהן: לא, אבל היום לאור ההסדרה של זה.

מירי רגב: - - אמרתי לכם, כל אמירה שלכם היא עכשיו זה – בואו נמשיך הלאה.

<ערן דוידי: איתי, בוא תענה לשאלות שלה.

מירי רגב: בבקשה תציג לי את הרשויות שגובות והרשויות שגובות מעל לתקנים ששר הפנים הורה בתקנות.

<איתי קורן: מספר הרשויות היום שגובות, למעשה אם הוראות המעבר לא יחולו עליהם והם יהיו בבעיה, זה למעשה: נתיבות, כוכב-יאיר - - -

מירי רגב: להבא, כשאתם באים להציג נושאים כאלה, אנא מכם, תבואו בצורה מסודרת כדי שנוכל - - -

<איתי קורן: שנייה, זה דווקא דף שנמצא שם, לפי דעתי.

<איתי קורן: כוכב-יאיר - - -

<מרדכי כהן: בני-שמעון.

מירי רגב: מה עם ערד?

<איתי קורן: ערד למעשה לא גובה.

מירי רגב: ערד לא גובה?

<איתי קורן: סליחה, היא גובה, אבל לא את התעריף - - -

מירי רגב: חזרנו לתעריף המקסימלי של הטבלה.

<איתי קורן: לא, פחות מהתעריף המחייב.

רינה פרנקל: רק שלוש הרשויות?

מירי רגב: הם גובים פחות ממה שבתקנות?

רינה פרנקל: מירי, רק שלוש הרשויות?

<מרדכי כהן: בוא נדייק, ישנן שלוש רשויות שלמעשה היום בפועל גובות יותר ממה שהתעריף המרבי יאפשר להן.

מירי רגב: אז יש לנו את נתיבות, כוכב-יאיר ובני-שמעון - -

<אבנר בן גרא: אמת.

מירי רגב: - - שבעצם השעתיים האלה הן בשבילם.

<איתי קורן: ומיתר.

מירי רגב: רגע, מיתר גובה יותר?

<מרדכי כהן: כן, לפי התקנות החדשות.

<אבנר בן גרא: הרבה יותר, 82 ₪ לחודש מכל בית אב.

מירי רגב: אני לא רואה בכלל את מיתר בטבלה.

<אבנר בן גרא: אם אנחנו לא שם זה - - -

דב חנין: היא יצאה החוצה מהטבלה כלפי מעלה.

מירי רגב: אתם לא קיימים, אבנר.

מירי רגב: אתם לא קיימים, סתם הלכת לבחירות קשות.

<קריאות: - - -

<אבנר בן גרא: לפי השלטים של משרד התחבורה את צודקת.

<מרדכי כהן: בואו נעשה רגע סדר בנקודה הזאת, שלוש הרשויות האלה הבעיה שלהן שהן גובות יותר ממה שמותר להן על-פי התעריף המרבי, אבל עדיין אנחנו נדרשים לזמן הזה כדי שכל הרשויות האחרות ייערכו לשינוי.

מירי רגב: הבנתי מה שאתה אומר.

מירי רגב: מי גובה היום?

מירי רגב: 41 הרשויות שגובות הן אלה שבעצם בטבלה?

<מרדכי כהן: אלה שמופיעות.

מירי רגב: שבטבלה הזאת.

<מרדכי כהן: כן.

מירי רגב: כל הטבלה הזאת אלה הרשויות שגובות.

מירי רגב: יש לנו בעיה רק עם השלוש.

<מרדכי כהן: לא, יש לנו בעיה רק לגבי התעריף המרבי.

<מרדכי כהן: יש בעיה נוספת שמהרגע שקבענו שאנחנו מחשבים על-פי מטראז' כמו ארנונה, כל הרשויות שלא פועלות בצורה הזאת יצטרכו לעבור לשיטה הזו.

מירי רגב: אז למה קבעתם לפי מטראז'?

<מרדכי כהן: מכיוון שזה עושה יותר צדק.

מירי רגב: אתה רוצה בעצם לעשות את הצדק בין בתים גדולים לבתים קטנים.

<מרדכי כהן: ודאי.

מירי רגב: מנכ"ל השלטון המקומי, בבקשה.

מירי רגב: אחר כך היועצת המשפטית תגבה את המנכ"ל.

<שלמה דולברג: תודה, גברתי, אנחנו חושבים שזה רגע חשוב אחרי מספר קדנציות שהנושא הזה לא הוסדר, יש פה בעצם התחלה של הסדרה.

<שלמה דולברג: אנחנו רוצים בהחלט להביע הערכה למשרד הפנים שעשה פה עבודה - נכון שזה לא מושלם, נכון שצריך להמשיך לעקוב אחרי זה, אבל אנחנו בהחלט מבקשים את אישור הוועדה לתקנות האלה.

<שלמה דולברג: אנחנו חושבים שבחדר הזה לא צריך להגיד שלרשות המקומית יש זיקה ישירה לאזרח, האזרח מכיר אותה כמו בדברים אחרים, והאגרה הזאת - - -

מירי רגב: העיקר שאנחנו מעלים את האגרה אחרי הבחירות.

<שלמה דולברג: אני לא מתייחס לזה, ברשותך, גברתי, אני רק אומר, האגרה הזאת משקפת שירות מיוחד, אם האגרה הזאת לא תהיה הרשויות יאלצו להגיש בקשות לארנונה חריגה, וזה יתגלגל בסופו של דבר על אותו מקור.

<שלמה דולברג: עדיין אני חושב שזה נכון להעמיד את זה כשירות ייחודי מול אגרה ייחודית.

<שלמה דולברג: אנחנו מבקשים את האישור של הוועדה מהטעמים האלה, וכמובן ראוי לעקוב אחרי זה באופן תדיר ותכוף.

<שלמה דולברג: בבקשה, היועצת המשפטית.

<נועה בן אריה: אבקש להבהיר שתי נקודות.

<נועה בן אריה: ראשית, הנושא של גובה האגרה המקסימלי הוא אומנם איזשהו תוצר של הארכת הוראת השעה, אבל הארכת הוראת השעה לא נועדה לשרת את אותן רשויות שגובות יותר או פחות.

<נועה בן אריה: הארכת הוראת השעה נועדה לשרת את אותן רשויות שיש בתחומן חוק עזר שמאפשר להן את גביית אגרת השמירה, ובהיעדר הארכת הוראת השעה חוק העזר הזה פוקע.

<נועה בן אריה: ברגע שחוק העזר הזה פוקע קיימת אפשרות לרשות מקומית לרוץ ולחוקק חוק עזר, לתקן אותו, להעביר אותו את מסוכת האישורים הנדרשים, ואז לצאת לדרך.

<נועה בן אריה: ואילו ברשויות מקומיות שבהן אין תאריך תפוגה למועד הגבייה, הן ממשיכות לגבות כל עוד הוראת השעה חלה.

<נועה בן אריה: עכשיו אנחנו כבר אחרי פרק כזה - - -

מירי רגב: שנייה, נועה, יש הסתייגות מהיועץ המשפטי של הוועדה.

<נועה בן אריה: בבקשה.

<עידו בן יצחק: זה לא שחוק העזר פוקע.

