ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 94, 2013-11-11 12:30

חיים כץ: צהרים טובים.

חיים כץ: היום יום שני בשבוע, ח' בכסלו, 11 בנובמבר 2013.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא:

חיים כץ: פעולות הרשות להגנת הצרכן וסחר הוגן בכל הנוגע לחוקרים במשרד הכלכלה.

חיים כץ: הישיבה הזאת באה בעקבות פניה של אריאל יעקובי על בעיות בענין, ולכן אנחנו מתכנסים פה היום.

חיים כץ: הייתי רוצה שנציג ה-מ.מ.מ.

חיים כץ: ייתן לנו סקירה על כל הנושא של סחר הוגן לפני שניכנס לדיון.

<יובל בוגייסקי: שמי יובל בוגייסקי, אני רכז המחקר ומידע במרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<יובל בוגייסקי: אדוני היושב ראש, אני אעשה את זה בקצרה.

<יובל בוגייסקי: ממשלת ישראל קיבלה באוגוסט 2005 החלטה על הקמת הרשות להגנת הצרכן וסחר הוגן אך רק ביוני 2012 גברת תמר פינקוס, שיושבת אתנו כאן היום, מונתה כממונה על הרשות.

חיים כץ: מתי?

<יובל בוגייסקי: יוני 2010.

<יובל בוגייסקי: עד עתה, הרשות עצמה גם לא קיבלה את כוח האדם על מנת לבצע את תפקידה.

<יובל בוגייסקי: זו הבעיה בקצרה.

חיים כץ: מה זה "לא קיבלה"?

חיים כץ: אין כוח אדם?

<יובל בוגייסקי: חלקית.

חיים כץ: כמה עובדים יש ברשות?

<יובל בוגייסקי: משרד האוצר הקצה 21 תקנים לאכיפת עבירות הליבה, שהן הפרות מהותיות של חוק הגנת הצרכן לשנים 2013 ו-2014.

<יובל בוגייסקי: זאת בנוסף ל-6 תקנים שכבר כיום נמצאים - -

חיים כץ: וכמה מאוישים?

<יובל בוגייסקי: 6 תקנים.

חיים כץ: ומה עם ה-21?

<תמר פינקוס: היום זה 10.

חיים כץ: סליחה.

חיים כץ: גברתי, פה בוועדה מקבלים רשות דיבור.

חיים כץ: כמה?

<יובל בוגייסקי: 10.

חיים כץ: היום 10 תקנים מאוישים?

חיים כץ: 11 לא מתוך 21 אפשריים.

<יובל בוגייסקי: לא, מתוך 27 אפשריים.

<יובל בוגייסקי: בנוסף, באותו הסכם בין משרד הכלכלה למשרד האוצר, מנכ"ל משרד הכלכלה התחייב שהוא יוביל הסדר לפיו 25 מפקחי מינהל סחר פנים, שעוסקים - -

חיים כץ: המנכ"ל הקיים?

<יובל בוגייסקי: לא, המנכ"ל הקודם.

<יובל בוגייסקי: - -שאותם 25 מפקחי מינהל סחר פנים שעוסקים באכיפת עבירות קצה, כשמדובר בהפרות נקודתיות כמו למשל אי הצגת מחיר או הבדלי מדף-קופה, יועברו לרשות להגנת הצרכן לצורך ביצוע עבירות אכיפת עבירות קצה, והעובדים עצמם מתנגדים למעבר.

<יובל בוגייסקי: זה הסיפור, אדוני.

מיקי רוזנטל: ברשותך, רק פרטים טכניים: לא מכבר נכתב דוח של מבקר המדינה על המצב הקשה מאד של הרשות.

מיקי רוזנטל: לדעת כל אדם סביר, הצורך ברשות הזאת הוא משמעותי מאד לטובת הצרכנים.

מיקי רוזנטל: נחתמו בעבר מספר הסכמים ואני לא אפרט, בין משרד התמ"ת, ההסתדרות וכולי וכולי לגבי העסקת עובדי הקצה, כך נקרא להם לצורך הענין עכשיו, והדבר הזה לא מסתייע וזה עצוב מאד גם לעם ישראל וגם לעובדים עצמם יש לא מעט טענות, אני מניח שאנחנו נשמע אותן.

מיקי רוזנטל: אבל התוצאה היא שהציבור בכללו מפסיד שירות חשוב מאד.

מיקי רוזנטל: הכוונה היתה להקים רשות שדומה לרשות ההגבלים העסקיים, במבנה דומה - -

חיים כץ: והרשות רוצה לקלוט את עובדי הקצה?

מיקי רוזנטל: אתה תכף תשמע אותם.

מיקי רוזנטל: אני לא מדבר בשמם.

מיקי רוזנטל: אני נותן עכשיו רק נתונים אובייקטיביים.

מיקי רוזנטל: אני אשמיע גם את דעתי אחר כך אבל קודם כל, לצורך הדיון, שנדע איפה הדברים עומדים אז תרמתי את המידע הקטן הזה.

<שלמה אלמגור: אני רוצה רק הערת ביניים בבקשה.

חיים כץ: סליחה.

חיים כץ: יש פה את המנכ"לית?

חיים כץ: בואי תני לנו תמונת מצב.

חיים כץ: לפרוטוקול - שם ותפקיד.

<תמר פינקוס: אני הממונה על הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן.

<תמר פינקוס: אני רוצה להבהיר כבר בהתחלה, שלא תהיינה אי הבנות: לא רק רוצים לקלוט, מבקשים.

<תמר פינקוס: ביום שמוניתי והייתי לבד, עוד לא היו אנשים וגם לא צוות ההקמה - -

חיים כץ: באיזה תנאים אתם רוצים לקלוט?

<תמר פינקוס: בתנאים הכי טובים.

<תמר פינקוס: אמרנו להם: בואו - -

חיים כץ: גברתי, את נמצאת בוועדה, אני לא מבין מה זה "תנאים הכי טובים", תתחילי להסביר לי.

חיים כץ: את מכירה את תכנית רפא"ל?

<תמר פינקוס: לא.

חיים כץ: בואי אני אכיר לך את תכנית רפא"ל ואני בטוח, שיש פה את אריאל יעקובי, שהוא האחראי מטעם ההסתדרות והוא גם יסכים למעבר העובדים מחר בבוקר לפי תכנית רפא"ל.

חיים כץ: להציג לך אותה?

חיים כץ: אני אציג לך אותה: זאת תכנית שממשלת ישראל עשתה למהנדסי רפא"ל.

חיים כץ: היא לקחה את כל עובדי רפא"ל, קראה להם ואמרו להם: מחר בבוקר אנחנו מעלים לכם את השכר ב-50 אחוז.

חיים כץ: בשביל לעשות את המספרים, אני אתן לך את המספרים ואני מקווה שנציג התמ"ת, עוד קשה לי להתבטא "כלכלה", בכל זאת אני חושב שזה תעשיה, מסחר ותעסוקה, ישמע.

חיים כץ: אמרו לכל העובדים ברפא"ל: נעלה לכם את השכר ב-50 אחוז.

חיים כץ: לצורך הענין אם הם הרוויחו נגיד 20 אלף שקל, אמרו להם: אתם מרוויחים ממחר בבוקר 30 אלף.

חיים כץ: אני רוצה להגיד שזה היה ביום חמישי האחרון של החודש.

חיים כץ: אמרו להם: העלנו את השכר ב-50 אחוז, תחזרו מהר לעבודה, אתם צריכים להתייעל ולהספיק יותר כי נתנו לכם 50 אחוז תוספת.

חיים כץ: עברו שעתיים, קראו להם ואמרו: כולם בסוף היום יוצאים לפנסיה לפי 70 אחוז.

חיים כץ: הפנסיה מ-30 אלף, 21 אלף שקל.

חיים כץ: 5 אחוז יותר ממה שהם הרוויחו.

חיים כץ: כולם בפנסיה תקציבית על חשבון המדינה.

