ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 112, 2013-11-12 11:30

אבישי ברוורמן: רבותיי, חבר הכנסת מופז שר התחבורה לשעבר.

אבישי ברוורמן: אני לא אזכיר שר ביטחון ורמטכ"ל, אבל במקרה הזה אתה יושב פה גם כשר התחבורה לשעבר.

אבישי ברוורמן: מכובדי כולם.

אבישי ברוורמן: מנכ"ל משרד התחבורה, עוזי יצחקי.

אבישי ברוורמן: אנחנו מקיימים דיון לגבי הסתייגות אגד ומפעילי תחבורה ציבורית באוטובוסים.

אבישי ברוורמן: נפגשתי עם מספר אנשים, שמעתי את הטענות.

אבישי ברוורמן: ההחלטה שמדינת ישראל צריכה לקבל לגבי האוטובוסים מאוד פשוטה: האם היא מייצרת אותם בארץ, או שהיא מייבאת אותם ממקומות אחרים בעולם.

אבישי ברוורמן: לשאלה שהיום על הפרק יש 3 נקודות: מחיר, איכות – איכות זה כמובן נושא התחזוקה, הדברים על פני זמן ומה שקורה - והמשמעות של עובדים במדינת ישראל.

אבישי ברוורמן: כמו שאנחנו אומרים חדשות לבקרים, אחת הטעויות הגדולות בישראל היא ההצגה של ישראל ככלכלה הטובה בעולם.

אבישי ברוורמן: כלכלה טובה לפי מדדי בנקים שמסתכלים רק על חצי מהווקטור – חצי אמת יותר גרועה משקר - אומרים שהצמיחה בישראל יותר גבוהה מכל מערב אירופה, האבטלה היא6%, לכן הכל פה נהדר.

אבישי ברוורמן: העובדה היא שישראל המדינה הענייה ביותר בעולם המפותח, פריון התפוקה לעובד נמוך והשכר הוא מאוד מאוד נמוך כי ההפרש בין הממוצע והחציון בישראל הוא מהגרועים ביותר בעולם המפותח.

אבישי ברוורמן: זה אומר שהצמיחה הזאת היא צמיחה שגם כשיש תעסוקה, הפירות שלה מחלחלים רק לקבוצה קטנה.

אבישי ברוורמן: אמרתי אתמול בכינוס שנגיד בנק זה תפקיד חשוב, אבל מה שהוא עושה דה-פקטו זה מוריד או מעלה שער ריבית, קונה או לא קונה מטבע חוץ.

אבישי ברוורמן: זה חשוב, אבל רוב המגבלות כבר נתונות מבחוץ.

אבישי ברוורמן: תפקיד ממשלת ישראל ושר אוצר, שזה תפקיד עשרות מונים יותר חשוב מנגיד, זה להוביל את הכלכלה הישראלית כך שתהיה צמיחה בת קיימא, שהצמיחה הזאת תחלחל לרוב האוכלוסייה, שתהיה בה תעסוקה אמיתית עם שכר ראוי לרוב האוכלוסייה.

אבישי ברוורמן: המשמעות של הנושא על הפרק כאן יכולה להיות פיטורי עובדים מצד אחד, ומצד שני השאלה מה זה עושה לצרכנים.

אבישי ברוורמן: הדיון כאן יהיה מאוד מאוד ברור.

אבישי ברוורמן: מה שמעניין כאן זה קודם כל העובדות.

אבישי ברוורמן: מר שלום, תציג את הנושא.

<שלום חגי: יש שני מפעלי הרכבה בארץ.

אבישי ברוורמן: רק תסביר מי אתה, שידעו שאתה גם צד בעניין.

<שלום חגי: אני היו"ר והבעלים של קבוצת הארגז.

<שלום חגי: אני אחד מהבעלים של המפעלים שמרכיבים את האוטובוסים בארץ.

<שלום חגי: יש שתי שיטות בעולם להרכיב אוטובוסים.

<שלום חגי: שיטה אחת זו שיטה אינטגרלית, שהיצרן מייצר מבנה אחד ומדביק את המנועים, את הסרנים מתחת.

<שלום חגי: זה נקרא שיטה אינטגרלית.

<שלום חגי: השיטה השנייה היא שהלקוח קונה שלדה ומביא את השלדה ליצרן.

<שלום חגי: היצרן הוא יצרן של מרכבים.

<שלום חגי: גם הארגז וגם מרכבים עובדים בישראל בשיטה שבה מקבלים את השלדה.

<שלום חגי: אנחנו מרכיבים על זה את המרכב.

<שלום חגי: תעשיית האוטובוסים בארץ היא בשורה ראשונה בעולם מבחינת איכות.

<שלום חגי: המוניטין שלנו באירופה מוביל בתחום של תחבורה ציבורית, אחרי זה ארצות הברית והרחק הרחק מאחור סין וכל השאר.

<שלום חגי: אנחנו בסטנדרטים האירופיים.

<שלום חגי: השלדות שעובדים איתן בארץ הן שלדות מאירופה.

<שלום חגי: זה מרצדס, סקניה, וולבו, דאף, איווקו וכיוצא באלה.

<שלום חגי: הלקוח קונה ומביא לנו את השלדה.

<שלום חגי: מאז ומתמיד משרד התחבורה תמך ועודד את התעשייה המקומית.

<שלום חגי: אני אראה לכם בהמשך הצהרה של משרד התחבורה למבקר המדינה מלפני שנתיים.

<שלום חגי: היא קובעת חד משמעית שתעשיית האוטובוסים בארץ היא אסטרטגית חשובה כלכלית ושהם תומכים בה ב-100%.

<שלום חגי: זה ציטוט של משרד התחבורה שמביא מבקר המדינה.

אבישי ברוורמן: מי חתום על המסמך הזה?

<שלום חגי: זה מסמך של מבקר המדינה מהביקורת שלו בדן ובאגד.

<שלום חגי: הוא מביא ציטוט של משרד התחבורה.

אבישי ברוורמן: מי זה משרד התחבורה?

אבישי ברוורמן: ציטוט זה בדרך כלל מפה של בן אדם ספציפי.

<שלום חגי: משרד התחבורה שלח למבקר המדינה.

אבישי ברוורמן: מי חתום על המסמך?

<שלום חגי: אני לא יודע בדיוק, אבל אתם תראו את הציטוט המדויק.

<שלום חגי: כל שרי התחבורה מאז ומעולם תמכו בתעשייה המקומית, עודדו אותה, נתנו לה חיבוק חם.

<שלום חגי: הגישה הזאת השתנתה לפני שנתיים, שלוש , למרות שב-2011 משרד התחבורה הצהיר למבקר המדינה את מה שהוא הצהיר.

<שלום חגי: זה מה שקרה.

<שלום חגי: אנחנו מדברים כמובן רק על אגד ודן שממומנים על ידי ממשלה, אנחנו לא מדברים על התעשייה הפרטית או על החברות המופרטות ששם כל אחד עושה מה שהוא רוצה, מה שהוא מבין, מה שטוב לו.

<שלום חגי: השוק בארץ במקרה של אגד ודן הוא לא שוק משוכלל.

<שלום חגי: למה?

<שלום חגי: יש שני יצרנים ושני לקוחות.

<שלום חגי: אין פה 30 מכרזים בשנה ואיזה 6,7 יצרנים שאתה תסיט 14 ותרוויח 13.

<שלום חגי: יש פה שני מכרזים.

<שלום חגי: עכשיו עומדים שני מכרזים בשער של אגד ודן.

<שלום חגי: אם נפסיד אותם, כשההסתברות לכך היא עשרות אחוזים – אנחנו מבינים בסטטיסטיקה - אנחנו אבודים, לכן זה לא שוק משוכלל.

<שלום חגי: הנקודה הזאת מאוד חשובה.

<שלום חגי: אנחנו בעד תחרות, אנחנו תומכים בתחרות, אנחנו טובים בתחרות.

<שלום חגי: אני אראה את זה.

<שלום חגי: הסיכוי להפסיד שני מכרזים הוא לא סיכוי תיאורטי.

<שלום חגי: מה אני עושה עם העובדים?

<שלום חגי: אני אשלח אותם הביתה ואבוא בעוד שנה?

<שלום חגי: זה לא עובד ככה.

<שלום חגי: כל מה שאנחנו מבקשים במקרה הזה הוא לא לפגוע בתחרותיות, באיכות, בשום דבר, אלא גישה שמבטיחה לנו הישרדות בלבד.

אבישי ברוורמן: אתה איש מנוסה מהקריירה הצבאית שלך.

אבישי ברוורמן: אתה גם מצליח מכל מיני טעמים, אם מהרכב ועד הטיב.

אבישי ברוורמן: מעבר לנושא הזה של העובדים שהוא נושא בחשיבות גבוהה לחברי הוועדה ולי אישית, מה מבחינת המחיר והאיכות?

אבישי ברוורמן: נניח שאתה עכשיו יושב בכיסא של מר יצחקי ואומר, אוקיי, אני עוזב את נושא התעסוקה שהוא נושא חשוב מאוד, אני מדבר רק בנושא של המחיר והאיכות.

אבישי ברוורמן: מאיפה אנחנו מדברים על ייבוא?

אבישי ברוורמן: מסין?

<שלום חגי: מאירופה.

אבישי ברוורמן: ייבוא מאירופה מול ייצור בארץ.

אבישי ברוורמן: מה קורא מבחינת המחיר, התחזוקה והאיכות על פני זמן?

<שלום חגי: אנחנו זולים בעשרות מיליוני שקלים למדינה.

<שלום חגי: משרד התחבורה באחד המסמכים קבע ש-25% בלבד זה אגד ודן.

<שלום חגי: ב-6 השנים האחרונות אגד ודן היו 53% מהייצור של מפעל הארגז, לא 25%.

<שלום חגי: זאת לא טעות סטטיסטית.

<שלום חגי: אני אראה לכם את המספרים, תוכלו לראות אותם.

<לאה ורון: תבהיר למה הכוונה ב-53%.

<שלום חגי: אם לוקחים את הייצור של הארגז ב-6 השנים האחרונות, אז 53% ייצרנו עבור אגד ודן.

<שלום חגי: זה לא משהו זניח ושולי, זה משהו מהותי מאוד.

<שלום חגי: הנושא של שיקולים לרכישת אוטובוסים הוא מחיר רכישה, life cycle cost, זמינות האוטובוסים, צריכת דלק, נוחיות לנוסעים, נהיגה וכיוצא באלה.

<שלום חגי: תחרותיות.

<שלום חגי: אנחנו תעשייה תחרותית ביותר, יותר זולה מאירופה בכל אמת מידה.

אבישי ברוורמן: אתה אומר כאן בצורה הכי ברורה שהמחיר לייצר אוטובוסים בארץ הוא זול יותר מאותו ייבוא שמוצע.

<שלום חגי: אני לא רק אומר, אני מביא ראיה אולטימטיבית.

<שלום חגי: יש פה הרבה חברות פרטיות.

רוברט אילטוב: בכמה זה זול?

אבישי ברוורמן: בשביל זה עשינו דיון.

אבישי ברוורמן: אנחנו תיכף נעלה את זה.

אבישי ברוורמן: אולי האיכות יותר גבוהה באירופה.

אבישי ברוורמן: נדבר על זה.

<שלום חגי: האיכות שלנו מובילה בעולם.

<שלום חגי: היא לא פחות מאירופה.

<שלום חגי: הראיה האולטימטיבית היא התחרות של החברות הפרטיות.

<שלום חגי: נמצאים פה חברת מטרופולין וכולם.

<שלום חגי: הם קונים בארץ.

<שלום חגי: למה הם לא קונים בחו"ל?

<שלום חגי: הם קונים בארץ כי כדאי להם לקנות בארץ, זה יותר זול ויותר טוב.

<שלום חגי: במונחים של life cycle cost אין בכלל מה להשוות.

<שלום חגי: זאת ראיה.