<עידו בן יצחק: חוק העזר פוקע אם - -

<נועה בן אריה: סמכות הגבייה מכוחו של חוק העזר פוקעת.

<עידו בן יצחק: - - הוא לא עומד בתנאים שקבע שר הפנים.

<מרדכי כהן: נכון, אתה צודק.

<עידו בן יצחק: זה לא שכל החוק זה יוצא - - -

<נועה בן אריה: אבל אנחנו כבר יודעים שבמרבית - - -

מירי רגב: זה יחייב את אותן רשויות שלא פועלות על-פי הוראת העזר, על-פי התקנות של השר, לפעול על-פי התקנות של השר.

מירי רגב: אתם רוצים בעצם שאותן רשויות שלא פועלות על-פי תקנות השר ימשיכו.

מירי רגב: ניתן להן אישור מיוחד.

<נועה בן אריה: גברתי היושבת-ראש, אסביר.

<נועה בן אריה: הרי העניין של הקריטריונים והתבחינים שמאפיינים את הגבייה לפי חוק העזר שמשרד הפנים בנה עכשיו והתקנות מכוחן אלה דברים שכשהתחילו לחוקק את חוקי העזר ברשויות המקומיות הם לא היוו חלק מהפרמטרים, ובמרבית מחוקי העזר שקיימים היום הם גם היום לא מהווים חלק מהפרמטרים.

<נועה בן אריה: התוצאה היא שאנחנו לא יכולים להסתמך רק על הוראת הגבייה ולהאריך את התוקף שלה, אלא אנחנו כן נצטרך לבצע תיקונים בחוק העזר, וכעת אנחנו מדברים על 40 ומשהו רשויות מקומיות שאכן גובות.

<נועה בן אריה: אבל כשאנחנו מסתכלים על הרשויות שמעוניינות לגבות, ויש לא מעט כאלה שמשוחחות אתי ואומרות לי: אוקיי, ואנחנו צריכים גם לחוקק חוק עזר, - -

מירי רגב: ברור, כל רשות תרצה לגבות.

<נועה בן אריה: - - אז גם ההוראה השנייה שחקיקתה נדרשת בכזו חשיבות היא היא הגושפנקה שתאפשר להם לצאת לדרך ולחוקק חוק עזר בהתאם להנחיות משרד הפנים.

<נועה בן אריה: ודבר נוסף, הפרמטרים שנקבעו במסגרת הטבלה וקבעו את האגרה המרבית, אני רוצה לומר שגם השלטון המקומי היה שותף לתהליך העבודה סביב זה, צוות ההיגוי שסייע בידי "עדליה", החברה שעשתה את התחשיב הזה הוא צוות היגוי שכלל את מגוון הרשויות המקומיות, אלה שיושבות בקו התפר ובקווי - -

<נועה בן אריה: מאה אחוז, אז הן יבואו ויציגו לנו.

<נועה בן אריה: - - העימות, וברשויות הגדולות, הקטנות והמסכנות.

<נועה בן אריה: אנחנו בדיוק על הנקודה של להימנע מהמצב שאנחנו flat מעלים את הארנונה כתוצאה מחוסר היכולת לגבות, נתנו את כל התבחינים שדרושים לכל אחת מסוגי הרשויות האלה שיילקחו בחשבון.

<נועה בן אריה: וכשמדברים על תעריף מרבי, ואנחנו מכירים את זה גם מוועדת החוקה, אז המשמעות היא שכשאתה משכלל את הפרמטרים אתה יכול לגבות רק לפי הפרמטרים שאכן קיימים אצלך ברשות, ולא בהכרח רוביק דנילוביץ יגבה מחר 16 מיליון שקלים.

מירי רגב: נועה, אני לא רוצה שתהיה לו האופציה הזאת בכלל.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: חבר הכנסת דב חנין, לאחר מכן – ראש העיר של קריית-ביאליק דוקורסקי.

דב חנין: תודה רבה, גברתי יושבת-הראש, אני חושב שהצעת החוק הזו היא דוגמה מאוד מאוד חדה לשיטה מאוד פסולה שבה עובדים אתנו בכנסת בענייני חקיקה - מעבירים לנו הסדרים בלתי ראויים, לא סבירים, לא הגיוניים ולא נכונים, אבל אומרים לנו: לא נורא, זו הוראת שעה, אתה יודע, זה הכול זמני, זה אחר כך יתבטל, זה לא יקרה; אחר כך מביאים לנו את ההארכה של הדבר הזה, זו בסך הכול הארכה, זה נורא טכני, זה קצר, זה בכלל ארבע שורות פה, מה אנחנו מתווכחים.

דב חנין: אבל אנחנו מתבקשים היום, גברתי יושבת-הראש, להאריך הסדר שהוא בלתי סביר, בלתי הגיוני, אנטי חברתי ולא ראוי למדינה מתקדמת במאה ה-21.

דב חנין: הרי על מה אנחנו מדברים?

דב חנין: מבקשים מאתנו להאריך בארבע שנים את הסמכויות של הרשויות המקומיות להתעסק בענייני סדר ציבורי, וגם מבקשים מאתנו מנגנון לשנתיים של הסדרת אגרות.

דב חנין: שני הדברים האלה בעייתיים מאוד וצריך להתנגד להם, ולכן אני מציע לך, גברתי יושבת-הראש, לא לאשר את הצעת החוק הזאת.

דב חנין: קודם כול, מה פתאום רשויות מקומיות מתעסקות בסדר ציבורי?

דב חנין: זו התנערות של השלטון המרכזי מהחובה שלה.

מירי רגב: אבל אנחנו עכשיו לא מדברים על זה.

דב חנין: ודאי.

דב חנין: אנחנו מדברים על זה, זה סעיף 1, גברתי.

מירי רגב: אתה נכנס גם – הסדר - - -

דב חנין: סעיף 1 זו הארכה בארבע שנים - - -

מירי רגב: אנחנו נדבר על זה בשיטור המקומי לאחר מכן.

דב חנין: אני אומר, ההוראה הזאת - - -

מירי רגב: כן, בסדר, זה קשור, זה סעיף של הארבע שנים, בסדר.

דב חנין: זה ארבע שנים שאנחנו מתבקשים להאריך סמכויות, זה אפילו אולי במובן מסוים יותר גרוע מהשיטור העירוני.

דב חנין: פה נותנים לרשויות המקומיות את התפקיד להתעסק בעניינים של אלימות וסדר שזה הגרעין של המדינה.

דב חנין: מה זה מדינה?

דב חנין: ובר אומר: מדינה זה הארגון שיש לו את המונופול על האלימות.

דב חנין: אנחנו בעצם מפרקים את המדינה, מפרקים את מדינת ישראל, מעבירים חלק מהאחריות שלה לרשויות מקומיות.

דב חנין: רשויות מקומיות כמובן גם לא מסוגלות לטפל בתפקיד הזה, כי זה תפקיד משטרתי מובהק.

דב חנין: מה פתאום רשויות מקומיות מתעסקות בשיטור ציבורי?

דב חנין: אנחנו מדברים פה גם בחוק הבסיסי שאנחנו מתבקשים להאריך, אנחנו מדברים ממש על תפקידי ליבה של המשטרה, לא איזה משהו פריפריאלי.