חיים כץ: שעתיים לפני סוף היום קראו להם חזרה ואמרו: כולם חוזרים לעבודה בחוזה אישי עד גיל הפרישה ב-10 אלף שקל.

חיים כץ: הנה, יש לכם את ה-30, כולם בפנסיה, יש להם את מה שהם הרוויחו בתור פנסיה ועוד תוספת של 50 אחוז, וכל העובדים האלה יעברו לרשות.

חיים כץ: העובדים האלה, עובדי הקצה, לא פחות טובים מעובדי רפא"ל ואני בטוח שההסתדרות תסכים - -

<אריאל יעקובי: אדוני היובש ראש, יושבת ראש הוועד של משרד הכלכלה אמרה: חותמת על כל מילה שלו עכשיו.

חיים כץ: זה סיפור שהיה פה, בכנסת ישראל.

חיים כץ: אני לא חושב שהעובדים האלה פחות טובים, ואם את רוצה לקלוט ומנכ"ל משרד הכלכלה הסכים, אז יש פה 25 עובדים, הולכים ועושים את זה במהלך מהיר, גומרים את הסיפור.

חיים כץ: את מוכנה לעבוד על זה?

<תמר פינקוס: אדוני מתפרץ לדלת פתוחה.

<תמר פינקוס: אנחנו ביקשנו, אמרנו להם: בואו נלך ביחד - -

חיים כץ: הנה אני מגדיר לך את התנאים.

<תמר פינקוס: על תנאים?

<תמר פינקוס: כיוון שהתקציב הוא לא שלי - -

<קריאה: היא לא יכולה לנהל משא ומתן על תנאים, אדוני.

חיים כץ: מי יכול לנהל משא ומתן על תנאים?

<תמר פינקוס: האוצר.

חיים כץ: מי המעסיק שלהם?

<משה לוין: אני סמנכ"ל למינהל ומשאבי אנוש.

חיים כץ: אתה מבין את מה שאמרתי?

<משה לוין: אני מבין מצוין את מה שאמרת.

חיים כץ: - - זה נעשה ברפא"ל, ונעשה לפני שנה לטכנאים של רפא"ל, ואני לא חושב שהעובדים של משרד התמ"ת פחות טובים מעובדי רפא"ל.

חיים כץ: יש פה עובדים מוגדרים והנה, יש לך את ההסתדרות שאומרת: מוכנים אנחנו.

חיים כץ: אם אתם רוצים להעביר אותם לרשות, יש לך פה את התנאים.

חיים כץ: מה שעשו לעובדי רפא"ל, הם יבואו, הם מוכנים.

חיים כץ: יו"ר ההסתדרות יחתום אתך על ההסכם.

חיים כץ: אתה יודע להביא לנו את השורה התחתונה?

מיקי רוזנטל: הסתכלת עלי עכשיו?

חיים כץ: לא, לא.

חיים כץ: אתה עוד צריך להזיע עד שתהיה יו"ר ההסתדרות.

<אריאל יעקובי: הוא צריך לעבור לפחות בשולחן הזה עוד פעם פעמים.

חיים כץ: אתה יודע להביא לנו את הסחורה הזאת?

<משה לוין: אני יודע לנהל משא ומתן.

<משה לוין: אני לא יודע להחליט - -

חיים כץ: העובדים של משרד התמ"ת הם לא עובדים סוג ב'.

חיים כץ: - -

<משה לוין: אין ספק.

חיים כץ: - - ומה שטוב לעובדי רפא"ל טוב לעובדי התמ"ת.

חיים כץ: והנה אני אומר לך, יש לך גם ועד וגם ההסתדרות שאומרים: מוכנים אנחנו.

חיים כץ: אתה יודע ללכת הביתה להביא תוצאה?

<משה לוין: אני יודע ללכת הביתה ולנהל משא ומתן - -

חיים כץ: מה זה לנהל משא ומתן?

חיים כץ: אין משא ומתן אחרת לא תעביר אותם.

<משה לוין: האוצר יגיד כן - -

חיים כץ: אז אתה הולך לדבר.

חיים כץ: עם שר האוצר אתה לא מנהל משא ומתן.

<משה לוין: 100 אחוז.

חיים כץ: - - העובדים, יש להם תכנית מוגדרת שהשתמשו בה במדינת ישראל וכ-2200 עובדים קיבלו אותה.

חיים כץ: באים הם ואומרים לך: תשמע, אנחנו רוצים את הסכם רפא"ל.

חיים כץ: כנסת ישראל אישרה אותו פה, בתוך הבנין שלנו, זה מה הם רוצים.

חיים כץ: הם עוברים מחר בבוקר.

חיים כץ: ואז, אתם בתמ"ת, הנה, יש לך את הנציג שלהם, הארגון היציג אומר לך: אני חותם על ההסכם.

חיים כץ: תביאו להם את הסחורה.

חיים כץ: תתפטרו מה-25, הם יהיו מרוצים, אולי באותה הזדמנות יהיו עוד כמה שירצו ותוכלו להתפטר מ-100.

<סוזי לוי: זאת לא המטרה, דרך אגב.

חיים כץ: לא חשוב, כדאי לכם.

<סוזי לוי: - - -

חיים כץ: תשמעי, כל המשרד שלך בתנאים האלה יעבור.

חיים כץ: כל המשרד.

חיים כץ: אחד לא יישאר.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני היושב ראש, עד ההצעה המופלאה של המדינה, שנינו ככה מעיינים בטופס שנשלח אלינו.

שולי מועלם-רפאלי: כבר היו הסכמים, מה קרה אתם בדרך?

מיקי רוזנטל: היו שורה של הסכמים.

מיקי רוזנטל: מה קרה עד עכשיו?

מיקי רוזנטל: מי יכול להסביר לנו מה קרה ולמה ההסכמים האלה לא - -

חיים כץ: ניתן למנהל כוח האדם.

חיים כץ: בא, תן לנו סקירה.

חיים כץ: יש לך הצעה כתובה?

חיים כץ: אושרה בכנסת ישראל?

חיים כץ: תמכו בה ועובדים לפיה כל עובד רפא"ל.

חיים כץ: לאחרונה הצטרפו הטכנאים וההנדסאים ולפני זה, כל דירוג המחקר.

שולי מועלם-רפאלי: לפני שאני אומר את דבריי, אני רוצה לעשות תיקון למה שתיקנת אותי: אני בהחלט מוכן לדבר על הענין הזה.

שולי מועלם-רפאלי: בואו ננהל משא ומתן, נחזור הביתה ונדבר.

שולי מועלם-רפאלי: נציגי האוצר יושבים מימיני ומשמאלי.

שולי מועלם-רפאלי: אם נציגי העובדים יסכימו, להערכתי, אני אשלח את המנכ"ל גם להסכים אבל אני רוצה לתת רקע לענין.

שולי מועלם-רפאלי: לדעתי היינו מגיעים עוד קודם לכן לאיזה מצב שהיום היינו יותר בשלים לענין.

שולי מועלם-רפאלי: כל המחלוקת, במשך כל השנתיים וחצי, במהותה המחלוקת היא אי-קיום ההסכם.

שולי מועלם-רפאלי: יש הסכם מה-1 בפברואר 2011 - -

חיים כץ: שמה הוא אומר?

<משה לוין: - - נחתם בין ההסתדרות לבין נציג המשרד לבין נציגי ועד העובדים.

<משה לוין: ההסכם אומר כזה דבר: חלוקת הסמכויות מקצועית ומינהלית בין הרשות ובין המחוזות, מקצועית – הממונה על הרשות תכתיב את המדיניות המקצועית באמצעות הממונים על המחוזות.

<משה לוין: מינהלית – דבר לא ישתנה.

<משה לוין: הממונים על המחוזות ימשיכו להיות אחראים מינהלית על העובדים ולראש הרשות לא יהיה קשר מינהלי אליהם.

<משה לוין: היתה התערבות חדשות לבקרים במהלך העבודה הסדירה שלהם.