<שלום חגי: אני יכול להגיד מה שאני רוצה, אבל הם קונים אצלנו ואצל מרכבים את כל האוטובוסים שלהם כמעט.

<שלום חגי: בכל מדינות ה-OECD אין נוכחות של אוטובוסים סיניים.

<שלום חגי: זה רק בקובה ובמדינות העולם השלישי.

<שלום חגי: אני לא אומר שהסינים לא יהיו בסדר בעוד 10 שנים.

<שלום חגי: במלטה, דרך אגב, עשו פרויקט סיני והאוטובוסים עולים באש.

<שלום חגי: הוציאו את כל האוטובוסים מהשירות.

<שלום חגי: הסינים צריכים עוד 10 שנים כדי להתקרב לרמה שלנו.

<שלום חגי: אנחנו נכשלנו כל כך הרבה ב-60,70 שנה עד שהגענו לאיכות שאנחנו נמצאים בה היום.

<שלום חגי: לא קונים את זה כל כך מהר, אפילו אם יש כסף כמו זבל.

<שלום חגי: התעשייה הזאת נושאת את עצמה בגאון.

<שלום חגי: היא משלמת מסים.

<שלום חגי: מבקר המדינה לא חולק על מתן עדיפות לתוצרת הארץ.

<שלום חגי: בתגובת משרד מבקר המדינה הוא קובע שאין לו שום בעיה, הוא רוצה שההליך יהיה שקוף ותחרותי.

<שלום חגי: אין לו שום בעיה עם העדפת תוצרת הארץ.

<שלום חגי: הוא אומר וכותב את זה.

<שלום חגי: התגובה של משרד התחבורה לדוחות של אגד ודן של מבקר המדינה מ-2011: "משרד התחבורה הודיע בינואר 2011 למשרד מבקר המדינה, כי יש לו מדיניות ברורה ומוצהרת לעידוד רכישת אוטובוסים תוצרת הארץ, לפיה מרכביהם ייבנו בארץ.

<שלום חגי: לטענת משרד התחבורה לקיום התעשייה המקומית בתחום האוטובוסים יש יתרונות ברורים לענף התחבורה, בין היתר יתרונות בתחום התחזוקה והזמינות של האוטובוסים".

אבישי ברוורמן: מי חתום על המכתב?

<שלום חגי: משרד התחבורה ומבקר המדינה.

<שלום חגי: זה חד משמעית עמדת משרד התחבורה מאז ומעולם.

<שלום חגי: היא השתנתה פתאום מסיבות שאני לא יכול להסביר אותן.

<שלום חגי: אני מכרתי את האדמה של המפעל לפני שנתיים וחצי בתל-אביב.

<שלום חגי: קיבלתי 240 מיליון שקל.

<שלום חגי: 40 מיליון שילמנו מס.

<שלום חגי: נשארתי עם 200 מיליון.

<שלום חגי: יכולתי לקחת 200 מיליון, לשלם 50 מיליון ויש לי 280 מיליון שקל דיבידנד מחולק.

<שלום חגי: במקום זה לקחתי את כל ה-200 מיליון והשקעתי אותם בקרית מלאכי במפעל מודרני וחדש.

<שלום חגי: בנינו מפעל לתפארת שמסוגל לפרנס 400,500 עובדים בקרית מלאכי, בקרית גת ובאזור.

<שלום חגי: כשהתחלתי לבנות שמעתי פתאום על המכרז הבינלאומי, שזאת סטייה מהמדיניות ההיסטורית של משרד התחבורה.

<שלום חגי: עצרתי את הבנייה.

<שלום חגי: אמרתי שאני לא בונה, שאני לא אשקיע 200 מיליון שקל כדי להתאבד.

<שלום חגי: ישבו שלושת המשרדים – התמ"ת, האוצר והתחבורה, והגיעו לסיכום.

<שלום חגי: הודיעו לי על הסיכום שאומר שהשלדות ילכו לתחרות בינלאומית.

<שלום חגי: זה שוק משוכלל, יש הרבה מאוד יצרנים.

<שלום חגי: על המרכבים יתחרו בארץ שני המפעלים בתהליך שקוף ותחרותי כמו שהמבקר מבקש.

<שלום חגי: מי שיזכה יקבל 70% מהעבודה, מי שלא יזכה יקבל 30% במחיר הנמוך .

<שלום חגי: זה מבטיח לו הישרדות.

<שלום חגי: את המסמך הזה קיבלתי בכתב מאגף התקציבים באוצר דרך ראש עיריית קריית מלאכי שפנה אליהם.

<שלום חגי: אותו סיכום בדיוק.

אבישי ברוורמן: מתי?

אבישי ברוורמן: באיזה תאריך קיבלת אותו?

<שלום חגי: בחודש אפריל 2012.

<שלום חגי: בגלל המסמך הזה חידשתי את הבנייה, השקעתי 200 מיליון שקל.

<שלום חגי: היום המפעל כבר נמצא ועובד שם.

<שלום חגי: בעינינו זאת הבטחה שלטונית.

<שלום חגי: אני אתן לכם אילוסטרציה מה יצא למדינה ב-3 שנים מזה שיש 2 מפעלים.

<שלום חגי: זה לצורכי המחשה, אלה לא מספרים מדויקים.

<שלום חגי: רכש של 180 מטרוניות שייצרתי עולה באירופה 570 אלף אירו אחד.

<שלום חגי: אנחנו מכרנו אותם ב-400 אלף אירו.

<שלום חגי: זה לבד 150 מיליון שקל חיסכון.

<שלום חגי: איווקו בצרפת מוכרת את ה-BRT המקביל ב-570 אלף אירו, לא ב-400 אלף אירו.

<שלום חגי: כשהצעתי למכור להם על השלדה שלהם הם צחקו ואמרו שאף אחד מהם לא יקנה מחו"ל .

<שלום חגי: היום המדיניות היא local to local בגלל התעסוקה והאבטלה, גם אם זה עולה חצי.

<שלום חגי: זאת המדיניות.

<שלום חגי: 600 אוטובוסים שנרכשו לאגד ודן מהחברה שלנו וממרכבים חסכו ב-3 השנים האחרונות כ-30,40 מיליון שקל לעומת המחירים באירופה.

<שלום חגי: אנחנו גובים לפחות 10 אלפים עד 20 אלף אירו פחות.

<שלום חגי: שילמנו 60 מיליון שקל מס חברות ומס על העובדים למדינה.

<שלום חגי: אנחנו לא נתמכים.

<שלום חגי: אנחנו מפרנסים את המדינה.

<שלום חגי: אנחנו לא מבקשים ממנה שום תמיכה.

<שלום חגי: שילמנו 15,20 מיליון שקל ארנונה.

<שלום חגי: נחסכו סכומי עתק לדמי אבטלה, שזה סדר גודל של 1000 עובדים.

אבישי ברוורמן: הצגת את הcase- שלך, הוא ברור לחלוטין, לא צריך להוסיף מילה.

<שלום חגי: אנחנו לא אויבי העם.

<שלום חגי: אנחנו תעשיינים, אוהבי המדינה, משקיעים בה.

<שלום חגי: לא השתנה כלום, אנחנו רק השתפרנו.

<שלום חגי: בנינו מפעלים, התקדמנו.

<שלום חגי: למה פתאום יש סטייה כזאת ממדיניות שהייתה 60 שנה?

<שלום חגי: מה קרה?

<שלום חגי: צריך להגיד למשרד הכלכלה לא לאפשר כניסה של אוטובוסים במחירי היצף כמו שהסינים עושים.

<שלום חגי: ישנו מכס של 7.5%.

<שלום חגי: בשום פנים ואופן לא להוריד אותו כמו שמדברים.

<שלום חגי: אנחנו מבקשים לתת כבוד לעובדים.

<שלום חגי: זו תעסוקה של 2000 עובדים.

<שלום חגי: אוטובוס זה שתי שנות אדם.

<שלום חגי: 1000 אוטובוסים בשנה, שזו התוצרת פחות או יותר של 2 מפעלים, זה 2000 עובדים, ישיר ועקיף.

<שלום חגי: אנחנו מפרנסים הרבה מפעלים שנמצאים פה ומחזיקים אותם.

<שלום חגי: התעשייה הזאת מפוארת, איכותית ביותר.

<שלום חגי: אני אקריא מה כותב לי יושב-ראש אגד: "אגד נשענת מזה עשורים על אוטובוסים תוצרת כחול לבן.

<שלום חגי: אוטובוסים אלה איכותיים ביותר ומותאמים באורח מלא לצורכי ההפעלה בארץ.

<שלום חגי: יתר על כן, למול אוטובוסים מייבוא המחיר התחרותי ומונחי הזמינות הם תמורה טובה גם מעבר לכך".

<שלום חגי: דן כותב לי את אותו מכתב בדיוק.

<שלום חגי: כתב אותו ראש אגף.

אבישי ברוורמן: כרגע מוצג פה case.

אבישי ברוורמן: עמדתנו פה באופן כללי שאנחנו חייבים לחזק את התעשייה הישראלית.

אבישי ברוורמן: אני אישית הלכתי לבג"ץ – לא איכפת לי 35,45 אחוז גז או לא גז – על כך שישתמשו לבנות תעשייה ישראלית לדלק, פלסטיק ואמוניה.

אבישי ברוורמן: כאן מוצגים כרגע נתונים שיש תעשייה ישראלית שמייצרת בסדר באיכות ובמחיר.

אבישי ברוורמן: אולי יש לנו כל מיני אינטרסים גיאופוליטיים.

אבישי ברוורמן: לא נראה לי מבחינה כלכלית, אלא אם ישכנעו אותי אחרת.

<מיכאל מייקסנר: פיזרתי מצגת שהכנו.

<מיכאל מייקסנר: אני מקווה שכל מי שצריך לקרוא יהיה לו את הזמן ויוכל לקרוא את זה.

<מיכאל מייקסנר: אני אפנה למצגת בחלק מהדברים שאני אומר.

<מיכאל מייקסנר: יש פה איזה שהוא דוח שהופנה בזמנו לעדי אמוראי, סגן שר האוצר.

<מיכאל מייקסנר: מעניין בתור נוסטלגיה.

<מיכאל מייקסנר: כשאתה קורא את זה אתה אומר שפעם קיפחו את התעשייה במדינת ישראל.

<מיכאל מייקסנר: אגב, זה אותו נושא.

<מיכאל מייקסנר: הרכש של אוטובוסים במדינת ישראל נעשה מאז שנות ה-80 כדי לעודד ולשמור על התעסוקה.

<מיכאל מייקסנר: הרקע לכאורה לכל שינוי המדיניות שקורה עכשיו הוא הדוח של מבקר המדינה.

<מיכאל מייקסנר: בפועל דוח מבקר המדינה אומר שהוא סומך את ידו על מדיניות קיימת של משרד התחבורה, הוא רק מבקש שהיא תיעשה בצורה תחרותית, בהגינות ובניקיון כפיים.

<מיכאל מייקסנר: אפשר לעשות תחרות על ידי זה שאת השלדות שמיוצרות בחו"ל - אין יצרני שלדות בארץ - יקנו בחו"ל בתחרות, את המרכבים שמיוצרים בארץ, ויש תעשיינים בארץ, יקנו בארץ.

אבישי ברוורמן: זה מה שאמר חגי קודם.

<מיכאל מייקסנר: לגבי תעסוקה.

<מיכאל מייקסנר: מדובר במספר אצבע של עובד לאוטובוס לשנה במפעל עצמו ועל עוד עובד אצל קבלני המשנה בתעשיות הלווייניות לאוטובוס לשנה.

<מיכאל מייקסנר: היום מרכבים והארגז מספקים תעסוקה לסדר גודל של 2000 עובדים.

אבישי ברוורמן: איך החלוקה ביניכם מבחינת הייצור?

<מיכאל מייקסנר: אנחנו היום קצת יותר גדולים.

אבישי ברוורמן: משהו כמו שני שליש שליש?