דב חנין: זו ממש הפעלת כוח, ענייני סדר, ענייני ביטחון.

דב חנין: מה פתאום רשויות מקומיות מתעסקות בזה?

דב חנין: אני יודע את הקשיים שיש למשטרה, ואני בעד לתקצב את המשטרה ולחזק את התקצוב של המשטרה כדי שתהיה לנו משטרה בישראל שתוכל לבצע את עבודתה, אבל אני מקבל פה נתונים, גברתי יושבת-הראש, של למשל, רעננה, עיר מאוד ראויה - - -

מירי רגב: אתה מסתכל על הטבלה?

דב חנין: לא, אני לא מסתכל על הטבלה, אבל ברעננה יש סיירת ביטחון שכוללת גם סיירים חמושים, עובדים של חברת אבטחה, - -

<דוד דהאן: גם בנתניה.

דב חנין: - - אני שומע שגם בנתניה יש את הדבר הזה - פעולה משטרתית קלאסית, תופסים חשודים בעבירות רכוש, רודפים אחרי חשודים, מה זה?

דב חנין: בפרדסיה יש משטרה פרטית שמבצעת מארבים ומרדפים, זה ממש, גברתי יושבת-הראש, מתחיל להזכיר את לבנון עם שיטת המיליציות, כל אחד יש לו מיליציה פרטית, ראש מועצה יש לו גם מיליציה, והמיליציה הזאת עושה את עבודתה.

דב חנין: אגב, לפעמים עושים את עבודתם בצורה ראויה, לפעמים בצורה פחות ראויה, אבל מה פתאום מיליציות?

דב חנין: כל הנושא הזה נעשה בלי איזושהי בחינה מאוד רצינית ומעמיקה, בלי פיקוח, אין סייגים לפעילות של הרשויות המקומיות, אין גבולות - - -

מירי רגב: סייגים יהיו, כי השר יתקין תקנות על כל הסייגים.

דב חנין: אין, עדיין אין, אנחנו לא מכירים אותם.

מירי רגב: בסדר, תראה, אני חייבת להגיד שוב, אמרתי בתחילת דברי, אני גם מאוד לא אוהבת את המהלך שנעשה עד עכשיו.

מירי רגב: אבל בכל זאת, הגיע שר פנים חדש, כן ניסה לעשות פה - - -

דב חנין: אז למה להאריך לו בארבע שנים?

דב חנין: אולי להאריך לו בשנה.

מירי רגב: בסדר, אז נדבר.

דב חנין: אולי נאריך לו בשנה כדי שבאמת שר הפנים החדש שהוא שר מאוד נמרץ, גברתי יושבת-הראש, יכול להיות שבאמת אם יאריכו לו את זה בשנה הוא יעשה סדר בעניין הזה.

דב חנין: ארבע שנים – כל הקדנציה שלו היא פחות מארבע שנים.

מירי רגב: דב חנין, הבנתי.

מירי רגב: משפט סיכום כי אמרתי, ברבע לאחת-עשרה מצביעים.

דב חנין: אני עובר לנושא השני, גברתי יושבת-הראש.

דב חנין: הנושא השני מחבר את אי-הסבירות שבהפעלת הכוח הזה בידי הרשות המקומית לחוסר הצדק החברתי שיש בדבר הזה.

דב חנין: מה זה כל המנגנון הזה של האגרות?

דב חנין: זה אומר בעצם, הזכרתי את רעננה - עיר מסודרת, רשות מקומית עשירה, מסוגלת להפעיל משטרה פרטית והיא מפעילה משטרה פרטית.

דב חנין: מה יעשו בשפרעם?

דב חנין: התקציב בשפרעם כנראה לא מי יודע מה, אין להם כסף, אז הם מוציאים את המשטרה הפרטית משפרעם כי היא לא מסוגלת לממן את זה.

דב חנין: המצב האמיתי הוא, גברתי יושבת-הראש, שדווקא בערים עניות יותר הבעיות של הסדר הציבורי יותר חריפות, דווקא שם צריך יותר פתרונות, לא פחות פתרונות, אבל הגענו למציאות הפוכה.

מירי רגב: דב, הנאום שלך הסתיים, הבנתי את מה שאתה אומר.

מירי רגב: משפט סיכום.

דב חנין: משפט סיכום.

דב חנין: אני מציע, גברתי יושבת-הראש, לדחות את שני הרעיונות האלה, גם את הרעיון של הפרטת הכוח, כוחות השיטור בענייני סדר ציבורי לרשויות המקומיות, ובוודאי לדחות את הרעיון שאומר שמדינת ישראל תהיה ישראל הראשונה עם פתרונות נהדרים כי הרשויות המקומיות עשירות, וישראל השנייה והשלישית ששם לא יהיו פתרונות, כי לרשות המקומית אין כסף.

מירי רגב: דב, תודה רבה.

מירי רגב: ראש עיריית קריית-ביאליק, בבקשה.

מירי רגב: לאחר מכן – חבר הכנסת עמאר, ולאחר מכן – נציג משטרת ישראל.

<אלי דוקורסקי: אנחנו כמובן, ראשי הרשויות, מבקשים לאשר את החוק הזה, קשה לי לראות אותנו כרשות מקומית יכולים להפעיל את כל המערך הזה שאנחנו מקיימים היום בלעדי חוק העזר הזה והארכת תוקף החוק.

<אלי דוקורסקי: צריך להבין שהאגרה הזאת לא מממנת את כל העלויות שלנו, אנחנו עוד מוסיפים משלנו, ואנחנו עושים את זה בצורה מאוד מאוד מידתית.

<אלי דוקורסקי: אגב, בקריית-ביאליק קבענו בחוק העזר שלנו שאדם, למשל, שזכאי ל-70% בארנונה זכאי גם ל-70% הנחה גם באגרת השמירה.

<אלי דוקורסקי: השירות הזה זה שירות שניתן 24 שעות ביממה, שבעה ימים בשבוע לתושבים.

<אלי דוקורסקי: יכול להיות שהרציונל שמדבר עליו חבר הכנסת חנין הוא רציונל מצוין, אבל זה לא קורה בפועל.

<אלי דוקורסקי: נכנסנו כאן וממלאים ואקום שנוצר, של צורך לתת לתושבים שלנו בערים, ומדובר בלא מעט רשויות מקומיות, את השירותים של האבטחה.

<אלי דוקורסקי: מאז שאנחנו מפעילים באזור התעשייה, למשל, את שירותי האבטחה, הפריצות לפי נתוני המשטרה פחתו ב-70%, העבריינות בעיר, בפשיעה ברחבי העיר פחתה.

<אלי דוקורסקי: אם לא יאושר החוק הזה לא נוכל להוסיף לתת לתושבים שלנו את השירות הזה, וזה צורך שמתבקש, והעובדה שרשויות מקומיות רבות עדיין מחכות לאישור הזה כדי להיכנס לדבר הזה, הן מבינות את הצורך הזה.

<אלי דוקורסקי: ואני מבקש ופונה לוועדה לאשר את הארכת החוק כפי שמבקשים ומציעים כאן שר הפנים ומשרד הפנים.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: חבר הכנסת עמאר, ולאחר מכן – נציג משטרת ישראל קלוד גוגנהיים.