<משה לוין: את ההסכם הזה, תמר לא חתומה עליו אבל אני, עבדך הנאמן, חודש לפני כן עשיתי הכנות עם תמר, עם ההסתדרות ועם מנכ"ל המשרד בו אני מצטט דברים שגזרתי מתוך ההכנה אל תוך ההסכם.

<משה לוין: בו כותבת תמר, ציטוט מלא לפרוטוקול לפניכם: "חוקרים – תמר פינקוס, הממונה על הרשות תיארה מנקודת מבטה המקצועית את תפקידם העתידי של החוקרים לשיטתה.

<משה לוין: גוף החקירות יעסוק אך ורק בחקירות ליבה.

<משה לוין: הטעייה בנסיבות מחמירות, נזק כלכלי ופגיעה במספר רב של - -

חיים כץ: אתה מבין שזה לא יכול לעבוד, אתה מנהל כוח אדם.

חיים כץ: תסלח לי.

<משה לוין: אני מסכים אתך.

חיים כץ: היא מנהלת של גוף אחד - -

<קריאה: סמנכ"ל בכיר - -

חיים כץ: סליחה, גברת.

חיים כץ: אתה מנהל כוח אדם.

חיים כץ: ברור לך שהיא לא יכולה לנהל חברה שהעובדים לא שייכים אליה.

חיים כץ: היא לא יודעת לתגמל אותם, היא לא יודעת לתת להםincentive לעבודה.

חיים כץ: מה שאתה עושה, אתה משאיל לה כמה עובדים, לצורך הענין, היא לכאורה מנהלת אותם ואתה תיתן להם אחר כך קידום.

חיים כץ: באים העובדים האלה, אם החליטו שיש רשות, צריך לתת לרשות כלים לעבוד ולתת תוצרת.

חיים כץ: לתת תוצרת, העובדים צריכים להיות של הרשות.

חיים כץ: העובדים רוצים להיות של הרשות, תן להם את תנאי רפא"ל.

חיים כץ: אין הסכם עבודה אחר.

חיים כץ: - -

<משה לוין: אין חולק.

חיים כץ: - - תן את תנאי רפא"ל, העובדים יהיו של הרשות, היא תהיה הממונה שלהם, היא תהיה הבוסית, הם יהיו כפופים אליה.

חיים כץ: אתה יודע, זה מין משחק שהוא לא משחק.

חיים כץ: אתה רוצה שהם ישימו גול במגרש כשהם יושבים מחוץ לחומות.

חיים כץ: הם לא יכולים.

<משה לוין: אדוני היושב ראש, הערה אחת:

<משה לוין: עד לעצם היום הזה, שאתה מעלה את ההצעה הזאת, במשך שנתיים תמר אמרה דברים אחרים.

<משה לוין: בוועדת הכלכלה בכנסת, בתאריך 16.1 - -

חיים כץ: לא מעניין אותי - -

<וילמה מאור: אנשים משנים את דעתם.

חיים כץ: - - תקשיב.

חיים כץ: לא מעניין אותי מה היא אמרה.

חיים כץ: אם אתם, כריבון, רוצים רשות – הרשות היום מיותרת כי אין לה אנשים.

חיים כץ: היא מבזבזת כסף סתם.

חיים כץ: אנשים גם לא רצו ללכת.

חיים כץ: מה אתה חושב?

חיים כץ: שהוא יוותר על עובד מדינה בשביל כלום?

חיים כץ: אתה תשלם לו, תדאג שיהיה לו כדאי.

חיים כץ: אם יהיה לו כדאי ואתה צריך לשלם, לשלם כדי שבן אדם יוותר על עשרות שנות עבודה ועל מעמד ועל סטטוס כעובד מדינה ויעבור לאיזו רשות שלא יודעים מה יהיה אתה מחר.

<אריאל יעקובי: אני יושב ראש הסתדרות עובדי המדינה.

<אריאל יעקובי: אני פניתי אליך מפני שיש פה עירוב של סיבות שאני חושב שנכון עשית ומשרד הכלכלה יצטרך לתת עליו תשובות.

<אריאל יעקובי: 1.

<אריאל יעקובי: צודק חבר הכנסת רוזנטל...

<אריאל יעקובי: אני מנסה לחשוב איך הוא רוצה להיות יושב ראש ההסתדרות ואני לא אצא מפה בבעיה.

<אריאל יעקובי: ..

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: אני יכול להוציא הודעה לעיתונות שעובדי המדינה תומכים בי.

<אריאל יעקובי: - - -

שולי מועלם-רפאלי: הוא רוצה להיות יושב ראש ההסתדרות?

שולי מועלם-רפאלי: למה לא מספרים לנו דברים חשובים כאלה?

חיים כץ: הוא אמר שיש תנאי אחד שהוא לא מתמודד - אם אני אתמודד.

מיקי רוזנטל: אם חיים מתמודד, אני תומך בו.

מיקי רוזנטל: אין שום בעיה.

מיקי רוזנטל: ציבורית הודעתי שאם הוא מתמודד אני תומך בו.

<אריאל יעקובי: יש לנו משהו משותף, אני לא מתמודד בכלל, אני רק תומך - -

חיים כץ: עזוב, אל תסתבך.

חיים כץ: יותר טוב שלא תסתבך.

<אריאל יעקובי: - - גילוי נאות: כולם יודעים שאני מאד מאד אוהב את יושב ראש הוועדה ואני חבר שלו ואני הולך אתו דרך ארוכה מאד - -

חיים כץ: גם אני.

<אריאל יעקובי: - - אדוני היושב ראש, אנחנו רוצים לתת שירות לצרכנים.

<אריאל יעקובי: נתנו את זה לפני הקמת הרשות, נתנו אותו טוב.

<אריאל יעקובי: נתנו אותו לעילא ולעילא לדעתנו.

<אריאל יעקובי: אלא מאי?

<אריאל יעקובי: בא המחוקק ואישר את הצעת שר הכלכלה, אז קראו לו שר התמ"ת, שמשיקוליו הוא, החליט להקים פתאום גוף כזה שנקרא "רשות".

<אריאל יעקובי: אני לא נכנס לוויכוחים המשפטיים אבל אנחנו באנו ואמרנו: הקמת רשות בשירות המדינה, יש לה משמעות.

<אריאל יעקובי: אתם לא רוצים את הצעת היושב ראש, שנעתיק copy-paste את רפא"ל?

<אריאל יעקובי: הקמנו את רשות מקרקעי ישראל לא מזמן, copy-paste, פחות טוב - -

חיים כץ: רפא"ל.

<אריאל יעקובי: רפא"ל – אני בעד, אנחנו רוצים.

מיקי רוזנטל: הוא אומר לך: אל תתגמש עכשיו, תסגור אחר כך.

<אריאל יעקובי: - - אמר משרד האוצר: אנחנו לא רוצים לתת להם.

<אריאל יעקובי: סליחה, אי אפשר לחיות אם הדואליות הזאת.

<אריאל יעקובי: אתם מצד אחד באים ואומרים: אנחנו רוצים לעשות ומצד שני, אתם אומרים: אנחנו לא רוצים לתת לכם כלום.

<אריאל יעקובי: אנחנו עם "כלום" לא מוכנים להתעסק.

<אריאל יעקובי: ישבו הצוות שלנו יחד עם אנשי משרד הכלכלה ועם הנציגים של הגברת פינקוס והכינו תכנית שיכולה לענות גם על ההחלטה של - - וגם על מצב המבנה הארגוני הקיים היום במשרד התמ"ת, כשהמנהלים ומנהלי המחוזות יפקחו על העובדים.

<אריאל יעקובי: העובדים לא משנים סטטוס אבל הם יוכלו לקבל את ההנחיות המקצועיות ולעבוד.

<אריאל יעקובי: במצב שאין לך כסף אתה לא קונה "אינפיניטי", אתה קונה "פיאט".

<אריאל יעקובי: הגענו להסכמה.

<אריאל יעקובי: עשו הסכמה, ומי שחוזר בו בקרים וערבים זה אנשי הרשות.