<מיכאל מייקסנר: משהו כזה.

<שלום חגי: הם גדלים.

<שלום חגי: אנחנו בנינו מפעל גדול.

<מיכאל מייקסנר: אני יכול להגיד לך שלפני 10 שנים הגעתי למרכבים והיינו שווים.

<מיכאל מייקסנר: יש השנה 700 במרכבים.

<מיכאל מייקסנר: אני מאחל להארגז שייקח את הנתח האחר, שנהיה תעשייה מובילה ונמשיך להיות תעשייה מובילה בארץ.

<מיכאל מייקסנר: אנחנו מפרנסים תעשיות כמו סופרגום, כמו פלציב בעמק בית שאן, אבירם.

<מיכאל מייקסנר: כל מפעלי האלומיניום בארץ הם ספקים מאוד גדולים שלנו.

<שלום חגי: פיברגלס.

<מיכאל מייקסנר: פיברגלס ואחרים.

<מיכאל מייקסנר: אנחנו מדברים על שינוי מדיניות, כשברקע משבר עולמי.

<מיכאל מייקסנר: קח את ספרד, שהיא מתחרה מאוד חזקה שלנו בתחום של האוטובוסים התיירותיים.

<מיכאל מייקסנר: יש שם ארבעים ומשהו אחוזי אבטלה בקרב צעירים.

אבישי ברוורמן: למעלה מזה.

<מיכאל מייקסנר: למעלה כבר.

<מיכאל מייקסנר: זה אומר שאנשים בגילאי 20-30 שבונים את החיים שלהם נמצאים בבית.

<מיכאל מייקסנר: מה אנחנו הולכים לעשות?

<מיכאל מייקסנר: המדיניות הזאת הולכת עכשיו לייצא את העבודה שלנו החוצה ולייבא את האבטלה שלנו פנימה?

אבישי ברוורמן: אתה לא צריך לחזור, המשפט הזה כל כך ברור.

<מיכאל מייקסנר: אנחנו תחרותיים.

<מיכאל מייקסנר: חגי דיבר על זה.

אבישי ברוורמן: אתה מחזק את דברי מר שלום.

אבישי ברוורמן: תן לנו את המספרים.

<מיכאל מייקסנר: עלות שכר עבודה לעובד בסין היא 6000 אירו בשנה, עלות שכר עבודה לעובד בישראל היא 33 אלף אירו בשנה.

<מיכאל מייקסנר: ההפרשים הם מדהימים.

<מיכאל מייקסנר: זה לא כל כך ברור.

<מיכאל מייקסנר: בוא נחשוב מה זו תחרות.

<מיכאל מייקסנר: להביא מגרמניה אנחנו יודעים להתחרות.

<מיכאל מייקסנר: אתם תראו פה הרבה אוטובוסים שיושבים על שלדות של מאן.

<מיכאל מייקסנר: דן ואגד לא מביאים אוטובוסים מוגמרים של מאן נכון להיום.

<מיכאל מייקסנר: כשמדובר על תחרות בינלאומית, מאיפה זה יבוא?

<מיכאל מייקסנר: זה יבוא מסין, זה יבוא מצ'כיה, זה יבוא מתורכיה.

<מיכאל מייקסנר: קח את סין.

<מיכאל מייקסנר: איך אפשר להתמודד מול דבר כזה?

אבישי ברוורמן: מה מבחינת האיכות?

<מיכאל מייקסנר: יש במצגת שלך בעמוד 18 איך אוטובוס תוצרת חוץ נראה מבפנים.

<מיכאל מייקסנר: הוא רקוב כולו מבפנים.

<מיכאל מייקסנר: במרכבים אנחנו מייצרים את אותן פלדות.

<מיכאל מייקסנר: אני לא יודע מה עושים בהארגז.

<מיכאל מייקסנר: יש תמונות אחרות של אוטובוסים מתוצרת סיטרו.

<מיכאל מייקסנר: סיטרו זו הליגה העליונה של האוטובוסים העירוניים של מרצדס.

<מיכאל מייקסנר: חברת אפיפי מנצרת מביאה אותם במסגרת ההצטיידות שלה בקרן ההצטיידות.

<מיכאל מייקסנר: זה בסדר, עושים מה שעושים.

<מיכאל מייקסנר: הם לא הגדולים.

<מיכאל מייקסנר: זה לא אגד ולא דן.

<מיכאל מייקסנר: מכיוון שהאוטובוס בנוי בצורה שהוא בנוי הקורות של האוטובוס נשברות.

<מיכאל מייקסנר: באים אלינו כדי שנראה איך לתקן אוטובוסים כאלה.

<מיכאל מייקסנר: כל הקופסא הזאת נשברת על תנאי הכביש שלנו, בצורות הנהיגה של הנהגים הישראלים.

אבישי ברוורמן: האיכות ירודה.

<מיכאל מייקסנר: אני לא אמרתי שהאיכות ירודה.

אבישי ברוורמן: לא ירודה, אבל נמוכה יותר מהאיכות הישראלית.

<מיכאל מייקסנר: אני באתי מעולם הטנקים.

<מיכאל מייקסנר: גם אני עסקתי בזה.

<מיכאל מייקסנר: גם אני פגשתי את הרמטכ"ל לשעבר.

<מיכאל מייקסנר: בתחום הזה של המכניקה ושל הקונסטרוקציה אנחנו טובים מאוד מאוד מאוד.

<מיכאל מייקסנר: אם מדברים על התחום של היפיוף, אז אני לא איטלקי, נולדתי עם סנדלים בעמק.

<מיכאל מייקסנר: אני גם לא ספרדי.

<מיכאל מייקסנר: גאודי לא היה המורה שלי.

<מיכאל מייקסנר: אנחנו עובדים עם מעצבים, עושים עבודה נהדרת ומתקדמים כל הזמן.

<מיכאל מייקסנר: מה שעשינו בשנות ה-80 ובשנת 2000 זה לא מה שאנחנו עושים היום.

<מיכאל מייקסנר: כשמסתכלים היום על הכבישים לא מזהים אוטובוסים תוצרת הארץ.

<מיכאל מייקסנר: אתה תגיד שזה כמו בחו"ל.

<מיכאל מייקסנר: למה כמו בחו"ל?

<מיכאל מייקסנר: זה כמו בארץ.

<מיכאל מייקסנר: תבואו למפעל מרכבים ותראו מפעל מודרני מעין כמוהו.

<מיכאל מייקסנר: התחרות הזאת שפותחים היא תחרות פרועה, היא בלי בלנסים.

<מיכאל מייקסנר: השוק שלנו הוא שוק סגור.

<מיכאל מייקסנר: או שיש לנו ים, או שיש מדינות ערב מסביב.

<מיכאל מייקסנר: אין לנו לאן למכור אם לא זה.

<מיכאל מייקסנר: תחילת שנה אצלנו היא תמיד סימן שאלה.

<מיכאל מייקסנר: סימן השאלה הזה תמיד היה נפתר על ידי אגד ודן.

<מיכאל מייקסנר: למה?

<מיכאל מייקסנר: כי תמיד ידענו שיש איזו שהיא הצטיידות, שיש ביקוש.

<מיכאל מייקסנר: יש לנו אוטובוסים לא צבועים שעומדים אצלנו בחניון כמלאי.

<מיכאל מייקסנר: למה?

<מיכאל מייקסנר: כי בשנה שעברה לא היה לי עם מה לתת עבודה, לא היו לי הזמנות.

<מיכאל מייקסנר: מה איפשר לנו בכל זאת לקיים את עצמנו ולא ליפול מהרגליים?

<מיכאל מייקסנר: מה שאיפשר לנו זה ההזמנות של אגד ודן שאיפשרו לנו לעמוד על הרגליים קצת, לעמוד מול הבנקים ואיכשהו לגלגל טיפה כסף.

<מיכאל מייקסנר: 150 אוטובוסים סיפקו עבודה בחציון הראשון של השנה הזאת ל-300 עובדים.

<מיכאל מייקסנר: עובד לאוטובוס לשנה.

<מיכאל מייקסנר: הכנסנו 300 אנשים.

<מיכאל מייקסנר: כחברה פרטית לקחנו סיכון כזה.

<מיכאל מייקסנר: את הביצות לא באו לייבש פה מחישובים כלכליים.

<מיכאל מייקסנר: אנחנו קצת שכחנו, נהיינו קצת טכנוקרטיים.

אבישי ברוורמן: זו גם כלכלה נכונה.

אבישי ברוורמן: כלכלה שלא נותנת לרוב האזרחים תעסוקה מתאימה היא כלכלה גרועה.

<מיכאל מייקסנר: אני מסכים איתך.

<מיכאל מייקסנר: מה אני מבקש?

<מיכאל מייקסנר: אם אופציה של תחרות, אז אופציה של תחרות כזאת שמאפשרת לתמחר מה שלא מייצרים בארץ ואת מה שמייצרים בארץ.

<מיכאל מייקסנר: אם אופציה אחרת של תחרות, בואו נשים איזה שהם בלנסים.

<מיכאל מייקסנר: לא יכול להיות שבן אדם אחד במדינת ישראל מחליט ויום אחד האדמה רועדת והכל משתנה.

<מיכאל מייקסנר: זה מפחיד.

אבישי ברוורמן: אני ממשיך הלאה, מר מייקסנר.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת מופז, במקרה הזה שר התחבורה לשעבר.

שאול מופז: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

שאול מופז: אני באתי לכאן כאחד שמכיר את התעשייה של האוטובוסים בישראל.

שאול מופז: יצא לי גם לבקר במפעלים.

שאול מופז: אני גם קבעתי איזו שהיא מדיניות.

שאול מופז: אני רוצה לחזור עליה כאן, אדוני היושב-ראש.

שאול מופז: אני חושב ששאלת השאלות היא קביעת המדיניות בכל מה שקשור לגבי תוצרת כחול לבן.

שאול מופז: מדינת ישראל בכל שנותיה קבעה כמדיניות העדפה של כחול לבן מבלי לפגוע בתחרותיות.

שאול מופז: אני יכול לספר לכם מניסיוני במשרד התחבורה ובמשרד הביטחון שנהנה ממט"ח סיוע שלכאורה קיבל מהאמריקאים בחינם.

שאול מופז: אני אז קבעתי כלל במשרד התחבורה ובמשרד הביטחון.

שאול מופז: אני יודע שמשרד הביטחון מאמץ את זה עד היום.

שאול מופז: זה גם נכון במובנים מסוימים במשרד התחבורה.

שאול מופז: קבעתי ב-2009 או ב-2006 העדפה של תוצרת מקומית של כחול לבן, מכל הסיבות שעלו כאן – אולי אני אחזור על כמה מהן המשמעותיות ביותר בעיני - עד לגבול של 15% יותר יקר בישראל.

שאול מופז: 15% תוצרת מקומית מעדיפים על תוצרת מבחוץ.

שאול מופז: מדוע?

שאול מופז: כי כחול לבן בעיני זאת מדיניות, מכל הסיבות שאמרו כאן.

שאול מופז: אמרו כאן קודם כל מקומות עבודה, ה-2000 שעובדים היום, כולל אלה בפריפריה.

שאול מופז: הנימוק של העדפת הכחול לבן, מעבר לעבודה עברית והנושא של הכבוד שלנו והיכולות שלנו, הוא קודם כל פרנסה לאנשים.

שאול מופז: שמענו כאן על המפעלים ועל הפריסה שלהם בפריפריה – קרית מלאכי, אור עקיבא, חדרה, פרדס חנה ובמגזרים השונים.

שאול מופז: אני חושב שמקומות עבודה זה נושא שצריך לשמור עליו ולעודד אותו כאן בישראל.

שאול מופז: הסיפור השני הוא סיפור ההשקעה בישראל.

שאול מופז: יש פה אנשים שמשקיעים את כספם בארץ.

שאול מופז: אני חושב שצריך להמשיך לעודד את זה.