חמד עמאר: גברתי היושבת-ראש, מפריע לי דבר אחד כאן, וכבר הזכיר את זה חבר הכנסת חנין, מתוך 42 יישובים אני בטוח שאין אף יישוב דרוזי אחד שנמצא שם, אני לא רוצה להגיד אף יישוב מיעוטים כי לא בדקתי את זה, גם לא יכנסו אף יישובי מיעוטים שם.

חמד עמאר: לא יכול להיות מצב כזה שאנחנו – יש תפקיד של המשטרה, יש למשטרה תפקידים - לשמור על הסדר הציבורי, אני חושב שזה אחד התפקידים החשובים של המשטרה - - -

מירי רגב: זה השר שלך, לא?

מירי רגב: השר שלך אמור להיות אחראי על זה, לא?

חמד עמאר: על החתימה?

מירי רגב: לא, השר שלך אמור לשמור על הסדר הציבורי במשטרה, לא?

חמד עמאר: בדיוק.

חמד עמאר: אני לא מייצג את השר כאן, אני מייצג את עצמי.

מירי רגב: אה, לא, רק אמרתי, חשבתי שהשר - - -

חמד עמאר: נבחרתי על-ידי ציבור, לא נבחרתי על-ידי השר.

מירי רגב: רק לוודא שהשר - - -

חמד עמאר: לא, אני רק מעדכן אותך, גם את לא נבחרת על-ידי ראש הממשלה.

מירי רגב: זה ברור.

חמד עמאר: את נבחרת על-ידי הציבור שבחר בך, ואני אותו דבר.

מירי רגב: כן.

חמד עמאר: נבחרתי על-ידי הציבור.

חמד עמאר: זו פעם אחרונה שאשמע דבר כזה.

חמד עמאר: לא מעניין אותי מי השר, אני מייצג את הציבור שבחר בי.

מירי רגב: מצוין.

חמד עמאר: תודה על ההערה.

חמד עמאר: אני בטוח שמי שצריך לשמור על הסדר הציבורי זה המשטרה, ולא מעניין אותי מי השר שיושב שם עכשיו, זו תפקידה של המשטרה, זה לא תפקידו של ראש עיר שיש לו יישוב חזק.

חמד עמאר: לא יכול להיות מצב כזה שאנחנו, מדינת ישראל של 2013, יישוב בפריפריה שחלש לא תהיה לו את האפשרות שיהיה לו שיטור ושמירה.

חמד עמאר: עוד מעט נאשר שיטור עירוני - הגעתי עכשיו, חשבתי שאנחנו דנים עכשיו בשיטור העירוני - - -

מירי רגב: לא, שם נשמע למה שפרעם לא הצליחה, זה מעניין לשמוע.

חמד עמאר: בדיוק.

חמד עמאר: בגלל שאין כסף, - -

מירי רגב: תכף נשמע למה - - -

חמד עמאר: - - ואין למועצה לממן את הכסף הזה, ואין לה את היכולת לממן את הנושא הזה.

חמד עמאר: לכן, אני חושב, אם אנחנו כבר הולכים על הוראת שעה צריך להגביל את הזמן, זה לא בארבע שנים זה בשנתיים, להוריד את זה לשנתיים.

חמד עמאר: נכון שיש יישובים חזקים ורוצים את זה לארבע שנים.

חמד עמאר: לא ראיתי את התקנות של השר, ועכשיו הבנתי שאין עדיין תקנות של השר, לכן אישרנו את זה בקדנציה הקודמת, לא נאשר את זה עוד פעם לארבע שנים.

חמד עמאר: מה שאני מציע ומציג לך - ללכת לשנתיים, לא לארבע שנים, לאשר את הדבר הזה לשנתיים, ואני אתמוך בשנתיים כי אני רוצה לראות תקנות, ואני רוצה לראות בתוך השנתיים האלה שאולי עוד יישובים חלשים יכנסו לזה, אבל אני לא תומך בארבע שנים.

מירי רגב: משטרת ישראל, ולאחר מכן – חברת הכנסת רינה פרנקל.

<קלוד גוגנהיים: רק בעקבות הערותיו של חבר כנסת חנין וגם הערות שלך, אנחנו לא רואים את החוק הזה כחוק שבא להעניק סמכויות אכיפה.

מירי רגב: נכון.

<קלוד גוגנהיים: אני רוצה להדגיש את ההבהרה הזאת, למרות - - -

<בועז רקוץ': אילו סמכויות?

מירי רגב: שקט, בבקשה.

<בועז רקוץ': לא שמעתי אילו סמכויות.

מירי רגב: אני מבקשת לא להתערב במהלך הדיון.

<בועז רקוץ': לא שמעתי באילו סמכויות מדובר.

<קלוד גוגנהיים: מדובר בחוק שהוא פיסקלי בעיקרו, גם אם נאמר בדברי ההסבר שיש כאן עניין של סמכויות, אז אני רוצה להבהיר, אין הכוונה כאן לסמכויות אכיפה במובן של סמכויות מעצר או סמכויות עיכוב.

מירי רגב: כן, זה ברור.

<קלוד גוגנהיים: אלא אך ורק על סמכויות גבייה.

<קלוד גוגנהיים: אין לי יותר מה להוסיף.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: חברת הכנסת רינה פרנקל, ולאחר מכן – אבנר ממיתר, ואנחנו עוברים להצבעה.

<קריאות: - - -

מירי רגב: חברים, אני מבקשת שיהיה פה שקט.

חמד עמאר: לשמור על הסדר הציבורי - - -

רינה פרנקל: קודם כול, אני חושבת שהצעת החוק הזאת מאוד חשובה וצריך לתת לאזרח את תחושת הביטחון.

רינה פרנקל: אבטחה זה דבר מאוד חשוב ובשום פנים ואופן אני חושבת שזה לא במקום תפקיד המשטרה, זה בנוסף, והאזרחים צריכים לדעת שיש להם על מי לסמוך.

רינה פרנקל: אני מאוד תומכת בהצעת החוק הזאת וחושבת שזה בשום פנים ואופן לא בא במקום תפקידים של שום משרדים אחרים כמו המשטרה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: אבנר, ולאחר מכן אחרונת הדוברים, ואנחנו עוברים להצבעה, חברת הכנסת תמר זנדברג.

מירי רגב: אבנר, בבקשה.

<אבנר בן גרא: קודם כול תודה על רשות הדיבור.

<אבנר בן גרא: בתור יישוב שיושב 700 מטר מגדר המערכת, אני רוצה לחדד שאצלנו יחידת השמירה היא כפי שנאמר כאן, היא לא מבצעת שום עבודה במקום המשטרה, היא מבצעת בסך הכול ארבע פעולות מרכזיות: 1.

<אבנר בן גרא: המוקד; 2.

<אבנר בן גרא: סיור בתחומי היישוב; 3.

<אבנר בן גרא: אבטחה בש"ג בלילות; 4.

<אבנר בן גרא: אבטחה במוסדות החינוך.

<אבנר בן גרא: אין לנו סמכויות שיטור, אין לנו סמכויות עיכוב, אין לנו סמכויות למרדפים וכיוצא בזה.

<אבנר בן גרא: אנחנו פשוט מגבירים את תחושת הביטחון האישי, ואם חלילה קורה משהו מהגדר, אז יש לנו גם כן איזושהי כיתת כוננות.