<אריאל יעקובי: עכשיו, אני מודיע באחריות שאם הצעת היושב ראש מתקבלת, אנחנו הולכים לרשות אתמול, לא היום - -

חיים כץ: הנה, אוצר מקבל את זה.

<אריאל יעקובי: - - אלא מה?

<אריאל יעקובי: הנהלת הרשות לסחר הוגן לא רוצה לעשות את זה.

<אריאל יעקובי: אני לא שמעתי על שביתת שבת של תמר פינקוס ואגף הקיצוצים, והיא לא ישבה אצל הממונה על הסחר ולא דרשה שום משאבים שיאפשרו את מה שהיא חולמת לעשות.

<קריאה: אריאל, זה לא נכון.

<אריאל יעקובי: - - מה היא רוצה?

<אריאל יעקובי: היא רוצה לקחת את העובדים שלנו, לעשות אותם חוטבי עצים ושואב מים, ולקבל תקנים חדשים, לקבל איזה שהוא מבנה חדש שהיא תוכל לקלוט עובדים לא בתנאי רפא"ל אלא בתנאים שהיא רוצה לקלוט, שזה יותר קל.

<אריאל יעקובי: אנחנו לזה לא נסכים.

<אריאל יעקובי: אגב, אני מודיע פה באחריות שהעובדים ממשיכים לתת שירותים לצרכנים.

<אריאל יעקובי: הצרכנים מקבלים יותר שירותים במחוזות ממה שבמעטפת הארצית.

<אריאל יעקובי: הרי החיים הם דינאמיים, הקימו - -

חיים כץ: מה עושה הרשות עכשיו, בינתיים, כשאין לה - -

<אריאל יעקובי: לדעתי כלום.

חיים כץ: זאת אומרת, מבזבזת כספים.

<אריאל יעקובי: זה מה שאומרים לי.

<אניטה יצחק: אולי כדאי לבדוק את זה?

<אריאל יעקובי: - - ואני מציע, אדוני היושב ראש, אולי אתה תסכים: תיזום אתה פגישה עם שר הכלכלה כדי לפתור את זה.

<אריאל יעקובי: - -

חיים כץ: היום.

מיקי רוזנטל: כל התיקים נופלים עליך היום.

מיקי רוזנטל: כל דיון נגמר בזה שתדבר עם שר הכלכלה.

חיים כץ: אני נפגש אתו היום.

מיקי רוזנטל: לא, אבל בואו נשמע את נציג האוצר, ברשותך, וגם את נציגי הרשות, שבדם ליבם הם כועסים פה.

חיים כץ: יש פה נציג אוצר?

חיים כץ: אתה מכיר את מתווה רפא"ל?

<עמית צור: אני מכיר את מתווה רפא"ל ואני רוצה להגיד - -

חיים כץ: אתה יכול ליישם את מתווה רפא"ל?

<עמית צור: יש הבדל בין מתווה רפא"ל.

<עמית צור: פה מדובר על עובדי מדינה - -

חיים כץ: שם ותפקיד לפרוטוקול.

<עמית צור: עמית צור מהממונה על השכר.

<עמית צור: פה מדובר על עובדי מדינה שהיו עובדי מדינה ונשארים עובדי מדינה.

חיים כץ: ומה היו עובדי רפא"ל?

חיים כץ: רפא"ל היתה יחידת סמך שעברו לחברה ממשלתית.

<עמית צור: נכון.

חיים כץ: אז זה אותו דבר.

חיים כץ: זה כמעט אותו דבר.

<עמית צור: אני לא יודע מה זה כמעט - -

חיים כץ: אתה רוצה להעביר אותם לרשות?

חיים כץ: מתווה רפא"ל זה תכנית קלה.

<עמית צור: אני רוצה להשאיר אותם בתור עובדי מדינה.

<עמית צור: אני רוצה - -

<אריאל יעקובי: אתה אל תעשה טובות.

חיים כץ: סלח לי.

<עמית צור: - - מדובר על עובדים שהיו עובדי מדינה ונשארו עובדי מדינה.

<עמית צור: מדובר על עובדים שמשנים את הכפיפות המקצועית שלהם.

<עמית צור: עד כמה שאני יודע, עובדים לא בוחרים מי ה"בוס" שלהם.

<עמית צור: ככל שהעובדים נפגעים בתנאי עבודה, הם צריכים להציג טענות.

<עמית צור: מה שידוע לי עד היום - -

חיים כץ: תשמע, מתי גמרת את האוניברסיטה?

<עמית צור: גמרתי את האוניברסיטה לפני 3 שנים.

חיים כץ: תשמע מה שאני אומר לך: מה שלומדים באוניברסיטה - -

<עמית צור: אני רוצה רק - -

חיים כץ: אני אתן לך לדבר, תהיה רגוע, אתה פעם ראשונה פה.

חיים כץ: מה שלומדים באוניברסיטה זה לא מה שאתה לומד בחיים.

חיים כץ: אתה לא יכול להזיז עובדים מסטטוס אחד לסטטוס אחר, גם אם הוא עובד מדינה.

חיים כץ: יש ועדי עובדים והם לא עובדים אצל האוצר ולא עובדים אצלך.

חיים כץ: אפילו אם גמרת בהצטיינות, אני לא יודע מה אתה יודע לנהל.

חיים כץ: תשמע מה אני אומר לך, אני לא יודע מה אתה יודע לנהל והם לא עובדים אצלך, הם עובדים עשרות שנים, ולא יבוא אחד שגמר אוניברסיטה ונדמה לו שהוא "תותח", והוא יחליף אותם מפה לפה.

חיים כץ: אין כאלה דברים.

חיים כץ: הם עובדים במחלקה בשביל להזיז בן אדם מהחדר הזה ולתת לו חדר יותר טוב, צריך לקבל אישור ההסתדרות גם כשנדמה לך שאתה נותן לו חדר יותר טוב.

חיים כץ: ואם אתה רוצה לשנות לו סטטוס, אתה צריך לשלם.

חיים כץ: וכשאתה מושיב עובד במפעל ואתה רק מחליף לו את השם, אתה משלם לו פיצויים.

חיים כץ: מה אתה חושב, שאתה משחק בצעצועים?

<עמית צור: אני יודע שב - -

חיים כץ: אז אתה לא יודע כלום.

<עמית צור: יכול להיות.

<עמית צור: אני יודע שב-2011 חתמו הסכם, ניתנו להם תוספות שכר בגין מיליון שקל בשנה, לקבוצת העובדים הזאת, והתוספת הזאת ניתנה תמורת העברת הסמכות שלהם, העברת הכפיפות המקצועית שלהם לרשות.

<עמית צור: ההסכם הזה נחתם ב-2011, העובדים - -

<אריאל יעקובי: מי חתם את ההסכם?

<עמית צור: - - בתנאי ההסכם.

חיים כץ: כמה נתנו לעובדי הנמלים בשביל הפרטה ולא עשו הפרטה?

חיים כץ: בא, בא, תגיד לי.

חיים כץ: אתם באוצר - -

<שלמה אלמגור: מה קיבלנו?

<שלמה אלמגור: חצי דרגה?

חיים כץ: שלמה, שניה.

חיים כץ: - - עובדי הנמלים, כמה קיבלו בשביל הפרטה?

<עמית צור: עובדי הנמלים קיבלו כסף ומדובר על סיפור אחר.

חיים כץ: כל אחד 150 אלף להסכמה להפרטה, 150 אלף שקל?

<עמית צור: אבל הדיון פה הוא לא על עובדי הנמלים.

<סוזי לוי: גם אני מסכימה.

<סוזי לוי: ..

חיים כץ: ברפא"ל תקבלי יותר.

<עמית צור: הנקודה שלי היא כזאת: הם גם קיבלו תוספות שכר וגם נשארים עובדי מדינה - -

<קריאות: איזה תוספות שכר?

<שלמה אלמגור: דבר אמת.

<שלמה אלמגור: בוועדה תדבר אמת.

<שלמה אלמגור: אתה לא אומר אמת.

<עמית צור: - - -

חיים כץ: דבר אלי, עזוב.