שאול מופז: אני בעד התחרות.

שאול מופז: אסור לנו בשום פנים ואופן לקבוע שאין תחרות ולקדש רק כחול לבן.

שאול מופז: אני חושב שצריכה להיות פה העדפה, אדוני היושב-ראש.

שאול מופז: אני לא יודע איזו מדיניות הולכים לשנות במשרד התחבורה, אבל אני חושב שעל המדיניות הזאת צריך להילחם.

שאול מופז: אני באתי לפה בשביל לומר שעל המדיניות של הכחול לבן צריך להילחם.

שאול מופז: כשביקרתי במרכבים ובהארגז יחד עם עוזי יצחקי, לא רק שהתחייבנו ואמרנו שאנחנו נלך בעדיפות על כחול לבן ועל תוצרת מקומית, אני גם אמרתי שאנחנו נעדיף עד 15% יותר יקר בתוצרת המקומית.

שאול מופז: אמרתי להם עוד דבר אז.

שאול מופז: אמרתי להם לעבור לייצור של אוטובוסים רבי קיבולת, אוטובוסים שבהם ניתן להגיע לתצורה הזאת של המטרוניות.

שאול מופז: העניין הזה של קווי תחבורה ציבוריים, דבר שבישראל הולך ומשתרש יותר ויותר ולדעתי זה היעד המרכזי של משרד התחבורה בכל מה שקשור לתחבורה ציבורית, זה אותם אוטובוסים מפרקיים שיכולים לקחת עד כדי 300, 400 ובעתיד גם 700 ברכב אחד.

שאול מופז: הכיוון זה הוא כיוון של התפתחות התעשייה הזאת בישראל.

שאול מופז: אנחנו הצבענו עליה בעבר.

שאול מופז: זה קורה.

שאול מופז: אני באתי, אדוני היושב-ראש, לומר, עד כמה שניתן לקבוע פה, וניתן לקבוע פה כמדיניות - יושבים פה כל האנשים שאחראים על כך - שהעניין הזה של כחול לבן לא עומד בסתירה לעניין של התחרות כל עוד קובעים את גבולות התחרות.

אבישי ברוורמן: אתה ציינת שחוק חובת המכרזים אומר בפירוש 15% פרמיום לתוצרת הארץ.

שאול מופז: אם זה קיים עד היום אני מאוד שמח לשמוע.

אבישי ברוורמן: קיים בחוק חובת המכרזים.

שאול מופז: על זה צריך לשמור מכל משמר, כי בנוסף למה שנאמר פה אני חרד שאנחנו נהפוך ונהיה תלותיים באחרים, שנספק עבודה לא לאזרחי ישראל אלא לאחרים.

שאול מופז: חשוב מאוד בעניין של ה-2000 עובדים, שבעזרת ה' ילך ויגדל בישראל ככל שהתעשייה תגדל, לשמור על היכולות האלו.

שאול מופז: אני מודה לך מאוד שהזמנתי אותי ונתת לי את זכות הדיבור.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, חבר הכנסת מופז.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אילטוב, בבקשה.

רוברט אילטוב: תודה, כבוד היושב-ראש.

רוברט אילטוב: מכיוון ששמעתי שהמוצר הוא איכותי והמחיר יותר זול אני לא רואה איפה הבעיה.

<שלום חגי: הישרדות.

רוברט אילטוב: אם המחיר תחרותי והוא זול יותר מהמתחרים אין שום בעיה.

רוברט אילטוב: ככה אני מבין בכלכלה.

רוברט אילטוב: אני מעריך שזה לא בדיוק כך.

רוברט אילטוב: מצד שני, יש את חוק המכרזים.

רוברט אילטוב: יש לנו רצון וצורך בתחרות ולא בסגירת השוק, אבל גם חשוב לנו לשמור על התעשייה.

רוברט אילטוב: אפילו לרגע אני לא חושב שלא צריך לשמור על התעשייה.

רוברט אילטוב: מה שאני חושב שצריך לעשות זה את האיזונים הנכונים.

רוברט אילטוב: יש את נושא יוקר המחיה שהציבור נושא בזה.

רוברט אילטוב: אנחנו צריכים לפתח את התחרות, לראות איך - -

אבישי ברוורמן: מה תהיה המלצתך?

רוברט אילטוב: אני ממליץ, בתנאים כאלה ואחרים, להצטרף לכך שעד 15% - -

אבישי ברוורמן: זה חוק חובת המכרזים.

רוברט אילטוב: ומצד שני לפתוח את השוק לתחרות.

רוברט אילטוב: אם אתה קובע את הכללים ואת האיכויות שאתה צריך פה בארץ, אז זה יכול להיות מסין, זה יכול להיות מארצות הברית.

אבישי ברוורמן: אני מבקש להתקדם כדי שנקבל פה החלטה.

אבישי ברוורמן: לכל אחד יש את האינטרס האישי.

אבישי ברוורמן: יש פה גופים שמייצגים את האינטרסים האישיים וכו'.

אבישי ברוורמן: מה שמעניין אותנו פה זה טובת אזרחי מדינת ישראל.

<אילן קרני: אני רוצה להדגיש שאני מדבר בשם מפעיל ולא בשם פורום תחבורה ציבורית.

<אילן קרני: אני מפעיל מטרופולין כמפעיל תחבורה ציבורית כבר 12 שנה.

<אילן קרני: אני לא לוביסט של חברות המרכב.

<אילן קרני: אני יכול לומר שאני שמח שיש היום תחרות בחברות המרכב.

<אילן קרני: מפעל הארגז שהיה קטן יכול היום לייצר מאות אוטובוסים בסדרי גודל דומים למפעל מרכבים.

<אילן קרני: לי כמפעיל זה משנה את התמונה.

<אילן קרני: יש לי שני מפעלים ראויים לבנות את האוטובוסים.

<אילן קרני: נכון להיום אני בונה מעל 100 אוטובוסים בהארגז וכ-60 אוטובוסים במרכבים באופן נקודתי.

<אילן קרני: אני מחזיק גם אוטובוסים תיירותיים בחברה נוספת שיש בבעלותי.

<אילן קרני: השוק התיירותי מוכר לי, זה לא דבר חדש.

<אילן קרני: אני מקבל את ההחלטות שלי על בסיס עסקי לחלוטין.

<אילן קרני: אין לי קרן הצטיידות.

<אילן קרני: אני בודק נקודתית.

<אילן קרני: לתיירות אני מקצה אוטובוס תיירותי.

<אילן קרני: יש הצדקה לאוטובוס תיירותי שרואה בן אדם אחד על מושב 12 שעות.

<אילן קרני: האוטובוס התיירותי מתאים למדינת ישראל.

<אילן קרני: האוטובוס הציבורי שמחליף מושבים או תאי המטען עם תיקי החיילים וכו' זה עולם אחר לחלוטין.

<אילן קרני: את זה צריך להבין בבסיס העובדתי.

<אילן קרני: בתחילת דרכי 60% מהצי שלי היה תוצרת חוץ.

<אילן קרני: אמנם זה היה צי קטן, אבל 60% ממנו היה תוצרת חוץ.

אבישי ברוורמן: אחד הדברים בסטטיסטיקה הוא לומר את המספר.

<אילן קרני: זה היה סדר גודל של 40,50 אוטובוסים.

<אילן קרני: זה היה בתחילת דרכי.

<אילן קרני: היום כמות האוטובוסים יותר גדולה.

<אילן קרני: גם כיום יש לי תוצרת חוץ.

<אילן קרני: בבאר שבע חברה עירונית קנתה אוטובוסים תוצרת חוץ.

<אילן קרני: הם עדיין עובדים עם תוצרת חוץ.

<אילן קרני: אני אומר ששיקול הדעת שלי הוא מקצועי לחלוטין.

<אילן קרני: אני אומר בצורה מאוד ברורה שאין ספק שאני אקנה איפה שנכון ואיפה שטוב.

<אילן קרני: אין לי היום את הפריבילגיה להגיד שאני לא מכיר את השוק.

<אילן קרני: אני מכיר את השוק כבר 12 שנה.

<אילן קרני: אם אותם מפעילים שיש שלהם קרן הצטיידות וההחלטות שלהן הן סביב החלטות ממשלה, היו חושבים כמפעיל פרטי ומתחרים במכרזים כמפעיל פרטי, אולי ההחלטות שלהם היו שונות.

אבישי ברוורמן: מר קרני, אני פשוט לא מבין.

אבישי ברוורמן: אני רק רוצה להבין את הנקודה.

אבישי ברוורמן: יש פה שתי נקודות.

אבישי ברוורמן: יש נקודה אחת שאומרת שיש חשש לייצור בהארגז ובמרכבים, שזאת תוצרת הארץ, עכב חשש שיהיה פה ייבוא מאוד זול שיכול להיות שלא יהיה באיכות נאותה, כשהתוצאה תהיה שהאוטובוסים לא יהיו ברמה הכי גבוהה ויהיו גם פיטורי עובדים עם כל המשמעויות.

אבישי ברוורמן: מה עמדתך בסוגיה הזאת?

<אילן קרני: עמדתי היא שאני צריך מפעל שאני יודע לצעוק עליו בעברית, אני צריך מפעל שיכול לייצר לי עכשיו 5 אוטובוסים, ואני צריך מפעל שיחזיק 30,40 שלדות בחוץ והוא נבנה בארץ, הכל משיקולים כלכלים ועסקיים.

<אילן קרני: זאת הנקודה שלי.

<מיכאל מייקסנר: מה אתה חושב עם השוואה לתוצרת חוץ?

<אילן קרני: אני קונה גם אוטובוסים תיירותיים.

<אילן קרני: בהיבט שלי כמפעיל תחבורה ציבורית יש הבדל.

<אילן קרני: פעם ראו אוטובוס כשלדה עם 6 גלגלים.

<אילן קרני: היום אתה יודע כמה טכנולוגיה יש על אוטובוס?

<אילן קרני: אין לך מושג.

<אילן קרני: אני מזמין את חברי הוועדה לראות פעם אחת איך נראה אוטובוס עם כל המערכות הטכנולוגיות.

<אילן קרני: זה כתוצאה ממכרזים שהשתתפנו בהם כל המפעילים.

<אילן קרני: הממשק שצריך להיות בין טכנולוגיה לבין בונה המרכב הוא משהו מטורף.

<אילן קרני: הוא צריך לאורך כל הדרך ממשק של תחזוקה.

<אילן קרני: זה דבר שלא קשור לברזלים.

<אילן קרני: אני לא רוצה להיכנס לברזלים ולאיפה בנוי האוטובוס, אבל יחד עם זאת אני אומר שההחלטה צריכה להיות עסקית.

<אילן קרני: ברגע שאגד ודן יחליטו על בסיס עסקי נטו, ללא קרן הצטיידות, אני חושב שאולי התשובה תהיה הכי אמיתית.

<אילן קרני: אני לא מדבר אם היא תהיה נכונה או לא נכונה, היא תהיה הכי אמיתית.

אבישי ברוורמן: מר קרני, אמרת את זה ברור ולעניין.

אבישי ברוורמן: אנחנו יודעים שאתה מדבר מה שנכון, לא לוביסט ולא שום דבר אחר.

<יצחק מרמור: אני נמצא בתפקיד הזה ועד לפני 3 שנים הייתי מנכ"ל פלטכניקה, שזאת החברה שייצרה כיסאות לאוטובוסים, כך שאני מכיר את התעסוקה הזאת ומכיר את המפעלים.

<יצחק מרמור: אני רוצה כהקדמה לספר רק אנקדוטה קטנה.

<יצחק מרמור: אחרי זה אני אהיה מאוד תמציתי וקצר.

<יצחק מרמור: היה ביקור של נשיא פולין בשבוע שעבר.

<יצחק מרמור: הייתה שם סגנית שר הכלכלה הפולנית.

<יצחק מרמור: היא אמרה כך: "הסתכלנו מסביב והבנו שכולם מסביב זה שירותים ופיננסים.