<אבנר בן גרא: ולא צריך להרחיב על זה שהגדר 350 מטר מכיוון סנסנה כבר פרוצה במשך שנים ואף אחד לא עושה עם זה כלום.

<אבנר בן גרא: אנחנו גובים סדר גודל של 1.8 במיליון בשנה שהולכים כולם עד השקל האחרון לפעולות שהזכרתי, וזה גם בר בדיקה.

<אבנר בן גרא: ולכן, אנחנו בהחלט תומכים בהארכת הוראת השעה שנוכל לגבות עוד שנתיים.

<אבנר בן גרא: תודה, מירי.

מירי רגב: אבנר, משפט אחרון, פשוט היא הפריעה לי ורד, היועצת המשפטית תמיד מפריעה לי.

<אבנר בן גרא: אמרתי שאנחנו מבקשים להאריך את הוראת השעה מכיוון שלגבינו זה פשוט מכת מוות על יחידת האבטחה, לא נוכל לתת שירותים וזה לא במקום המשטרה, זה במקביל וזו סאגה אחרת לגמרי.

מירי רגב: תמר זנדברג אחרונת הדוברים, ואנחנו עוברים לשינויים ולהקראה מחודשת של החוק.

תמר זנדברג: תודה, גברתי, אני לא רוצה להתייחס בכלל לשאלת הסמכויות שנדון עליה בדיון הבא.

תמר זנדברג: אני רוצה להתייחס אך ורק לשאלת הגבייה.

תמר זנדברג: אני מצטרפת לדברים שאמר חבר הכנסת דב חנין לגבי הפער שזה ייצור בין רשויות חזקות לחלשות.

תמר זנדברג: אני רוצה להוסיף לגבי כלל הרשויות, אנחנו כאן בוועדה מקיימים הרבה מאוד דיונים בנושאי השלטון המקומי.

תמר זנדברג: השלטון המקומי יש לו הרבה מאוד עיוותים, בעיות וכו', במיוחד בתחום של הטלת סמכויות ללא שיפוי, כלים וכו' מהשלטון המרכזי.

תמר זנדברג: נתקלנו בזה במקרים של שירותי הדת במועצות האזוריות ונתקלנו בזה באלף ואחד מקרים.

תמר זנדברג: אני לא מבינה איפה מצעד ראשי הרשויות כאן שמבקשים לגבות היטלים בשביל לתת חינוך יותר טוב, בשביל לתת שירותי בריאות בחלק מהרשויות שגובות את הדברים האלה.

<קריאות: - - -

מירי רגב: לא, לא להגיב.

מירי רגב: סליחה, לא להגיב, תנו לה בבקשה לדבר.

תמר זנדברג: אנחנו כל הזמן שומעים, ובצדק, ואנחנו מגבים את השלטון המקומי ועומדים לימינו בכך שהוא לא יכול להיות – אומרים כאן:

תמר זנדברג: הפרה החולבת, הוא לא יכול לגבות מהתושבים שלו מעבר למקורות התקציביים שעומדים לרשותו, במיוחד, וכאן אני נוגעת קצת בנושא הסמכויות, בדברים שהם בסמכות באמת בלעדית, וצריכה להישאר ככה, של המדינה.

תמר זנדברג: אז אני לא מצליחה להבין איך בשם הביטחון והאבטחה יש זליגה מהכלל הזה שבו אנחנו במו ידינו נותנים לגבות עוד ועוד כסף מהתושבים של הערים באמצעות הערים, כדי לתת משהו שמדינה צריכה לספק אותו בין אם באמצעות המשטרה ובין אם באמצעות כל גוף ממשלתי אחר.

תמר זנדברג: בקיצור, אני חושבת, כמובן בהקשר לסמכויות, אבל גם בלי קשר, גביית ההיטל הזה לא צריכה להתקיים, ושירותי האבטחה צריכים להינתן על-ידי המשטרה והרשויות הממשלתיות שצריכות להידרש לכך.

תמר זנדברג: תודה.

מירי רגב: אני רוצה רגע לסכם את האמירות כאן ולהקריא את הצעת החוק, וכמובן, מנהלת הוועדה, צריך לראות כאן למי יש זכות הצבעה ולמי לא.

מירי רגב: אני מתחילה קודם כול עם אמירה כללית, ואני רוצה שזה יהיה רשום לטובת הפרוטוקול, שאני מודה לשר הפנים על כך שהוא סוף סוף הסדיר סוגיה שלצערי משרד הפנים נרדם בה בשמירה.

מירי רגב: ואין מה לעשות שכשמגיעים ומתחילים להסדיר סוגיה אז יש כל מיני מתחים.

מירי רגב: אבל סוף סוף נוכל באמת לתת מענה אמיתי לאותן אוכלוסיות חלשות בעיר מסוימת, שעד היום משלמות יותר ממה שהן צריכות לשלם.

מירי רגב: הדבר השני, אני לא אוהבת את זה שמחליפים את המשטרה.

מירי רגב: אם הייתי יכולה היום לקחת את כל מי שמתעסק עם הנושא של פיקוח עירוני ולהעביר את התקציב למשטרת ישראל, שמשטרת ישראל יעשו את זה, זה תפקיד המשטרה לעשות את זה.

<ערן דוידי: ברור.

מירי רגב: אני מתארת לעצמי שגם אתה, הנה, אני רואה שמרדכי, גם הוא היה שמח, כי הוא עוד לא - - -

<מרדכי כהן: מאוד שמח.

מירי רגב: עוד לא עברת קורס צוערים אתה אומר, אבל עם זאת, כרגע המציאות היא כזאת.

מירי רגב: דרך אגב, נקיים על זה דיון בצורה מסודרת, על הקשר בין הרשויות המקומיות לבין משטרת ישראל, איפה צריך לעבור הקו הדק הזה של מה בתפקיד המשטרה ומה בתפקיד הרשויות המקומיות.

מירי רגב: אבל את הדיון הזה לא נפתח עכשיו פה, כרגע אנחנו צריכים לתת מענה לאותן רשויות שנתנו מענה נקודתי לבעיות הביטחון, משום שמשרד הפנים לא נתן להן את הגיבוי הם התחילו לעשות מהלך מסוים והן לא צריכות לסבול מזה.

משה זלמן פייגלין: המשרד לביטחון פנים התכוונת.

מירי רגב: החוק הזה הוא חוק בעייתי כרגע כפי הוא משום שהתחשיב – ופה אני אומרת את זה לערן עוזר השר – אני מבקשת כמה דברים שיועברו וגם יתוקנו לקראת ההערכה הבאה: 1.

מירי רגב: הצגת התחשיב העדכני והמדויק לא ברור לי, הפערים מאוד מאוד גבוהים.

מירי רגב: אני לא רוצה לתת את המקסימום, כי כשאתן מקסימום לראש עיר הוא ינצל את זה ויגיד: אני פועל על-פי החוק.

<ערן דוידי: אבל החוק קובע שצריך סכום מרבי.

מירי רגב: בסדר, אז איך הגעתם לסכום המרבי הזה - - -

מאיר שטרית: מה הסכום המרבי?

מאיר שטרית: מהו?