חיים כץ: תקשיב: זה שנתתם, אם נתתם, ולא מימשתם הסכם, זה מראה לך בדיוק את מה שאמרתי בהתחלה, שאתם לא יודעים לנהל.

חיים כץ: אם הייתם יודעים לנהל, לא הייתם משלמים ואחר כך לא מקבלים את התמורה.

חיים כץ: יש בניהול דרך, ואתם מקום אחרי מקום אחרי מקום משלמים ולא מקבלים את התמורה.

חיים כץ: זה הרכבת, זה הנמלים, אולי זה התמ"ת.

חיים כץ: אתה רוצה שאתן לך עוד מקומות?

חיים כץ: זאת אומרת, אתם צריכים ללמוד לנהל.

חיים כץ: זה מה שאני צועק כל הזמן.

חיים כץ: אתם, פקידי האוצר, שאתם תלמידים מצוינים, וכל אחד מצטיין באוניברסיטה, מצטיין דיקן אבל בחיים צריך לדעת לנהל.

חיים כץ: למה נתת להם כסף אם לא קיבלת תמורה?

מיקי רוזנטל: למה לא ממשתם את ההסכם?

מיקי רוזנטל: למה לא ממשתם?

<עמית צור: את זה תשאל את הגורם - -

חיים כץ: את מי לשאול?

חיים כץ: אתה המשלם.

מיקי רוזנטל: אתם מעבירים את זה מאחד לשני ותראה, אנחנו באים להגן על העובדים קודם כל אבל גם הרשות חשובה לנו מאד.

מיקי רוזנטל: רשות הסחר חשובה לציבור הישראלי, אנחנו רוצים להגיע אבל...

מיקי רוזנטל: אתה מבין מה קורה פה?

<עמית צור: אני מבין בדיוק.

<עמית צור: הנקודה שלי היא ככה: ככל שלעובדים יש טענה שתנאי העבודה שלהם יפגעו, הם צריכים להעלות אותה.

<עמית צור: כרגע לא עלתה טענה כזאת.

<עמית צור: אנחנו ניסינו לברר עם העובדים - -

חיים כץ: עוד פעם, איך קוראים לך?

מיקי רוזנטל: אתה לא בכיוון בכלל.

מיקי רוזנטל: אני אומר לך בידידות - -

חיים כץ: עמית, אתה לא במגרש.

מיקי רוזנטל: - - אני לא מכיר אותך אבל אתה - -

חיים כץ: תשמע, אתה לא במגרש.

חיים כץ: לעובדים אין טענה.

חיים כץ: העובדים לא רוצים ממך כלום.

מיקי רוזנטל: אתה רוצה מהם, אתה רוצה להעביר אותם.

חיים כץ: העובדים לא רוצים ממך כלום, הם לא מבקשים ממך כלום.

חיים כץ: הם אומרים: אנחנו נשארים במקום העבודה שלנו.

חיים כץ: יש לנו הגנה של ההסתדרות.

חיים כץ: לא יתנו לך לנייד אותנו גם אם תיתן לנו חדר ובכל חדר יהיה מזגן ופרחים תחליף כל שעה ויש סוכריות שוקולד.

<עמית צור: את זה כבר - - ב-2011.

חיים כץ: לא רוצים.

חיים כץ: אתה רוצה להעביר אותם לרשות.

חיים כץ: הנה אני בא ואני אומר לך, הסכם כמו החלפת שבויים.

חיים כץ: איך מחליפים שבויים?

חיים כץ: עד שהוא לא עובר את הצעד הזה הוא לא נותן את זה.

חיים כץ: תלמדו.

מיקי רוזנטל: בכמה עובדים מדובר?

חיים כץ: 25 הוא אומר.

<אניטה יצחק: 140.

<קריאות: - - -

שולי מועלם-רפאלי: חברים, בואו נתכנס למספרים האמתיים.

שולי מועלם-רפאלי: אפשר גם להגיע ל-500.

מיקי רוזנטל: אפשר לדעת כמה עובדים יש?

חיים כץ: אנחנו נדע הכל.

חיים כץ: אנחנו רוצים שהמנהל כוח אדם יבין.

חיים כץ: גוף שרוצה לקלוט הוא גוף שהוא רוצה להעביר.

חיים כץ: אתה צריך לשבת מול העובדים ומול ההסתדרות, מול הארגון היציג.

חיים כץ: היא צריכה 100,200,350 לא יודע.

חיים כץ: אתה צריך לעשות הסכם מול האוצר.

חיים כץ: מול האוצר שיגיד מה הוא מוכן לשלם בגין התנועה של העובדים.

חיים כץ: הם לא הולכים לשום מקום, אתה לא יודע להעביר אותם.

חיים כץ: במדינת ישראל אתה לא יודע לקחת את העובדים האלה ולהעביר אותם לגוף אחר.

חיים כץ: אתה לא יודע.

חיים כץ: זה צריך לבוא בהסכמה שלהם.

חיים כץ: הסכמה שלהם, הם עובדים עשרות שנים, הם קרובים לפנסיה, הם רוצים תמורה כספית וביטחון סוציאלי.

חיים כץ: זה מה הם רוצים.

חיים כץ: אתה צריך לשבת עם הארגון היציג ולהגיע להסכמות.

חיים כץ: עד אז נוצר פה מצב כזה: יש לך את הרשות, שיכול להיות שצריך אותה אבל היא מתוקצבת והיא לא עושה כלום.

חיים כץ: אין לה עובדים.

חיים כץ: ולך יש עובדים, אתה בנית את הרשות, אתה משלם לה ואתה יוצא פעמיים בהפסד: אתה גם אוכל את הדגים הסרוחים וגם מגורש מהעיר.

חיים כץ: אתם באוצר לא מבינים איך עובדים.

חיים כץ: תשמעו, כל אחד צריך אחרי האוניברסיטה לרדת לשטח קצת וללמוד את החיים, ללמוד את הרחוב ולעבור לפרקטיקה.

חיים כץ: יש לכם יכולות, את אנשים עם יכולות, חסרה לכם פרקטיקה.

חיים כץ: באוניברסיטה לא לומדים כלום.

חיים כץ: לומדים את הבסיס אבל לא משלמים כסף אם בן אדם לא מקבל תמורה.

חיים כץ: אין כזה דבר.

חיים כץ: העברת להם כספים, נתת להם, הם קיבלו באהבה ואמרו: למה נתת לנו כל כך קצת?

חיים כץ: היית נותן לנו יותר.

חיים כץ: אתה נתת כספים, לא קיבלת תמורה, יכול להיות שאתה צודק.

חיים כץ: אני לא נכנס למה שהם אומרים אבל לטענתך, בסדר.

חיים כץ: מה אתה רוצה מהם?

חיים כץ: יושב לידך מנהל כוח אדם, הוא הכתובת לסגור וממנו, ישר לאריאל יעקובי ולארגון העובדים ולסגור הסכם.

חיים כץ: אם תסגרו הסכם, תקבלו את התמורה.

חיים כץ: היום יש לכם רשות לא, יש לכם עובדים שאתם תשלמו להם משכורת אם תרצו או לא תרצו, אתם לא יכולים לפטר אותם והם רוצים לעבוד.

חיים כץ: לא רוצים לקבל משכורת חינם.

חיים כץ: יש לכם מהלך שגם עלה לכם ולא עשיתם כלום.

חיים כץ: מתי אתם יודעים, אדוני מנהל כוח האדם, להתכנס ולבוא לוועדה ולהגיד: עשינו צעד למען העובדים או למען הרשות.

חיים כץ: או לסגור את הרשות או לסגור את הרשות ולהחזיר את העבודה לתמ"ת.

חיים כץ: תשמע, היה פה דיון לפני זה על יישובי העימות, על מעונות יום לילדים על 2, 3, מיליון.

חיים כץ: יוצרים הפסקת עבודה של אימהות ולא נותנים הגנה.

חיים כץ: כן אדוני, שם ותפקיד.