<יצחק מרמור: לנו, לפולין, יש תעשייה ולכן הם משגשגים".

<יצחק מרמור: אני רוצה מספר נקודות בתמצית.

<יצחק מרמור: חלק יחזרו אולי קצת על מה שנאמר.

<יצחק מרמור: אגד ודן וגם חברות פרטיות מצטיידות בתוצרת הארץ אך ורק משיקולים כלכלים.

<יצחק מרמור: זה מחיר רכישה, זה עלות לאורך חיים, מה שנקרא LLC, זה זמינות ושירות שהם יכולים לקבל את זה מיד.

<יצחק מרמור: אם האוטובוס עומד יום שלם זה סיפור אמיתי, זה לוגיסטיקה.

<יצחק מרמור: יש להם מספר מאוד מצומצם של פרטים.

<יצחק מרמור: הלוגיסטיקה הזאת עולה הרבה מאוד כסף.

<יצחק מרמור: לא דיברתי עכשיו על ציונות ועל כסף ציבורי.

<יצחק מרמור: יש תחרות בארץ בין שני המפעלים האלה.

<יצחק מרמור: אגד ודן דאגו לכך שתהיה תחרות.

אבישי ברוורמן: וטוב שכך.

<יצחק מרמור: נכון, כי אם יהיה מפעל אחד המחירים יעלו.

<יצחק מרמור: אני אומר לכם את זה גם מניסיון אישי.

<יצחק מרמור: הרגשתי את התחרות הזאת על גבי כל הזמן.

אבישי ברוורמן: ולכן, אקי, לסיכום, מה המלצתך?

<יצחק מרמור: תעשייה זה לא ריצ'רץ'.

<יצחק מרמור: אם סוגרים או ששנה אחת לא יהיו להם מכרזים אי אפשר יהיה לפתוח את זה מחדש.

<יצחק מרמור: התעשייה הזאת היא משורשרת משהו כמו 2000 עובדים.

<יצחק מרמור: רוצים לתת תעסוקה לאדם העובד.

<יצחק מרמור: צריך קודם שהוא יעבוד לפני שיורידו לו שקל ממחיר הקוטג'.

<יצחק מרמור: קודם שתהיה לו עבודה.

<יצחק מרמור: אם בגלל ההחלטה של משרד התחבורה.

<יצחק מרמור: שהיא החלטה אומללה לטעמי, ייסגר אחד המפעלים זה יהיה אסון.

<יצחק מרמור: כל העולם מייצא אבטלה.

<יצחק מרמור: אנחנו המדינה היחידה שפותחת את כל השוק.

<יצחק מרמור: אנחנו לא מבינים למה זה.

<יצחק מרמור: פשוט לא ברור לנו.

<יצחק מרמור: תנסו למכור אוטובוסים לצרפת, לגרמניה או לארצות הברית.

<יצחק מרמור: תנסו לראות אם זה אפשרי.

<יצחק מרמור: אני חושב שתפקידה של ממשלה היא לעודד יזמות כמו שחגי עושה.

<יצחק מרמור: אני רק רוצה לספר לכם שב-9 השנים האחרונות כמות המפעלים שיצאה החוצה גדלה פי 2.

<יצחק מרמור: היום 30%, ב-2004 היו 16%.

<יצחק מרמור: מפעלים בורחים מהארץ.

<יצחק מרמור: אני חושב שחשוב מאוד שיהיה מכרז בינלאומי לשלדות.

<יצחק מרמור: אני חושב שהמרכבים צריכים להתבצע פה במכרז כמו שכבר בוצע וישנו.

<יצחק מרמור: מעבר להתחייבות שלטונית ולמבקר המדינה שנאמר יש את ה-GPA.

<יצחק מרמור: הממשלה החריגה ב-GPA 5 מוצרים.

אבישי ברוורמן: אולי תגיד לכולנו מה זה GPA.

אבישי ברוורמן: לא כל אחד יודע מה זה GPA.

<יצחק מרמור: קוד הרכישות הממשלתיות.

<יצחק מרמור: רכש האוטובוסים הוחרג שם.

<יצחק מרמור: גם על פי החוק אפשר לעשות את זה בארץ.

יעקב גיל: יש פה איזה פיל בחדר שלא מדברים עליו.

יעקב גיל: משרד האוצר, משרד התחבורה והממשלה הבינו שצריך להגדיל את כמות התחבורה הציבורית בישראל.

יעקב גיל: הציבור משווע לזה.

יעקב גיל: צריך להבין את הנקודה הזאת, לא לשכוח אותה.

<עוזי יצחקי: זאת הנקודה.

יעקב גיל: יש עוד פיל אחד בחדר, שנקרא דוח מבקר המדינה.

יעקב גיל: הוא מציין במפורש התייעלות שערורייתית של קרנות ההצטיידות.

יעקב גיל: בקרן ההצטיידות של דן היו עודפים של עד 100% בסוף כל שנה.

יעקב גיל: זה אומר שלא הצטיידו בכסף שהמדינה נתנה.

יעקב גיל: אגב, בשבוע הבא יהיה פה דיון על הרפורמה בגוש דן.

יעקב גיל: זה קשור אחד לשני הדברים האלה.

יעקב גיל: אם אלה תהליכים מכרזיים מוזרים, אולי צריך לבדוק מחדש את המחירים שהם מקבלים.

אבישי ברוורמן: מר יעקב, מה ההצעה שלך לגבי הנושא על הפרק?

יעקב גיל: מה שמעניין את הציבור זה ההצטיידות.

יעקב גיל: אם אנחנו אומרים שצריך להצטייד פי 10 יותר ממה שמצטיידים היום, אז אדרבא, שהשוק המקומי יפעל ביעילות לקבל מכרזים.

יעקב גיל: משרד התחבורה הוא זה שצריך לקחת פיקוד ולהתעורר לגבי ההתנהלות של הקרנות האלו.

יעקב גיל: לא יכול להיות שאין פיקוח על ההתנהלות שלהן.

אבישי ברוורמן: אנחנו לא דנים בזה עכשיו.

יעקב גיל: יש לנו הצעה.

יעקב גיל: ההצעה היא להתנות את המכרזים המקומיים בהתייעלות, זאת אומרת להבטיח ליצרנים המקומיים איזה שהוא נתח בשוק ההצטיידות, כשהנתח הזה יובטח תמורת התייעלות באופן ההצטיידות.

יעקב גיל: אי אפשר להחזיק את כולם עם העניין הזה של הייצור המקומי ולפגוע בצרכנים.

יעקב גיל: במקביל אנחנו מציעים לפתוח אופציות נוספות שיגדילו את השירות לנוסעים.

<ניר לנדאו: אני לא רוצה לחזור על דברי כולם, אבל חווינו את הלך הדיון שמתקיים פה על הבשר החי בתקופה האחרונה, עם המון מחשבות ועם והמון התנהלויות.

<ניר לנדאו: אני רוצה לנצל את הבמה ולהגיד בצורה חד משמעית שאנחנו מאוד מרוצים מהאיכות שמפגינים המפעלים - מרכבים והארגז.

<ניר לנדאו: אנחנו מכירים על בשרנו מה המשמעות של אוטובוס איכותי שצריך לעבוד 15 שנה, חלק מהדברים שאמר מר קרני.

<ניר לנדאו: אנחנו מחויבים בפני עצמנו ובפני המדינה להתנהלות עסקית ותחרותית.

<ניר לנדאו: מה שנאמר פה מבחינת הסייגים הוא משהו שצריך ללוות ולהגיע לכלל החלטה לגבי איך אנחנו ממצים את השוק, את האיכויות ואת התחרות שמתקיימת ומגיעים למוצר הכי טוב.

<ניר לנדאו: אני חושב שזה אפשרי.

<מאיר ברכה: אני מצטרף לכל הדברים שאמר חברי מיכה מייקסנר ומר חגי שלום.

<מאיר ברכה: לא בכדי חברת דן בחרה את חברת הארגז/מרכבים – אני לא מפריד ביניהן - לייצר את המטרוניות פה בארץ.

<מאיר ברכה: ייצור המטרוניות בארץ נתן לנו אפשרות של גמישות.

<מאיר ברכה: מי שרואה היום את המטרוניות שנוסעות בכבישים בחיפה, יודע מה זה המוצר הישראלי.

<מאיר ברכה: כמו שאמר חברי ניר, המוצר הישראלי הוא מוצר איכותי.

<מאיר ברכה: בואו תנסו לבצע שינויים בתוך אוטובוס תוצרת חוץ כדי לתת יותר נוחות לנוסעים.

<מאיר ברכה: אני אומר לכם שלא ניתן לעשות את זה.

<מאיר ברכה: לעומת זאת, בתוצרת הארץ אפשר לעשות את הכל.

<מאיר ברכה: עם זאת, אני מצטרף לחברי ניר שאומר שתחרות צריכה להיות לאיכות.

<מאיר ברכה: אוטובוס של תחבורה ציבורית, רבותיי, מחזיק בהפעלה 15 שנים.

<מאיר ברכה: אני כבר 30 שנה בענף האוטובוסים.

<מאיר ברכה: אני לא מכיר אוטובוס תוצרת חוץ ששרד 15 שנים.

<מאיר ברכה: אני אומר לכם חד משמעית.

<מאיר ברכה: אני זוכר את הפגישה שהייתה לי פעם עם חבר הכנסת שאול מופז בקשר לחברת אלבה שהביאו לארץ.

<מאיר ברכה: אני אמרתי לו שהאוטובוסים האלה לא ישרדו כמה שנים, חבל על הזמן, חבל על הייצור בירדן.

<מאיר ברכה: ימים יגידו ויעידו.

<מאיר ברכה: צריכה להיות תחרות בריאה, אבל לשמור על התעשייה הישראלית, לתת להם את הכל כדי שאנחנו כמפעילים נדע שאנחנו מקבלים את המחיר הטוב ביותר, שלא יהיה מצב שמפעלי הרכבה בארץ יתנו מחיר ולא יהיה לנו benchmark מול המתחרים.

<מאיר ברכה: תמיד צריך לבדוק ולתת העדפה לתוצרת הארץ.

<מאיר ברכה: אני בעד.

<מאיר ברכה: אני תומך בזה מאוד.

<משה בריינין: אני הולך להתייחס יותר לנושא של העובדים.

<משה בריינין: אני בקשר מאוד רציף עם מפעל מרכבים.

<משה בריינין: אני מטפל בעובדים של מפעל מרכבים.

<משה בריינין: הייתה לי שיחה טלפונית עם מר חגי שלום בעניין של המכרזים.

<משה בריינין: אנחנו מנסים ללכת לכיוון של המכרזים.

<משה בריינין: אני לא רוצה להתייחס לצד הטכני, לצד המקצועי או למחירים .

<משה בריינין: מפעל מרכבים מעסיק מבחינתי כרגע באזור אור עקיבא, חדרה והמגזר הערבי קרוב ל-700 איש.

<משה בריינין: חלקם עובדים קבועים, חלקם עובדים זמנים עכב פיקים של מכרזים.

<משה בריינין: אני כנציג הסתדרות יודע מה זה כשאני צריך לדבר על זה שעובד הולך הביתה כשהוא מחזיק מאחוריו משפחה, ילדים וכל הדברים האלה.

<משה בריינין: אני חושב שכל חברי הוועדה וגם הנציגים של החברות חייבים לשמור על התעשייה הישראלית ועל העובדים הישראלים, כדי שנוכל לחיות במדינה הזאת בצורה הכי טובה ואנשים יתפרנסו בכבוד.

<משה בריינין: אני לא נכנס לצד המקצועי ולצד האחר.

<משה בריינין: האנשים בעלי החברות ונציגי הרוכשים מבינים בזה יותר ממני.

<משה בריינין: אני מבקש את ההתייחסות הכבדה ביותר לעובדים שעומדים מאחורי התעשייה הזאת שאני מבקש לשמור עליה.