מירי רגב: לא, מאיר, סליחה, הגעת באיחור.

מאיר שטרית: רק לשאול מהו הסכום המרבי.

מירי רגב: יש כאן טבלה, הסכום המרבי לכל עיר הוא אחר.

<מרדכי כהן: יש תחשיב, מאיר.

מאיר שטרית: אה, הוא שונה.

מירי רגב: יש בסיס מקדמים ועל-פי זה אתה - - -

מירי רגב: אני לא אוהבת את הסכום המרבי.

מירי רגב: היום לדוגמה, סתם נתתי דוגמה הבוקר שבבאר-שבע יכולים לגבות 16 מיליון שקלים, היום הם גובים, בוא נניח 2 מיליון שקלים - הפערים עצומים, ואני רוצה להבין איך נעשה התחשיב הזה, זה אחד.

מירי רגב: 2.

מירי רגב: אני רוצה שתהיה תקנה ברורה לקביעת עקרונות ברורים לחוקי העזר והתקנות עצמן, החוק חייב את שר הפנים, הוצאתם בתקנות ואת הנושא השני בחוזר מנכ"ל.

מירי רגב: צריך לקחת את הדברים של חוזר המנכ"ל ולשים את זה בתקנות מסודרות.

<ערן דוידי: למה?

מירי רגב: כי זה מה שהחוק חייב.

<ורד קירו-זילברמן: אני יכולה לפרט.

מירי רגב: ורד היועצת המשפטית.

<ורד קירו-זילברמן: בעיקרון אני רק קצת אבהיר.

<ורד קירו-זילברמן: התקנות שהעניקו את הסמכות לרשויות המקומיות מאוד צרות ומצומצמות ולמעשה לא עונות על הוראת החוק, כמו שאמרה יושבת-הראש.

<ורד קירו-זילברמן: בחוזר המנכ"ל שיצא במרס 2013 יש פירוט מאוד יפה ומאוד מסודר וסדור לגבי נושאים רבים כמו הקמת קרן ייעודית - - -

מירי רגב: תכניס את זה לתקנות פשוט.

<מרדכי כהן: זה ייעודו של חוזר מנכ"ל – לפרט.

מירי רגב: סליחה, תנו לה.

<ורד קירו-זילברמן: מדברים פה באמת על הטלה של היטל בהיקפים מאוד גדולים, כמו שאמרה יושבת-הראש וכמו שהראו הנתונים שלכם, מן הראוי שאמות המידה - כפי שגם קבע החוק - ייקבעו בצורה שקופה בתקנות שהמדרג הנורמטיבי שלהם הוא כזה שמקשה על השינוי שלהם, מחוזר מנכ"ל אפשר לסטות, חוזר מנכ"ל אפשר לשנות.

<ורד קירו-זילברמן: יש פה מספר עקרונות שראוי שיהיו בתקנות.

מירי רגב: מרדכי, החוק קבע תקנות, כבר שמתם את זה בחוזר מנכ"ל, מה הבעיה?

מירי רגב: אין שום בעיה, ערן, עזוב, אני נותנת לכם זמן.

<ערן דוידי: שני הדברים שקופים, הכול באתר.

מירי רגב: אז הכול שקוף ובאתר, תעבירו את זה לתקנות - מחר יתחלף מנכ"ל, יחליט על חוזר אחר.

מירי רגב: תקנות - - -

<אורית מלמד: גם תקנות אפשר לשנות.

<עידו בן יצחק: גם החוק שקוף, אין בעיה.

מירי רגב: גם החוק שקוף, ויש כאן היבטים - - -

<מרדכי כהן: גם תקנות ניתן לשנות.

מירי רגב: מרדכי, תשימו את זה בתקנות, במילא כבר הכנתם את זה בחוזר מנכ"ל, אז מה הבעיה?

מירי רגב: אמרתם דבר נכון, אז אמרתי: 1.

מירי רגב: הצגת תחשיב עדכני ומדויק; 2.

מירי רגב: קביעת עקרונות ברורים לחוקי העזר; 3.

מירי רגב: התחשבות ברשויות החלשות, ופה צריך לראות איך התחשיב הזה נותן ביטוי ומתחשב ברשויות החלשות; 4.

מירי רגב: ואמר פה נכון, חבר הכנסת עמאר, זה יישובי המיעוטים, איך בעצם בטבלה הזאת כולה אין יישוב מיעוטים אחד.

מירי רגב: מנכ"ל השלטון המקומי, האינטרס שלכם זה לדאוג שגם היישובים של בני המיעוטים יוכלו להיכנס לתוך הטבלה הזאת.

<שלמה דולברג: ברור.

מירי רגב: אז בבקשה יחד עם משרד הפנים תוודאו שהם יכנסו.

מירי רגב: לאור ההערות שנשמעו כאן אנחנו עוברים להצבעה ואני מבקשת שקט.

מירי רגב: בשל ההערות שנשמעו כאן ועקב כך שדעתנו לא נוחה מהמצב הקיים נלך על שנה מעבר ושנתיים לחוק עצמו.

<מרדכי כהן: שנתיים מעבר - - -

מירי רגב: שנה מעבר ושנתיים לחוק עצמו.

<מרדכי כהן: שנתיים מעבר ושנה – זה לא מעשי.

מירי רגב: זה מעשי מאוד.

<מרדכי כהן: לא מעשי מבחינתנו - - -

<נועה בן אריה: חברת הכנסת רגב, זה לא מעשי, מכיוון שעד שרשויות מקומיות שולחות את הודעות החיוב - - -

<קריאות: - - -

מירי רגב: שקט רגע.

<מרדכי כהן: לפני רגע אמרת שאת רוצה לעודד רשויות להיערך לקראת זה, - -

מירי רגב: - - -

<מרדכי כהן: - - אם אנחנו רוצים באמת ללכת לקראת הרשויות – שנתיים, קצרי לחצי את הוראת השעה, בסדר, אבל לא את המעבר.

<קריאות: - - -

<ערן דוידי: המעבר זה שטויות.

<אורית מלמד: אם אפשר רק להסביר על התהליך, זה לא משהו שאפשר לעשות אותו מהיום למחר.

<אורית מלמד: כל רשות צריכה לבחון את חוק העזר הקיים שלה, לראות אם הוא מתאים, הוא לא מתאים, לעשות תהליך, להגיע למשרד הפנים - - -

<קריאה: התקנות אושרו ב-2013.

<קריאה: אבל אנחנו מדברים מהיום.

<קריאות: - - -

מירי רגב: לא, אבל הם לקחו תקציבים, הם שמו תקציבים – סגרו אותם.

<קריאות: - - -

<אורית מלמד: מדובר בחוק עזר.

<אורית מלמד: אבל לא היו קריטריונים, חוזר המנכ"ל פורסם ביוני, זה לוקח זמן להיערך - - -

<נועה בן אריה: לא, זה לא בסדר, זה כוח-אדם, זה ניידות, זה ציוד, זה דברים שעולים המון כסף בשביל שנה.

<מרדכי כהן: בסופו של דבר תזמני אותנו ותבואי בטענות שלא אפשרנו לרשויות, בעיקר לחלשות, אז אנחנו רוצים לעשות את זה בצורה מעשית.