<נעם שטרן: אני מאגף תקציבים.

<נעם שטרן: בסופו של דבר, מה שאדוני היושב ראש אומר נעשה.

<נעם שטרן: נחתם ב-2011 הסכם- -

חיים כץ: בין מי למי?

<נעם שטרן: יש הסכם בין האוצר לבין משרד התמ"ת בזמנו.

<נעם שטרן: יש הסכם בין המשרד לבין ועד העובדים בהסתדרות - -

<שלמה אלמגור: זה בלי ידיעת ועד העובדים ובלי ידיעת ההסתדרות.

חיים כץ: למה זה לא בוצע?

<קריאות: - - -

<נעם שטרן: האוצר נתן את חלקו והעובדים בפועל לא - -

חיים כץ: למה האוצר נתן את חלקו?

<נעם שטרן: כי יש הסכם.

חיים כץ: למה האוצר נתן את חלקו, למה הוא לא בדק יישום?

<נעם שטרן: אז שוב, יכול להיות שיש כאן טעות אבל מה שאת אומר, יכול להיות - -

חיים כץ: מה זה "יש טעות"?

<נעם שטרן: - - בסופו של דבר, זה הסכם נוסף שנחתם ודובר על כך שמנכ"ל משרד הכלכלה, מנכ"ל משרד התמ"ת בזמנו, ינהל שוב משא ומתן - -

חיים כץ: למה אם יש הסכם?

חיים כץ: למה הוא צריך משא ומתן נוסף אם יש הסכם?

חיים כץ: בא, אני רוצה להבין.

חיים כץ: אני מכיר את ההסתדרות, היא מכבדת את מילותיה.

<נעם שטרן: בפועל זה לא עובד.

חיים כץ: למה זה לא עובד?

חיים כץ: למה הוא צריך ללכת לעוד הסכם?

<נעם שטרן: בסוף מה שברור - -

מיקי רוזנטל: אתם פשוט מייאשים, אתם יודעים את זה?

מיקי רוזנטל: הוא ישאל אותו, הוא ישאל אותו, הוא ישאל אותה.

מיקי רוזנטל: רק העובדים ממורמרים והציבור יוצא נדפק.

חיים כץ: שמע, אני אגיד לך למה.

חיים כץ: אתה יודע למה ההסכם לא יושם?

חיים כץ: כי אין פה הסכמה של העובדים.

<נעם שטרן: העובדים חתומים על זה.

<קריאה: מאחורי הגב שלנו חתמתם הסכם.

חיים כץ: תקשיב, יש פה את ההסכם.

<קריאה: אבל עם מי חתמו על ההסכם הזה?

<קריאה: לא, לא, יש עוד הסכם.

חיים כץ: יש פה את ההסכם ואין פה הסכמה של העובדים.

<נעם שטרן: אבל יש פה הסכם נוסף שעליו העובדים חתומים, שהוא בדיוק מקביל להסכם הזה.

<נעם שטרן: אבל רגע, זה לא הענין.

<נעם שטרן: הענין הוא כזה: בסופו של דבר, מה שברור זה שהרשות הזאת - -

<שלמה אלמגור: אתם מדברים לא אמת.

<שלמה אלמגור: אני אחראי לזה.

חיים כץ: שלמה, אתה יודע למה הדג בצלחת?

חיים כץ: כי הוא פתח את הפה.

חיים כץ: אם הוא לא היה פותח את הפה הוא היה בים.

<נעם שטרן: - - בסוף, מה שברור לכולם זה שיש פה רשות שהמחוקק אמר שהיא זאת שתאכוף את נושא הגנת הצרכן.

חיים כץ: למה היא לא עושה את זה?

<נעם שטרן: - - הרשות הזאת קיבלה תקנים לאכוף את עבירות הליבה.

<נעם שטרן: מדובר על כך שעובדי המחוזות הם אלה שיהפכו את עבירות הקצה, בדיוק כמו שהם עושים היום.

חיים כץ: אז הכל בסדר.

<נעם שטרן: הכל בסדר חוץ מזה שהם לא עושים ביחד עם הרשות - -

חיים כץ: אז הכל לא בסדר.

<נעם שטרן: - - הם צריכים לעשות את זה כחלק מהרשות, זה מה שברור שצריך להיות.

חיים כץ: שלמה, לפרוטוקול שם ותפקיד.

<שלמה אלמגור: אני חבר ועד העובדים של התמ"ת.

<שלמה אלמגור: אני רוצה לומר שאנחנו באמת עושים את העבודה, מקיימים ואוכפים את כל חוקי הגנת הצרכן לעילא ולעילא.

<שלמה אלמגור: החוקרים שלנו הם חוקרים מקצועיים ומאז קום המדינה, אני לא יודע ממתי זה בדיוק, אבל אנחנו ביום יום אוכפים את כל חוקי הגנת הצרכן, והצרכן היום לא נפגע, מר רוזנטל או חבר הכנסת רוזנטל - -

מיקי רוזנטל: מיקי.

<שלמה אלמגור: מיקי.

<שלמה אלמגור: וקודם כל, אני שמח שאתה פה כי אתה אוהב לתקן עוולות.

<שלמה אלמגור: מה שאני רוצה להגיד, הצרכן לא נפגע.

<שלמה אלמגור: ההפך הוא הנכון.

<שלמה אלמגור: הם לא מגנים על הצרכן, בפירוש אני אומר את זה - -

שולי מועלם-רפאלי: מי זה "הם"?

<שלמה אלמגור: הרשות.

<שלמה אלמגור: הרשות לא מגינה על הצרכן.

<שלמה אלמגור: למשל, תמר פינקוס, כשהיתה עובדת עצלנו, נתנה הנחיה לא לעשות שירותים טובים.

<שלמה אלמגור: מה זה "שירותים טובים"?

<שלמה אלמגור: זה להגן על הצרכן.

<שלמה אלמגור: זה נקרא שירותים טובים.

<שלמה אלמגור: היא נתנה הנחיה כזאת שלא נעשה שירותים טובים, שלא נטפל.

<שלמה אלמגור: נגיד אם קנית משהו ובאמת זה גבולי, אם זה פלילי או לא, אז אני עוזר לך שתקבלי את מה שאת צריכה.

<שלמה אלמגור: אז אצלה: לא לעשות, לא לענות לצרכנים.

<שלמה אלמגור: אני אומר את זה במפורש ואני אחראי למה שאני אומר.

<שלמה אלמגור: זה בתגובה לחבר הכנסת רוזנטל.

<שלמה אלמגור: אנחנו ביום יום מטפלים בחוקי הגנת הצרכן ואוכפים אותם.

<שלמה אלמגור: עכשיו היא לוקחת לנו תלונות, זה הרעה וזה בניגוד לנהלים.

<שלמה אלמגור: אני עונה גם לאדונים האלה מהאוצר: לא אנחנו לא רוצים לעבוד.

<שלמה אלמגור: היא לוקחת בהסכם כתוב שהתלונות, אנחנו נמשיך לקבל את התלונות והעבודה שלנו לא תיפגע.

<שלמה אלמגור: אם אנחנו נקבל תלונות, אנחנו נפגעים.

<שלמה אלמגור: אנחנו נפגעים בעבודה שלנו, אנחנו נפגעים בשכר שלנו, והם לוקחים באופן שרירותי בניגוד להסכם.

<שלמה אלמגור: פה, ההסכם הזה - -

שולי מועלם-רפאלי: ההסכם הזה שכן חתמתם עליו או לא חתמתם עליו?

<שלמה אלמגור: ההסכם היה חתום.

<אריאל יעקובי: יש שני הסכמים: האחד בין האוצר למשרד הכלכלה, שאנחנו לא הסכמנו.

<אריאל יעקובי: יש הסכם הבנות שנחתם בין ועד העובדים לבין הסמנכ"ל הבכיר למשאבי אנוש, שקיבל את הסכמתנו שעד שיתנו לנו את הסכם רפא"ל, בינתיים - -

חיים כץ: יפה.

חיים כץ: או, עכשיו הבנתי.