אבישי ברוורמן: סגן שר האוצר, שבעבר היה מעורב בענייני תעבורה, כתב לי כך: "אבישי, בוקר טוב.

אבישי ברוורמן: יש לך דיון בנושא ייצור אוטובוסים בהארגז ובמרכבים" – הוא בעבר עבד באגד תעבורה.

אבישי ברוורמן: אני מניח שזה על סמך המדיניות הזאת של שר האוצר, כי לפעמים יש קשר בין סגן שר האוצר ושר האוצר - "אני תומך בתוצרת הארץ ובשמירה על מקומות העבודה.

אבישי ברוורמן: בעבר ניהלתי את אגד תעבורה.

אבישי ברוורמן: העדפתי לשלם 5000 אירו יותר ולייצר בארץ.

אבישי ברוורמן: אם תספיק, שוחח אותי.

אבישי ברוורמן: תודה, מיקי לוי".

אבישי ברוורמן: שוחחתי איתו.

אבישי ברוורמן: הוא היה מעוניין לבוא, אבל הוא בדיון.

אבישי ברוורמן: הוא ביקש שאני אקרא את מה שהוא כתב.

יעקב אשר: זה עמדת האוצר?

אבישי ברוורמן: אני אף פעם לא יודע פה כל עמדה.

אבישי ברוורמן: סגן שר האוצר בשבילי זה שר האוצר.

אבישי ברוורמן: זאת עמדת הממשלה מבחינתי, עד שיחליפו את הממשלה.

אבישי ברוורמן: סגן שר האוצר מופיע ואומר את דבריו בכל מקום כששר האוצר לא נמצא.

אבישי ברוורמן: תיכף נשמע מה אומרים הפקידים ונראה את ההרמוניה האוצרית של מדינת ישראל.

אבישי ברוורמן: לפני זה אני רק רוצה להעיר הערה, כי דובר פה לגבי האיכות.

אבישי ברוורמן: לי מפריע מאוד בתור אדם שהתעסק כל חייו ברפורמות ובכלכלה, שאנשים חושבים שאם הם מורידים מחיר הם השיגו את הכל.

אבישי ברוורמן: זה מתפתח עכשיו.

אבישי ברוורמן: הוועדה ליוקר המחייה בראשותי תפתח את הדיונים תוך שבוע או שבוע וחצי, אני לא יודע.

אבישי ברוורמן: יש מחיר ויש איכות.

אבישי ברוורמן: הדוגמה הכי טובה היא בשוק התרופות.

אבישי ברוורמן: נניח שמייקסנר, חס וחלילה, היה בשוק התרופות.

אבישי ברוורמן: הוא היה מפתח תרופה שמורידה משקל במהירות לגברים בני 50 ומעלה.

אבישי ברוורמן: הוא היה עושה כמה מיליארדים.

אבישי ברוורמן: מה מתברר אחרי שנה?

אבישי ברוורמן: שכל מי שלוקח את הגלולה הזאת מקבל אולקוס, יש לו בעיות בלב.

אבישי ברוורמן: הוא את הכסף עשה.

אבישי ברוורמן: הוא ברח לאיי הבהאמה.

אבישי ברוורמן: בגלל הנושא הזה חשוב העניין של האיכות.

אבישי ברוורמן: כל דבר זה מחיר ואיכות.

אבישי ברוורמן: מה הביא למשבר הכלכלי הגדול ביותר בשנות ה-30?

אבישי ברוורמן: המשבר הפיננסי היה בנקודה שכל מיני חבורות, כולל בנקי השקעות, כולל נגידים לשעבר בכל מיני מקומות, מכרו לעולם מוצר פיננסי שיש לו תשואה גדולה.

אבישי ברוורמן: עם נגזרות הוא דבר נהדר, אבל מה לגבי המחיר שלו?

אבישי ברוורמן: היה סיכון אדיר.

אבישי ברוורמן: שני הדברים זה מחיר וסיכון.

אבישי ברוורמן: אני שומע כאן מכל כך הרבה אנשים על כך שנושא האיכות על פני זמן הוא נושא משמעותי.

אבישי ברוורמן: אני בטוח, עוזי יצחקי, שאנשים חוששים שהאבטלה תגדל בארץ הזאת.

אבישי ברוורמן: זה החשש שלי.

אבישי ברוורמן: העובדים ממילא מקבלים פה שכר לא ראוי.

אבישי ברוורמן: חס וחלילה לפגוע במקומות, במיוחד בפריפריה, וליצור אי ודאות בתעסוקה ובתעשייה הישראלית.

אבישי ברוורמן: ראש הממשלה מדבר כל הזמן על כחול לבן.

אבישי ברוורמן: אני חושב שאתה צריך להסביר את הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: אם לא הדברים כצעקתם, אז אנא, תן את הביטחון למשקיעים, כי אנשי עסקים צריכים ביטחון.

אבישי ברוורמן: תמיד אומרים למה אינטל עזבה פה.

אבישי ברוורמן: אני אומר שאינטל לא עזבה בשביל עוד אחוז או שני אחוזים, זה לא משנה בכלל, אלא רק בגלל ששר התעשייה אומר דבר אחד, שר האוצר דבר שלישי והמדען דבר רביעי.

אבישי ברוורמן: פה צריך לקבל החלטה כדי שיידעו שהאנשים האלה מייצרים באיכות.

<עוזי יצחקי: שמענו את כולם.

<עוזי יצחקי: אני מבקש להגיב בקצרה, בעיקר על 3 הנקודות שהעלה כבוד יושב-ראש הוועדה: מחיר, איכות ותעסוקה.

<עוזי יצחקי: על 3 הנקודות האלו אני אגיב.

<עוזי יצחקי: שמענו בשעה האחרונה הרבה מאוד עובדות, לצערי הרב, שאין להן כל בסיס, עובדות מסולפות.

<עוזי יצחקי: בואו אני אעדכן אתכם.

יצחק וקנין: כמה סך כל האוטובוסים שמיוצרים במדינת ישראל כל שנה?

יצחק וקנין: כמה אנחנו מייבאים?

<עוזי יצחקי: אני קודם רוצה להגיב לדברים.

<עוזי יצחקי: לפני שאני אתייחס לגבי 3 הנקודות אני רוצה לדבר לגבי הרקע.

<עוזי יצחקי: דוחות מבקר המדינה מ-2010 ומ-2011 - אני אציג ואשאיר לכם אותם פה - העלו ליקויים של ממש.

<עוזי יצחקי: אומר מבקר המדינה: "ליקויים של ממש בהצטיידות של חברות אגד ודן".

<עוזי יצחקי: זה דבר שהוא לא פשוט.

<עוזי יצחקי: דיברו על זה שמקורו של המימון מהקופה הציבורית ועל כך שצריך לחייב את החברות במסגרת הסכם הסובסידיה לפעול לפי נורמות ציבוריות.

<עוזי יצחקי: לא פעלו פה לפי נורמות ציבוריות.

<עוזי יצחקי: זה דבר חמור מאוד שאנחנו חייבים לתקן, כמו הרבה מאוד ליקויים שאנחנו מתקנים.

אבישי ברוורמן: דוח מבקר המדינה מבקר את משרד התחבורה לגבי הפיקוח על ההצטיידות.

אבישי ברוורמן: אתם התחלתם עכשיו לפקח ברצינות על נושא ההצטיידות.

<עוזי יצחקי: אנחנו באים ואומרים שפקידי הממשלה שיושבים פה - יושבים פה פקידים ממשרד התחבורה וממשרד האוצר - לא צריכים ולא אמורים להתעסק בשלדות, לקנות שלדות.

<עוזי יצחקי: זה לא התפקיד שלהם.

<עוזי יצחקי: התפקיד שלהם לפעול לפי נורמות ציבוריות שאכן כספי קרן ההצטיידות ינוצלו כמו שצריך לטובת הציבור.

אבישי ברוורמן: איך אתם עושים את זה?

<עוזי יצחקי: הדברים האלה לא נעשו.

<עוזי יצחקי: אנחנו קבענו קריטריונים.

<עוזי יצחקי: יצאו לתחרות.

<עוזי יצחקי: אנחנו קבענו את הסטנדרטים.

<עוזי יצחקי: עוד מעט אני אגיד על זה כמה מילים.

<עוזי יצחקי: אנחנו נראה איך אנחנו משפרים.

<עוזי יצחקי: אני עדיין בדוח מבקר המדינה.

<עוזי יצחקי: הוא אמר כך: "יש לבצע הליכי רכש תחרותיים ושוויוניים באופן הוגן ואת מרב התמורה לחברות אגד ודן ולקופה הציבורית", שזה אומר לאנשים עצמם.

<עוזי יצחקי: לכן באו לפה משרדי התחבורה והאוצר.

<עוזי יצחקי: המדיניות המאוד ברורה של הממשלה הנוכחית היא במה שנקרא פתיחת השוק לתחרות, הוזלת מחירים ושיפור השירות, כמו שאנחנו עושים בתחום הרכב שנדון פה בוועדה ואנחנו פותחים לתחרות את החלפים, את ייבוא הרכב, כמו שעשינו בשמיים פתוחים.

<עוזי יצחקי: כולם יכולים לראות את המחירים הנמוכים מאוד, את התחרות המאוד טובה שיש לטובת הציבור בנושא של שמיים פתוחים.

אבישי ברוורמן: עזוב את השמיים הפתוחים, עזוב את יוקר המחייה.

אבישי ברוורמן: תסביר לי מה קורה בנושא הזה.

<עוזי יצחקי: אני רוצה להדגיש למה.

<עוזי יצחקי: מדובר פה במדיניות מאוד ברורה של ממשלה, לא של אדם אחד כמו שרמז מיכה.

<עוזי יצחקי: אני ממליץ לבעלי המפעלים לא להגיד שיש פה אינטרסים זרים, כי מדובר פה במדיניות הממשלה.

<עוזי יצחקי: זאת הנקודה.

<שלום חגי: מי אמר את זה?

<עוזי יצחקי: אמרו את זה.

<עוזי יצחקי: אתה רמזת וגם הוא אמר את זה.

<שלום חגי: אני לא רמזתי.

<שלום חגי: תגיד לי למה אתה מתכוון.

<שלום חגי: כולנו יודעים למה אתה מתכוון.

אבישי ברוורמן: אני לא שמעתי פה אף מילה בנושא האישי.

אבישי ברוורמן: אולי נאמרו לפני זה.

אבישי ברוורמן: בדיון הזה אני שואל.

אבישי ברוורמן: תשכנע אותי – אין לי שום צד בעניין - לגבי מחיר, איכות ותעסוקה.

אבישי ברוורמן: היה פה שר התחבורה לשעבר שעבדת איתו.

אבישי ברוורמן: אם הוא טועה בגדול, תקן אותו.

<עוזי יצחקי: החברות הונחו, וזאת החלטה של משרדי התחבורה והאוצר, לרכוש אוטובוסים בהליכים תחרותיים.

<עוזי יצחקי: אלה העקרונות שמנחים את הממשלה ברכש טובין.

<עוזי יצחקי: זה אומר שתהיה התחשבות שתמצא ביטוי בכל כללי הדין לעניין העדפת תוצרת הארץ.

<עוזי יצחקי: יוצאים לתחרות.

<עוזי יצחקי: אגד פרסם מכרז לפני מספר ימים.

<עוזי יצחקי: דן פרסם אתמול מכרז.

<עוזי יצחקי: יוצאים להליך תחרותי, כאשר תהיה העדפה לתוצרת הארץ.

אבישי ברוורמן: העדפה מתבטאת ב-15%?

<עוזי יצחקי: בהחלט, לפי חוק חובת המכרזים.

<עוזי יצחקי: לגבי המחיר.

<עוזי יצחקי: טובת הציבור פה גוברת.

<עוזי יצחקי: אם נצליח להשיג מחיר יותר טוב הכל יבוא לטובת הציבור.