<עידו בן יצחק: למה מינואר עד עכשיו אגב לא - - -

<נועה בן אריה: זה לא מעשי, במחילה מכבודכם, זה לא מעשי, לא בהצטיידות ורכש, לא בכוח-אדם.

<אורית מלמד: זה חוזר מנכ"ל.

<מרדכי כהן: החוק לא מתייחס לחוזר מנכ"ל.

<מרדכי כהן: אז מה עכשיו אתה אומר?

<מרדכי כהן: שמכיוון שחוזר המנכ"ל פורסם באיחור נעניש את הרשויות?

חמד עמאר: אני רוצה להגיד מה ההיגיון, הוא אמר לך למה לא היו תקנות מינואר עד היום - - -

מירי רגב: אז מה נעשה?

מירי רגב: כל הפקידים נשארים בתפקידם והכנסת עכשיו צריכה לחוקק חוק בגלל שאיזשהו פקיד שכח את תפקידו, זה נראה לכם הגיוני?

מירי רגב: כי הגיע שר עכשיו שסוף סוף לקח את כל החוקים ואמר מה התקנות שצריך להצמיד להן, ועכשיו הוא באטרף לעשות את זה גם עם הווד"לים וגם עם דברים אחרים.

<מרדכי כהן: ואנחנו שמחים על כך.

מירי רגב: ואנחנו הכנסת צריכים לבוא, להצדיע לימין ולאשר תקלה של פקיד שלא הבין שהוא צריך להתקין תקנות, זה נראה הגיוני?

<מרדכי כהן: ועכשיו אנחנו אמורים לסייע לרשויות האלה לעבור את כל התהליך הזה שהוא לא תהליך פשוט, חקיקת עזר ברשות המקומית, אם זה יהיה - - -

מירי רגב: מה זה לא פשוט?

מירי רגב: תזמין את המועצה, תחוקק חקיקת עזר.

<מרדכי כהן: לא, זה לא כך, זה לא.

<נועה בן אריה: זה לעשות חקיקה אגרתית, היא מחייבת אישור תחשיב, היא לוקחת זמן.

<קריאות: - - -

מירי רגב: אבל הם עשו את התחשיב, ערן.

<קריאות: - - -

<ערן דוידי: זה על שנתיים, לא מדברים פה על ארבע שנים.

<ערן דוידי: הם לקחו את זה בחשבון, עכשיו משנים להם את התחשיב.

<נועה בן אריה: פעם אחת, אבל לוקח המון שנים לאשר אגרה.

מאיר שטרית: אפשר מילה?

מירי רגב: אני כבר נותנת לך לדבר.

מאיר שטרית: אני רוצה לעזור לך.

מירי רגב: חבר כנסת שטרית, בבקשה.

מאיר שטרית: כל מה שרציתי לומר הוא שאם רוצים להאיץ תהליך, יש דבר נורא פשוט - משרד הפנים יכול לעשות חוק עזר לדוגמה וכל רשות יכולה לאמץ אותו, לא צריך שום הליך, זה לוקח בדיוק שתי דקות.

<אורית מלמד: זה לא עונה על השאלה שלנו.

מאיר שטרית: ואז תקצר את התהליך בצורה דרסטית.

<מרדכי כהן: חבר הכנסת שטרית, גם את זה אנחנו עושים.

<נועה בן אריה: זה ייקח יותר משנה.

<מרדכי כהן: אני יכול לתת לך דוגמאות מתחומים אחרים.

מאיר שטרית: אם רשות לא רוצה אתה לא יכול להכריח אותה - לא רוצה, לא צריך.

<מרדכי כהן: אבל אתה לא יכול למנוע ממנה לחוקק חוק לא על-פי אותו מסלול ירוק שאתה מציע.

מירי רגב: מאיר, מה שהוא אומר, אותן רשויות שהגדילו ראש – ונמצא פה במקרה אחד מהם, נניח שהוא דוקורסקי, ועוד אחרים שלא יכלו להגיע היום ודיברו אתי בטלפון – אותן רשויות, משום שלא היה להן דברים ברורים ומשום שהנושא הזה לא היה מוסדר, הם עשו את התכנונים שלהם מבחינה תקציבית לשנתיים מראש.

מירי רגב: עכשיו מה אתה אומר?

מירי רגב: אתה אומר: בוא נשנה להם עכשיו את כללי המשחק תוך כדי משחק.

מירי רגב: הם כבר נערכו מבחינת תקציב מסוים - - -

מאיר שטרית: אני לא אומר, את אומרת.

מירי רגב: מה שאנחנו אומרים: לא נאשר להם את זה, נשנה להם את הסדר שהם קבעו מבחינה תקציבית, ובעצם בזה שאנחנו מאפשרים להם את זה לשנה - הוא אומר שהוא לא יכול לעמוד ביעדי התקציב שלו.

<דוד דהאן: בגלל החקיקה שלהם, הוא אומר.

מאיר שטרית: תקציב של הרשות מאושר משנה לשנה, תקציב הרשות מאושר כל שנה מחדש.

<מרדכי כהן: הפרוצדורה זה מה שמטריד אותנו.

<מרדכי כהן: גם אם יהיה חוק עזר לדוגמה, בסופו של דבר הרשות צריכה לעשות את התחשיב הפנימי שלה, זה דורש זמן, אנחנו מכירים את זה.

<מרדכי כהן: ההפך, דווקא מתוך רצון להקל על הרשויות, ללוות אותן, לצמצם את הפער בין רשויות.

<מרדכי כהן: כי מה יקרה במצב הזה?

<מרדכי כהן: החזקות, הטובות יודעות לעשות את זה, חלשות יידרשו לעזרה שלנו.

מירי רגב: למה לא עשית את זה לפני שלוש שנים?

מירי רגב: למה לא ליווית אותן?

<מרדכי כהן: לפני שלוש שנים לא הייתי במשרד הפנים.

מאיר שטרית: הם לא יעשו את זה, החלשות לא יעשו את זה כי אין להן כסף.

מאיר שטרית: הן בקושי גובות מסים ומים, איך יגבו את זה?

<מרדכי כהן: תהיה מופתע שגם ברשויות החלשות יש צורך בזה, וחלקן גובות את זה.

מאיר שטרית: צורך יש, רק הן לא גובות את הכסף.

יפעת קריב: כבוד היושבת-ראש, צריך לזכור שאנחנו גם בדיוק נכנסנו אחרי תקופת בחירות, מרבית ראשי הרשויות עדיין לא הושבעו, רק יושבעו במה שנקרא בחודש הקרוב.

יפעת קריב: הם לא נכנסו בכלל לעבוד - אם יש ראש רשות חדש, עד שהוא יכנס לעניינים, עד שהוא יבין, צריך לתת להם את הזמן כדי לא להכשיל אותם.

רינה פרנקל: אנחנו נותנים יותר מדי זמן לכל פעולה, באמת.

תמר זנדברג: כן, גם לא שזו אחריות מיניסטריאלית, התחלף תפקיד, - - - ראשי ערים, זה לא יכול להיות שכל מה שהיה נמחק ואיננו וכל פעם מתחילים מחדש, אנחנו אומרים את זה גם לעצמנו.

תמר זנדברג: יש איזה - - -

<קריאות: - - -

<מרדכי כהן: לא נמחק.