חיים כץ: לוקח לי הרבה זמן אבל עכשיו הבנתי.

חיים כץ: כן, גברתי.

<אניטה יצחק: אני מהרשות להגנת הצרכן, ראש אגף חקירות ואכיפה.

<אניטה יצחק: כדי שנהיה פרקטיים, על השולחן, וכולנו מבינים את זה וגם אמרת את זה קודם, שהפורמט של אחריות ללא סמכות לא עובד.

<אניטה יצחק: זה לא משנה כמה הסכמים נחתמו בעבר.

<אניטה יצחק: זאת צורת עבודה שמבקר המדינה העיר עליה כמה פעמים בעבר.

<אניטה יצחק: - - כמו שאמרת, אי אפשר להבקיע גול במגרש שאנחנו בכלל לא נמצאים בו.

<אניטה יצחק: ולכן, הדרך היחידה להגן עת הצרכן במדינת ישראל היא לאגם את כל המשאבים לתוך הרשות.

חיים כץ: או לסגור את הרשות ולתת מחלקה בתמ"ת.

<אניטה יצחק: - - אז אני רוצה להגיד לך בענין הזה שמחלקה בתמ"ת היתה גם קודם, ויש שלושה מסמכים כבדי משקל, שניים של מבקר המדינה ואחד שיושב על שולחננו היום ועוד מסמך של ועדת - -

<שלמה אלמגור: בואי תראי מה מבקר המדינה כותב עליכם.

<שלמה אלמגור: בואי תראי.

<אניטה יצחק: - - במסמך של ועדה בין-משרדית שעמלה שנה שלמה עם כל הגורמים הרלוונטיים המקצועיים שקבעה שמה לעשות?

<אניטה יצחק: תחום הגנת הצרכן במדינת ישראל לא נעשה כמו שצריך ולכן, יש את הצורך לשנות את הפורמט, את המבנה הארגוני.

<אניטה יצחק: אין טענה כלפי העובדים.

<אניטה יצחק: דרך אגב, גם היום אני חושבת ונאמר להם שהבעיה היא לא בעובדים.

<אניטה יצחק: היא לא במה הם עושים או בחוסר המקצועיות שלהם.

<אניטה יצחק: הבעיה היא בהכוונה.

<אניטה יצחק: והיום הבעיה היא בזה שאי אפשר לשלוח הנחיות מקצועיות כשאין לך את הדרך לשקוד על היישום שלהם.

חיים כץ: אבל תשמעי, את מבינה שהם לא הכתובת?

<אניטה יצחק: הם לא הכתובת.

חיים כץ: הנה, חזרה למשרד האוצר.

חיים כץ: הצד הזה של השולחן, אם הוא יהיה רגוע, אנחנו נעשה לכם את העבודה.

חיים כץ: באמת.

חיים כץ: תאמינו לי, לא צריך לענות.

חיים כץ: משרד האוצר, כן.

<עמית צור: ההסכם שנחתם ב-2011 לא התנה את המתנים לעובדים וכניסה של העובדים לעבודה תחת הרשות.

<עמית צור: את זה היושב ראש אמר וכולנו מסכימים עם זה.

<עמית צור: הענין הזה, הטעות הזאת היא לדעתי טעות - -

חיים כץ: משלמים עליה.

<עמית צור: אין בעיה.

<עמית צור: הטעות הזאת יכולה להיות דרישה של ההסתדרות והיא עדין לא הופכת את העובדה שהעובדים לא עוברים לרשות ללגיטימית.

<עמית צור: אפשר להעלות טענות אבל בשביל הטענות צריך להראות שהיה שינוי מהותי ביחסי העבודה.

חיים כץ: תגיד לי, אתה רוצה לגמור את הפרשה הזאת?

<עמית צור: אני מאד רוצה.

חיים כץ: יש לך מתווה שאמר אריאל יעקובי.

חיים כץ: הוא בא עם מתווה.

חיים כץ: תשבו אתו על המתווה ותגמרו את הענין.

חיים כץ: יש מתווה תפור.

חיים כץ: שכר כפול 1.5, יציאה לפנסיה ועוד חצי משכורת קבועה, גם יהיה לכם יותר זול.

<עמית צור: אריאל עושה את התפקיד שלו והוא יכול לבקש עוד מתנים לעובדים וזה לגיטימי.

חיים כץ: אתה כנראה לא מבין מה אני מדבר אתך.

חיים כץ: אתה לא במשא ומתן.

חיים כץ: יש לך היום ברירה כזאת: שילמת להם או שאתה חושב ששילמת להם והם חושבים שלא קיבלו, תודה רבה, הם מודים לך, ישלחו לך תופינים.

חיים כץ: זה היסטוריה.

חיים כץ: היום אתה עומד במצב שיש לך רשות לא מתפקדת, ראה את דברי מבקר המדינה.

חיים כץ: יש לך ארגון עובדים יציג שאומר: בא נשב ונדבר.

חיים כץ: יש לך עובדים שאומרים: בואו נשב ונדבר.

חיים כץ: זאת הברירה שיש לך או שהמצב הזה יתנהל ובעוד שנה אני אזמן עוד פעם דיון, והרשות, אתה תזרים לה, אני לא יודע כמה אתה מזרים לה אבל כמה שאתה מזרים לה זה יהיה ברכה לבטלה.

חיים כץ: האנשים לא יהיו כפופים לה, לא ישמעו לה כי היא בשבילם לא הריבון.

חיים כץ: אתה צריך לעבוד חכם, לא לעבוד צודק.

חיים כץ: זה מה יש לך, לא יודע מה היה ב-2011, אנחנו עכשיו לקראת 2014.

חיים כץ: אתה צריך להיכנס למשא ומתן ולהבין שכל מה שנתת הלך, נגמר.

חיים כץ: הרכבת נסעה.

<עמית צור: אני לא אומר את עמדת ההסתדרות.

<עמית צור: אני מבין את הרצון של ההסתדרות לעשות פה עוד סיבוב ואני חושב שזה ניסיון שהוא לא הוגן ביסודו - -

חיים כץ: לא הוגן אבל זה המצב.

<עמית צור: לא יודע לשלם עוד פעם עבור - -

חיים כץ: אז יישאר המצב כמו שזה.

חיים כץ: אז זה המצב, נגמר.

חיים כץ: יש לך רשות שאתה תשלם לה.

חיים כץ: תראה, יש פה פרוטוקול גם.

חיים כץ: יש פה רשות שתשלם לה, אני לא יודע אם מיליון אחד או שניים או חמישה או שבעה או עשרה כל שנה והיא לא תעשה כלום.

חיים כץ: זאת אומרת, אתה הולך לזרוק כספי ציבור.

חיים כץ: היא לא תעשה כלום, שיהיה לך ברור כי אין לה עובדים.

חיים כץ: יש לה אולי יכולות אבל אין לה עובדים.

חיים כץ: אתה רוצה להעביר לה את העובדים?

חיים כץ: - -

<עמית צור: אין לה עובדי אכיפה, יש לה עובדים.

חיים כץ: אין לה עובדי אכיפה.

חיים כץ: אתה רוצה להעביר לה את היכולות?

חיים כץ: תשלם לעובדים כסף.

<עמית צור: אני בתור ממונה על השכר לא יודע לתת תוספות - -

חיים כץ: אתה יודע.

חיים כץ: אם לא, לא תהיה לך את הסחורה.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה רגע להחזיר אותנו לשאלה המקדמית: אתה רוצה רשות כזאת?

שולי מועלם-רפאלי: היא רשות אכיפה אז אם אין לה עובדי אכיפה אתה מוציא מתוכה את הליבה של הענין.

שולי מועלם-רפאלי: אם ההחלטה פה, מסביב לשולחן הזה, היא שהרשות הזאת לא נדרשת במדינת ישראל, אז בוא נחסוך גם את הכספים שמועברים לה עכשיו.