<עוזי יצחקי: משרדי התחבורה והאוצר רוצים לקדם את התחבורה הציבורית.

<עוזי יצחקי: מצב התחבורה הציבורית זקוק לשיפור.

<עוזי יצחקי: בזה שנרכוש אוטובוסים במחירים נמוכים יותר – עוד מעט אני אגיד על האיכות - הכל יבוא לטובת הציבור.

<עוזי יצחקי: יותר אוטובוסים, יותר תדירויות, יותר קווים, יותר מתן מענה לציבור שיש בו רעב גדול לתחבורה ציבורית טובה ואיכותית.

<עוזי יצחקי: לגבי העניין של האיכות.

<עוזי יצחקי: יושב פה לצידי מנהל אגף הרכב.

<עוזי יצחקי: יש פה את היבואנים ואת מפעל הארגז ומפעל מרכבים.

<עוזי יצחקי: אנחנו לא מכניסים אוטובוס שלא עומד בתקינה אירופית, אוטובוס שלא עומד בכל התקנים הבטיחותיים והשירותיים.

<עוזי יצחקי: אנחנו לא מכניסים את האוטובוסים האלה.

<עוזי יצחקי: אנחנו עושים צרות צרורות.

<עוזי יצחקי: ציינו פה את המפעל בירדן, את המפעלים באירופה.

<עוזי יצחקי: הם לא נכנסים לארץ אם הם לא עומדים בתקנים המחמירים ביותר שאנחנו קובעים.

<עוזי יצחקי: מבחינת המחיר ומבחינת האיכות אין שום בעיה.

<עוזי יצחקי: המחיר ילך לטובת הציבור ובאיכות לא נפגע.

<עוזי יצחקי: לעניין התעסוקה.

<עוזי יצחקי: ב-3 שנים הקרובות אנחנו הולכים להכניס מעל 3000 אוטובוסים לטובת התחבורה הציבורית.

<עוזי יצחקי: אנחנו הולכים ומפריטים עוד ועוד אשכולות.

<עוזי יצחקי: כשאנחנו מפריטים אשכול אנחנו מוציאים מאגד ודן למכרז, השירות משתפר יותר, השירות זמין יותר, יותר אוטובוסים, אוטובוסים יותר חדשים, יותר קווים ויותר מענה.

<עוזי יצחקי: ראו לדוגמה את מבשרת ציון לאחרונה, את מודיעין לאחרונה, את נתניה ועוד הרבה מקומות.

<עוזי יצחקי: העוגה בשנים הקרובות תהיה מאוד גדולה, יהיה אוכל לכולם וכולם יוכלו ליהנות מהעוגה הזאת.

<עוזי יצחקי: מפעל מרכבים, שאנחנו קראנו והתגאינו לקרוא על זה בתקופה האחרונה בעיתון ידיעות אחרונות, קלט בתקופה האחרונה קרוב ל-200 עובדים נוספים עכב הזמנות.

<עוזי יצחקי: לאור העובדה שהמפעלים המקומיים לא יכולים לעמוד בצבר ההזמנות שלנו, נאלצנו לדחות את הפעלת אשכול מעלה אדומים שהאוטובוסים מגיעים ממרכבים ואת אשכול הנגב שהאוטובוסים מגיעים מהארגז.

<עוזי יצחקי: זה מה שנמסר לי מאנשי התחבורה הציבורית שיושבים פה.

<עוזי יצחקי: גם בעניין התעסוקה לא צריכה להיות שום בעיה לעובדים בישראל.

אבישי ברוורמן: עוזי, אני רוצה לשאול אותך שאלה מאוד פשוטה.

אבישי ברוורמן: עבדת עם שאול מופז, אתה עובד עם ישראל כץ.

אבישי ברוורמן: אני לא יודע מי יהיה שר התחבורה הבא, אבל יכול להיות שתעבוד גם איתו.

אבישי ברוורמן: יש שיווי משקל נוכחי.

אבישי ברוורמן: נאמר שאנחנו הולכים לפי דרכה של הממשלה, כפי שאתה מציג.

<עוזי יצחקי: הממשלה הנוכחית.

אבישי ברוורמן: מה יהיה שיווי המשקל החדש?

אבישי ברוורמן: הטענה כאן שבמקרה הזה שיווי המשקל יביא לסגירת מפעלים בפריפריה, לפיטורי עובדים, כשבנוסף לזה חלק מהאוטובוסים שיחדרו אולי לא יעבדו תחת הרגולטור.

אבישי ברוורמן: אבנר מפקח על הכל.

אבישי ברוורמן: אין דבר שאבנר לא מפקח עליו.

אבישי ברוורמן: אולי יתחבאו כמה אוטובוסים סיניים מתחת והאיכות לא תהיה טובה.

אבישי ברוורמן: איך אתה רואה את שיווי המשקל בעוד שנתיים?

אבישי ברוורמן: נאמר שאתה היום הצאר, אתה המלך, על פיך יקום דבר.

אבישי ברוורמן: מה שאומרים חגי שלום, מייקסנר, אגד, דן ומר קרני - -

<עוזי יצחקי: אני לא אסנגר על מר קרני, אבל צריך להבין בדיוק מה הוא אמר.

אבישי ברוורמן: הוא דיבר מאוד מאוד ברור.

אבישי ברוורמן: הוא לא צריך סניגור.

<עוזי יצחקי: גם ב-אס אם אס מסגן שר האוצר צריך לראות מה כתוב על המחיר של האוטובוסים.

אבישי ברוורמן: שר התחבורה יותר קרוב לסגן שר האוצר.

אבישי ברוורמן: אני גם לא הייתי ניצב במשטרה.

אבישי ברוורמן: אתה לוקח על אחריותך את הנקודה שבעצם שום דבר לא יקרה.

אבישי ברוורמן: אתה אומר שהייצור של המפעלים האלה יגדל כי העוגה תגדל, אולי ייובאו עוד אוטובוסים מסין, אולי מאירופה באיכות גבוהה כך ששיווי המשקל יהיה כזה שיהיו הרבה יותר אוטובוסים, יותר לארגז, יותר למרכבים, מחירים יותר נמוכים, איכות יותר גבוהה וכל העולם יצעק, יצחקי יצחקי, אתה צדקת.

אבישי ברוורמן: זה פחות או יותר הניסוח.

<עוזי יצחקי: קודם כל, זה לא יצחקי, זאת מדיניות הממשלה.

אבישי ברוורמן: לא רציתי להגיד כץ, אז אמרתי יצחקי.

<עוזי יצחקי: זה לא רק השר כץ.

<עוזי יצחקי: יושבים פה אנשי משרד האוצר.

<עוזי יצחקי: זאת מדיניות הממשלה.

<עוזי יצחקי: העוגה תלך ותגדל.

אבישי ברוורמן: אתה סמוך ובטוח שלטענות שלהם אין בסיס?

<עוזי יצחקי: אני חושב שהחשש גדול מידי, אין לו בסיס.

<עוזי יצחקי: אנחנו נגדיל את מספר האוטובוסים.

<עוזי יצחקי: ההליכים יהיו הליכים תחרותיים.

<עוזי יצחקי: כמובן שהם יוכלו להתמודד.

אבישי ברוורמן: אתה לוקח בחשבון שאם טעית יפוטרו אלפי עובדים, התעשייה הישראלית תיסגר וייתכן שייכנסו פה עוד כמה אוטובוסים זרים באיכות - -

<עוזי יצחקי: הדברים ייבדקו לאורך התהליך.

<עוזי יצחקי: אנחנו לא מנותקים מהמציאות.

<עוזי יצחקי: נמצא פה אלרואי, המשנה למנכ"ל של משרד הכלכלה.

<עוזי יצחקי: אנחנו נמצאים בקשר.

<עוזי יצחקי: העניינים האלה נבדקים, מבוקרים.

אבישי ברוורמן: הרבה תפקידים עשית, אבל תעשיין לא היית.

אבישי ברוורמן: אחד הדברים שמעניינים לגבי עסקים הוא שהתהליכים הם לא סימטריים.

אבישי ברוורמן: לבנות לוקח זמן.

אבישי ברוורמן: ברגע שיש החלטה שגויה וסוגרים, נגמר הסיפור.

אבישי ברוורמן: שטח משוחרר במקרה הזה לא יוחזר, להבדיל משטחים אחרים שהייתי מחזיר.

אבישי ברוורמן: הבנת למה אני מתכוון?

<עוזי יצחקי: הבנתי.

אבישי ברוורמן: לכן המחיר של החלטות כאלו צריך להיות ברור.

אבישי ברוורמן: אם חלק מהאנשים האלה יצאו מהמשחק, לא יבואו אנשים אחרים.

<עוזי יצחקי: ההחלטה מבוססת.

<עוזי יצחקי: ציינתי גם את העובדות.

<שלום חגי: אנחנו ניצבים ערב 2014.

<שלום חגי: לי יש 500 אוטובוסים כושר ייצור, 100 אוטובוסים בהזמנות.

<שלום חגי: אם אני לא זוכה באגד ודן ב-300 האוטובוסים שיוצאים עכשיו למכרזים, אני אבוד.

אבישי ברוורמן: אתה סוגר.

<שלום חגי: זו לא תיאוריה.

<שלום חגי: אותו דבר מיכה.

<שלום חגי: הוא מפטר מאות עובדים אם הוא לא מקבל את אגד ודן.

<מיכאל מייקסנר: בשנה הבאה, אם אני לא אדע מה יקרה אחרי מרס.

<שלום חגי: בינתיים, מה שיש לך ביד.

<שלום חגי: יש לו 200 הזמנות ביד וכושר ייצור של 700.

<שלום חגי: הוא הולך לפטר מאות עובדים, אני הולך לפטר מאות או עשרות עובדים, בטח לא לקלוט.

<שלום חגי: קלטתי בקרית מלאכי 60 עובדים אתיופים.

<שלום חגי: אני מקווה שגם חרדים נכניס לעבודה.

<שלום חגי: יש לנו פה מהלך ציוני.

<שלום חגי: אני נמצא בלי עבודה ל-2014.

<שלום חגי: זה עוד חודש.

<שלום חגי: אם אני לא זוכה עכשיו באגד ודן, וזה לא תיאורטי, תזכה בזה ספרד כי יש שם 25% אבטלה והממשלה מסבסדת.

<שלום חגי: ממשלת פולין סבסדה לאפיפי שקנה אוטובוסים בפולין.

<שלום חגי: את זה אתה יודע או לא?

יצחק וקנין: אני זוכר תקופות לפני 13,14 שנים שהיו דיונים בוועדת כספים בהיטלי היצף, בכל מיני עניינים, אפילו בייבוא שמן, שנתנו היטל על חלק מהמרכיבים של השמן.

יצחק וקנין: אני זוכר את ועדי העובדים שהגיעו אלינו וזעקו לשמיים.

יצחק וקנין: הם אמרו שזה גורם לכך שסוגרים להם את הפרנסה.

יצחק וקנין: אחרי כמה שנים התחלף שר.

יצחק וקנין: כנראה שהמחשבה שלו הייתה אחרת.

יצחק וקנין: הוא החליט לבטל את היטל ההיצף.

יצחק וקנין: ביטלו את היטל ההיצף.

יצחק וקנין: אני יכול להגיד ש-3 מפעלים נסגרו.

יצחק וקנין: היום רוב השמן מיובא.

יצחק וקנין: היו מפעלים שייצרו את השמן.

יצחק וקנין: הם היו קונים את הכוספה ואת המוצרים שמהם הפיקו את השמן.

יצחק וקנין: היום אתה מקבל את זה כמרכיב מוגמר בתוך בקבוק.

יצחק וקנין: רוב השמן מיובא היום מחוץ לארץ.

יצחק וקנין: מפעלים נסגרו פה.

יצחק וקנין: אני חושב שסגרנו תעשייה שלמה.

יצחק וקנין: האיכות של השמן היא למטה.