<מרדכי כהן: סוף כל סוף נעשה סדר, אז לא לברך על הסדר?

תמר זנדברג: יש איזה למידה מצטברת, אבל זה - - -

<מרדכי כהן: נעשה סדר, אז לא לברך על הסדר?

תמר זנדברג: אתה רואה את זה מהמקום הזה.

תמר זנדברג: אנחנו כאן בוועדה שבוע אחרי שבוע יושבים במקרים שבהם לא נעשו דברים, אנחנו כאילו מתחילים מחדש, וכל פעם אומרים: אבל סוף סוף עושים סדר, סוף סוף, סוף סוף.

<קריאות: - - -

תמר זנדברג: זה לא יכול להיות, זה כבר 60 שנה, הסוף סוף הזה כל שנה-שנתיים מחדש.

<מרדכי כהן: המצב ההפוך יותר טוב?

<מרדכי כהן: מ-2000 עד – יותר טוב המצב הקודם?

<קריאות: - - -

תמר זנדברג: אבל אתם רואים רק את זה, זו מכת מדינה.

<קריאה: אבל יש בעיה - - -

תמר זנדברג: אז אולי נפתור אותה הפעם.

<שלמה דולברג: גברתי היושבת-ראש, אני רק רוצה להפנות תשומת לב, חברי הכנסת, ושר הפנים לשעבר יודע את זה טוב ממני, לחוקק חוק עזר במשרד הפנים - - -

מאיר שטרית: זה תלוי במשרד הפנים.

<שלמה דולברג: אדוני יודע שלחוקק חוק עזר במשרד הפנים, כולל תחשיבים, כולל חברות כלכליות, כולל כל הפעילויות לוקח במקרה הטוב שנתיים.

מאיר שטרית: אני לא מקבל את זה.

<שלמה דולברג: אני אומר את זה כעובדה, אני יכול להוכיח את זה לוועדה.

<קריאות: - - -

מאיר שטרית: אני אומר לך כמי שהיה שר הפנים, אצלי חוק עזר שהגיע על שולחני באותו יום הוא נגמר, לא שנתיים, יום אחד.

דב חנין: אם החוק חשוב - - -

<שלמה דולברג: אני יכול להוכיח את מה שאני אומר, ולכן ההצעה שלנו היא לעשות הוראת מעבר לפחות לשנתיים, כי אחרת לאף אחד לא תהיה אפשרות לממש בעצם את השינוי.

רינה פרנקל: גם שלוש וגם ארבע שנים.

<אורית מלמד: אני רוצה להסביר על תהליך בדיקת חוקי העזר.

<אורית מלמד: קודם כול מדובר בתהליך ארוך במועצה עצמה, ברשות במקומית עצמה, זה תהליך שלוקח זמן מבחינת העבודה הכלכלית, לעבור במועצה, ניסוחים ועד שזה מגיע למשרד הפנים.

<אורית מלמד: דווקא בגלל האחריות שלנו וחובת הפיקוח שמוטלת עלינו החוק הזה עובר כמה שלבים: קודם כול בדיקה של צרכי הביטחון של הרשות המקומית, מה צריך, כמה ניידות, כמה סיורים בכל חוק עזר בתחום שלו, אחר כך בדיקה כלכלית, אחר כך בדיקה משפטית - זה הליך מאוד ארוך.

<אורית מלמד: לא מדובר פה על חוק אחד שנצטרך לעבור אותו, מדובר על עשרות חוקי עזר, ולכן הזמן המינימלי הוא שנתיים.

<אורית מלמד: אני אומרת לך, פשוט לא נעמוד בזה, לא הרשויות ולא משרד הפנים, זה המצב, זה הליך שלוקח זמן.

דב חנין: אולי תלכו בכיוון ההפוך, שמדינת ישראל תחזור לטפל בענייני סדר.

מירי רגב: ערן במשרד הפנים, שוב אני פונה אליך כי השר באמת קידם את זה ולצערי הפקידים נרדמו.

מירי רגב: תראו, אאשר את זה לשנתיים, אבל זו פעם אחרונה שמשרד הפנים בא לא מוכן עם תקנות.

מירי רגב: לא אאשר את זה, שלא יהיו פה אי-הבנות, אם משרד הפנים לא יבוא ערוך עם תקנות, האזרחים חשובים לנו, גם ראשי הערים, אבל גם האזרחים, ופה יהיו תקנות שיעשו סדר עם הסוגיה הזאת.

<ערן דוידי: ברור.

מירי רגב: זו פעם אחרונה שאני מאשרת הוראת שעה או הארכה כשמשרד לא הגיע עם התקנות הרלוונטיות, זה לא משנה אם זה משרד הפנים או המשרד לביטחון פנים או המשרד להגנת הסביבה או כל משרד אחר, אבל בעיקר אליכם, כי אתם תמיד באים אלינו בזמן, אני מבינה את הרצף הזה, כי אתם רוצים לעשות את הסדר ואתם רוצים לצמצם את הפערים שלא היו, אבל תראו שמי שמגיע אלינו, יגיע עם תקנות מסודרות.

מירי רגב: אנחנו עוברים להצבעה.

מאיר שטרית: אני בעד.

מירי רגב: רגע, אנחנו עוברים להקראה, תגידו לי רק מי מצביע במקום מי.

מאיר שטרית: אני מצביע במקום צור.

מירי רגב: אתה מצביע – שב, בבקשה, מה אתה הולך.

מאיר שטרית: אני צריך ללכת.

מירי רגב: אז אתה מצביע, אז אתה לא כאן.

מאיר שטרית: אז אני לא כאן.

מאיר שטרית: אתה לא כאן.

מאיר שטרית: הלאה, אז צור איננו כאן.

מאיר שטרית: הלאה, תקריא, בבקשה.

<עידו בן יצחק: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשע"ג–2013, 1.

<עידו בן יצחק: תיקון סעיף 1 - בחוק לתיקון פקודת העיריות (הוראת שעה), התשע"א–2011, (להלן - הוראת השעה), בסעיף 1, ברישה, במקום "כ"ח בטבת התשע"ד (31 בדצמבר 2013)", יבוא, זה יהיה "(31 בדצמבר 2015)".

<עידו בן יצחק: 2.

<עידו בן יצחק: תיקון סעיף 2 - בסעיף 2 להוראת השעה, במקום "כ"ח בטבת התשע"ד (31 בדצמבר 2013)", יבוא "י"ט בטבת התשע"ו (31 בדצמבר 2015)".

מירי רגב: אוקיי, אז אני מתחילה את ההצבעה.

מירי רגב: בעד – 6

מירי רגב: נמנעים – אין

מירי רגב: מירי רגב – בעד משה זלמן פייגלין – בעד חמד עמאר – בעד רינה פרנקל – בעד יפעת קריב – בעד נחמן שי – אינו נוכח זבולון קלפה – אינו נוכח דוד אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח מאיר שטרית במקום דוד צור – בעד תמר זנד

מירי רגב: ברג– נגד טלב אבו עראר – אינו נוכח דב חנין – נגד

מירי רגב: מבחינת ההצבעה – 6 בעד, 2 נגד.

מירי רגב: הסתיים הדיון, תודה רבה.