שולי מועלם-רפאלי: אם זאת רשות נדרשת, ולדעת כולי עלמא היא נדרשת כי יש פה הרבה בעיות במרחב הציבורי שהרשות הזאת אמורה לטפל בהם, אז בא ננסה להתקדם.

שולי מועלם-רפאלי: אני שומעת את מה שאתה אומר, אני מסכימה אתך שלא אמורים לשלם ואולי לא לתת "לעשות סיבוב" וכל הדברים האלה נכונים.

שולי מועלם-רפאלי: השאלה רק איך גורמים לרשות, שהיא רשות שמקובלת על כולנו שהיא צריכה להיות, לעשות את העבודה שלה.

שולי מועלם-רפאלי: ועבודתה היא עבודה - -

<קריאות: - - -

<שלמה אלמגור: אנחנו מבצעים את זה.

<שלמה אלמגור: , למה היא צריכה להיות?

שולי מועלם-רפאלי: אוקי, אין בעיה.

שולי מועלם-רפאלי: אז אני שאלתי את זה בתור שאלה מקדמית האם הרשות הזאת צריכה להיות או לא.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא דיון סביב השולחן הזה, זה דיון שהוא הרבה יותר גבוה.

שולי מועלם-רפאלי: או בתוך המשרד או בתוך שולחן הממשלה.

שולי מועלם-רפאלי: אתם רוצים להביא את זה לדיון בכנסת?

שולי מועלם-רפאלי: בשמחה אבל אם מקובל שכרגע ההבנה לפחות או ההחלטה - -

מיקי רוזנטל: לא, יש החלטת ממשלה וגם ביצעו אותה.

שולי מועלם-רפאלי: - - החלטת הממשלה היא שיש רשות וגם מוזרם אליה כסף והשלב הזה- -

חיים כץ: ב-2012 הוזרמו אליה 10 מיליון.

שולי מועלם-רפאלי: מצוין.

שולי מועלם-רפאלי: אז בואו נעשה ב-10 מיליון האלה את מה שצריך לעשות ברשות הזאת.

שולי מועלם-רפאלי: אי אפשר להגיד: אנחנו רוצים שתהיה רשות, אנחנו לא רוצים להזרים לתוכה עובדים ועכשיו, בואו נזרוק רק 10 מיליון ולא אני לא יודעת כמה.

שולי מועלם-רפאלי: זה נראה לי מיותר, אדוני היושב ראש.

חיים כץ: תקשיבו, אני אתן לך שני משפטים.

<נעם שטרן: שני משפטים: אני לא חושב שיש חולק על זה שאפשר לשבת ולדבר אבל בטח לא כשיש תכתיב שהוא זה שעליו עכשיו מדברים.

<נעם שטרן: אפשר לשבת לדבר ולהסכים אבל לא כשהתוצאה מוחלטת מראש.

חיים כץ: תקשיב: קודם כל, אני מקבל את מה שאתה אומר, אין תכתיב.

חיים כץ: יש 10 מיליון שקל שנתת ב-2012 סתם.

חיים כץ: 10 מיליון.

חיים כץ: יש 70,80,90 עובדים שרוצים להעביר אותם.

חיים כץ: הם לא מבינים בכסף והם לא מבינים עברית.

חיים כץ: הם יודעים שהם לא פחות טובים מעובדי רפא"ל.

חיים כץ: גם להם יש ילדים והם חיים בארץ הזאת וגם הילדים שלהם עושים מילואים ואתם, מה שטוב למשפחת בוזגלו טוב למשפחת ברקוביץ.

חיים כץ: הם רוצים שלא תתאמצו יותר מדי ותביאו להם את מה שרפא"ל קיבלו.

חיים כץ: הם לא נותנים לכם תכתיב אבל הם אומרים: אל תתאמצו.

חיים כץ: אתם רוצים לזרוק בשנה הבאה עוד 10 מילון לרשות בלי שיעשו כלום?

חיים כץ: אין בעיה.

חיים כץ: יש לך כתובת מהצד השני של השולחן.

חיים כץ: הכתובת זה לא הכתובת לידך.

חיים כץ: מנהל כוח אדם של משרד התמ"ת הוא לא הכתובת שלך.

חיים כץ: הוא יכול לנהל עבורך את המשא ומתן או שאתה תנהל את המשא ומתן בתור זה שמשלם אבל הכתובת זה שם, ההסתדרות.

חיים כץ: היא הארגון היציג.

חיים כץ: ותדע שמה שאתה נותן לעובדים, תדע לקחת את התמורה.

חיים כץ: תעשה כמו החלפת שבויים.

חיים כץ: כל אלף שקל שאתה נותן, הוא יעשה רבע צעד קדימה.

מיקי רוזנטל: רוצים סיוע?

מיקי רוזנטל: אני מוכן לסייע לכם להגיע להסכם.

חיים כץ: הנה, מיקי רוזנטל, הוא מוכן לעזור לכם להגיע להסכם.

<נעם שטרן: הוא אחד הצדדים, הוא יו"ר ההסתדרות.

חיים כץ: בבקשה, אתה מבין?

חיים כץ: אתה קנית שונאים בחינם.

חיים כץ: הנה, תבוא לאיתן כבל שחשב שהוא יו"ר ההסתדרות, הוא כבר יראה לך מה זה.

חיים כץ: אתה מבין?

<נעם שטרן: הסר דאגה מלבך.

חיים כץ: המנכ"לית, מילה.

<תמר פינקוס: אני רוצה מילה אחת:

<תמר פינקוס: אני לא רוצה שיצא מפה הרושם שברשות לא עושים כלום.

<תמר פינקוס: ברשות נעשתה ונעשית עבודה רבה בכל העבירות שהן אינן עבירות קצה, והרשימה היא מאד ארוכה ויש הרבה מאד אמצעים מנהליים שהם רק של הרשות ורק של הממונה.

<תמר פינקוס: אני רוצה גם להגיד לגבי מספר העובדים: כיוון שהחוקרים במחוזות יכולים לעבוד בהגנת הצרכן אך ורק על פי הסמכה שלי, יש 45 עובדים - -

חיים כץ: למה ניצלתם רק חצי מהתקציב?

<תמר פינקוס: מאיזה תקציב?

חיים כץ: התקציב שמיועד לכם.

חיים כץ: מי גברתי?

חיים כץ: למה את מפריע לה?

<תמר פינקוס: היא מהרשות והיא זאת שיכולה לענות.

<תמר פינקוס: על התקציב אני אבקש שתענה ענת - -

חיים כץ: את לא מנהלת פה את הדיון, את לא יכולה לבקש.

<תמר פינקוס: אני מבקשת ואתה יכול לא לאשר אבל אני עדין מבקשת.

חיים כץ: לפי יחידת המחקר והמידע של הכנסת את ניצלת 47.3 אחוז מהתקציב.

<תמר פינקוס: אנחנו ניצלנו את זה לכל הפעלות שאנחנו יכולים, ולפעולות שיש בקנה - -

חיים כץ: אתם צריכים את עובדי הקצה?

<תמר פינקוס: בוודאי שאנחנו צריכים אותם.

<תמר פינקוס: לא יהיה מי שיעשה את העבודה - -

חיים כץ: שמעת, משרד האוצר?

חיים כץ: ככה מתנהל משא ומתן כשמתחילים אותו.

חיים כץ: אנחנו חושבים, וברור לנו שעובדי משרד התמ"ת לא יעברו לרשות אם לא יהיה משא ומתן מול ההסתדרות, שזה אריאל יעקובי, שידווח לוועדה.

חיים כץ: לא שאנחנו המפקחים שלו, שידווח לוועדה.

חיים כץ: וכל מה שנעשה בעבר וכל מה ששולם בעבר זה לא מענין.

חיים כץ: גם עובדי הנמלים קיבלו פעמיים על הפרטה ועכשיו הם רוצים פעם שלישית.

חיים כץ: עובדי הרכבת קיבלו.

חיים כץ: אנחנו נוציא מכתב לשר הממונה ונודיע לו שעד שהעסק הזה לא מתקיים חבל להעביר כספים לרשות.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הישיבה נעולה.