יצחק וקנין: אני אומר לכם את זה כחקלאי וכאחד שביקר במכוני התערובת שקונים את המוצרים.

יצחק וקנין: אני מכיר את זה מכמה כיוונים.

יצחק וקנין: אם המציאות הזאת הולכת להתבצע אנחנו יורים לנו ברגליים, בראש, בידיים.

יצחק וקנין: התעשייה זה אולי העמוד המרכזי שעומדת עליו היום מדינת ישראל.

יצחק וקנין: אם אין תעשייה אין כלום.

יצחק וקנין: אני לא אומר את זה כדי להגיד פה איזו סיסמא.

יצחק וקנין: אי אפשר לעשות תעשייה בזה שאתה תיקח סיכון ותכניס לפה אוטובוסים.

יצחק וקנין: אפילו אם על פי התזה שלך, עוזי, הם יהיו באיכות גבוהה מאוד מבחינת כללי הבטיחות וכל מה שנדרש, מפעל שנסגר לא נפתח יותר, אף אחד לא יפתח אותו.

יצחק וקנין: אתה לא תיתן לו כסף.

יצחק וקנין: אנחנו רואים מה קורה עם בריל, עם הנעליים ועם מפעלים אחרים שיש בפריפריה ואיך אנחנו מתמודדים איתם.

יצחק וקנין: צריך לקחת את כל המהלך הזה במחשבה מאוד מאוד עמוקה.

יצחק וקנין: רבותיי, לפתוח זה הדבר הקל ביותר.

יצחק וקנין: אנחנו לא יכולים היום להתמודד מול הסינים ומול ספרד כמו שהציגו פה, ששם הכלכלה קורסת.

יצחק וקנין: עד מעט גם לא עם איטליה ולא עם אף מדינה, כי המדינות יסבסדו את המוצרים.

יצחק וקנין: אני אומר את זה גם על הדברים שאני מייצר כחקלאי.

יצחק וקנין: אני אומר את זה הרבה פעמים.

יצחק וקנין: אני חושב שכל הנושא הזה צריך לקבל מחשבה יותר עמוקה.

יצחק וקנין: אסור לנו לפתוח.

יצחק וקנין: זה עובדים.

יצחק וקנין: כתוב: "יגיע כפיך כי תאכל אשריך וטוב לך".

יצחק וקנין: כל עוד אני עובד ואני מביא את הפרנסה אני יודע שאני מביא.

יצחק וקנין: הבטלה מביאה לידי חטא.

יצחק וקנין: זה כתוב בפרקי אבות.

יצחק וקנין: אין יותר גרוע מהבטלה.

יצחק וקנין: הבטלה זה אם כל חטאת.

אבישי ברוורמן: ואומר את זה אדם בש"ס שביחד איתי רוצה להכניס את כל החרדים לעבודה ולהפסיק עם השטויות האלו של - -

יצחק וקנין: התורה זה עמוד.

יצחק וקנין: זה אחד מעמודי העולם.

יצחק וקנין: עוזי, אתה יודע שבהרבה דברים אני מסכים איתך לחלוטין.

יצחק וקנין: נעשו פה הרבה דברים.

יצחק וקנין: אני אומר לך במלוא האחריות שאסור לנו לפגוע בשום פנים ואופן בתעשייה.

יצחק וקנין: לא דיברתי עם אף אחד.

יצחק וקנין: כשנכנסתי לדיון הזה לא דיברתי עם אף גורם, לא ראיתי שום דבר.

יצחק וקנין: אני אומר לכם בכל ליבי שצריך לשמור על התעשייה שלנו.

יצחק וקנין: רבותיי, זה אלפי עובדים, זו מערכת שלמה, זה לא מעגל אחד.

יצחק וקנין: אולי במעגל הראשון זה 700 עובדים שהוא מעסיק, אבל אם תיקח את כל המעגלים תצטרך להכפיל את הכל.

יצחק וקנין: צריך לחשוב.

יצחק וקנין: לא כל דבר, רבותיי, זה בחור של הגרוש.

יצחק וקנין: אני אומר את זה לאוצר הרבה פעמים.

יצחק וקנין: צריך לחשוב יותר עמוק על כל התהליך הזה, שלא נירה לעצמנו בידיים וברגליים ונמצא את עצמנו בסוף עם מפעלים סגורים ועם אנשים שיושבים בבית.

איילת שקד: אני לא מבינה למה עושים את זה.

איילת שקד: האם אגד ודן התחייבו כתוצאה מהפתיחה לתחרות להוזיל את מחירי הנסיעות בתחבורה הציבורית?

<עוזי יצחקי: זה לא קשור למחירי הנסיעות, זה קשור לרמת השירות.

<עוזי יצחקי: יהיו יותר קווים, יותר אוטובוסים, יותר זמינות של קווים.

איילת שקד: אין כאן שום מהלך של הורדת מחיר?

<עוזי יצחקי: זה משהו אחר.

<ינון אלרועי: אנחנו כמשרד הכלכלה תומכים כמובן בהגברת התחרות במשק, אבל אנחנו אמונים גם על מימוש החלטת הממשלה לעידוד רכש מקומי.

<ינון אלרועי: כשאני לוקח את דברי כל הדוברים, ואני מצוי בעסק הזה לא רק כי הייתי חבר בוועדות שמינה מנכ"ל משרד התחבורה אלא גם לפני זה, אני קורא לעמיתיי להיזהר ממצב שיהיו לנו אוטובוסים זולים ביום הרכש ולא בהכרח בטווח הארוך.

אבישי ברוורמן: אתה אומר שיש סכנה שהאיכות, מה שנאמר כאן, של חלק מהמוצרים - -

<ינון אלרועי: מאחר ואני לא מכיר את ההליך המדויק כרגע, אני מכיר כל מיני המלצות שהיו בדרך, אני חושב שהממשלה צריכה להקפיד הקפדה יתירה על כך שלא נקנה היום אוטובוסים קצת יותר זולים שאחרי 5 שנים בגלל שאלה דגמים לא כל כך מוכרים נגלה שהם לא יחזיקו 15 שנה.

<ינון אלרועי: אנחנו ביצענו עבודה יסודית וממושכת בוועדה שמינה המנכ"ל.

<ינון אלרועי: אני חושב שראוי לשקול כניסה שקולה, מידתית והדרגתית לתחרות.

אבישי ברוורמן: אדוני, תסלח לי, אני לא מהאו"ם.

אבישי ברוורמן: תגיד לי בעברית, בלי מה שאתה קורא, אם אתה בעד הנקודה כמו שמוביל משרד התחבורה, או שאתה מודאג כמונו שיכול להיות פה מצב שילחצו על ההדק, מפעלים ייסגרו והאיכות לא תהיה טובה.

אבישי ברוורמן: מה ההמלצה של משרד הכלכלה בתור ראש מטה כחול לבן?

<ינון אלרועי: אנחנו בעד הגברת התחרות כמו שאומר מבקר המדינה.

אבישי ברוורמן: את זה תדבר בתור עו"ד.

אבישי ברוורמן: אני רוצה תשובה פשוטה.

אבישי ברוורמן: אתה מייצג את שר הכלכלה.

אבישי ברוורמן: יש פה עמדה על הפרק: ללכת, כמו שאמרו פה חלק מהאנשים, למכרז בעוד שבוע, או לא.

<ינון אלרועי: אני לא יודע אם ליצרנים הישראלים יש זכות הגשה, כי במכרז הקודם לא היה ליצרנים - -

<לאה ורון: אם יכניסו פרמטרים שהם לא יוכלו להתמודד לא תהיה להם אולי זכות הגשה.

<שלום חגי: אם אני מפסיד אני סוגר.

אבישי ברוורמן: אני מצפה שאדם לא יבוא לפה וידבר בתור פקיד מפה ומשם.

אבישי ברוורמן: תן לי עמדה.

אבישי ברוורמן: שיבוא מנכ"ל משרד הכלכלה וייתן לי את העמדה, לא להתחבא בתוך ניסוחים משפטיים.

<ינון אלרועי: ככל שתהיה העדפה לתוצרת הארץ אנחנו תומכים במהלך.

יעקב אשר: אני חושב, ואני לא מהאו"ם, שהאינטרס הציבורי של כולנו הוא הגברת התחרות והורדת המחירים.

יעקב אשר: המשמעות יותר אוטובוסים בסופו של יום, יותר תחבורה ציבורית.

יעקב אשר: אני אומר את זה כאדם שמייצג קבוצה גדולה בציבור, קבוצה שהאוטובוסים הם חלק אינטגרלי מחייהם.

יעקב אשר: הציבור הכי פחות ממונע במדינת ישראל הוא הציבור החרדי.

יעקב אשר: אין ספק שאסור לנו להזניח ולגרום לכך שמפעלים ייסגרו.

יעקב אשר: אני שמעתי את הדברים ואת המספרים, אני חושב שאין פה מוחלטות לכאן או לכאן.

יעקב אשר: אני מבין שיש סף של 15% בחוק המכרזים.

יעקב אשר: אני חושב שאפשר להפעיל מחשבה בשנה שנתיים האלו כדי לבחון ולומר שלמרות ש-15% החוק מחייב אותנו, במקרה הזה לתקופה מסוימת ולכמה מכרזים קרובים זה לא יהיה 15%, זה יהיה נתח יותר גדול.

יעקב אשר: כך לא ייגרם מצב שבו השוק יחטוף מכה אנושה.

יעקב אשר: אולי אפשר לשחק טיפה עם האחוזים האלה של מה כחול לבן ומה לא כחול לבן.

יעקב אשר: כמובן שנושא האיכות חייב להיות המדד ברמה הגבוהה ביותר שצריכה להיות.

יעקב אשר: זה יעשה טוב, כי מחר תוכלו לבחון את התוצאות של הפעילות הזאת.

יעקב אשר: אני חושב שאם אתה מדבר על 3000 אוטובוסים ב-3 שנים וזה נפתח למכרז בינלאומי, אתה יכול להגיע עם החברות בארץ ועם החברות בחו"ל ל-3000 אוטובוסים גם בשנתיים.

יעקב אשר: תהיה אז רווחה גדולה לתושבי המדינה וחלוקה מספקת כדי שהמפעלים לא ייפלו והשוק ייפתח.

יעקב אשר: אני לא מכיר את המפעלים ואת האנשים שיושבים פה, אבל סביר מאוד להניח שאין מונופול כי מדובר ב-2 מפעלים.

יעקב אשר: זה משהו שקרוב למונופול מבחינת המחירים.

אבישי ברוורמן: אתה רוצה להגיד דואופול.

יעקב אשר: דואופול הוא משהו שלא בחנת.

יעקב אשר: פתאום מתברר לך שיש הפרשים אדירים שאין להם הצדקה, לא רק האיכות וכו'.

יעקב אשר: אני מציע ללכת בכיוון הזה של הפתיחה לחברות אחרות, אבל לעשות את זה במידה ובמשקל.

יעקב אשר: לא חייב להיות 15%, אפשר ללכת על 25%, 30% בשלב התחלתי.

<לאה ורון: יש הנחיות של חוק חובת המכרזים.

יעקב אשר: השאלה אם זה סף מינימום.

<עוזי יצחקי: חוק חובת המכרזים.

יעקב אשר: החובה היא במינימום.

<לאה ורון: יש אפשרות על פי התקנות לחוק חובת המכרזים לתת עדיפות ב-15% מהמחיר של חברה מתחרה בחו"ל, לא 25% ולא 30%.

יעקב אשר: אפשר גם לקבל החלטה לפתוח את המכרז.

<שלום חגי: אתה יכול להגיד על חלק מהצי לצאת למכרז.

יעקב אשר: חלק ככה וחלק ככה.

יעקב אשר: שחלק גדול יצא אולי החוצה.

אבישי ברוורמן: מר אלרואי, אולי תבהיר לנו.

<ינון אלרועי: למיטב הבנתנו זה 15%.

<ינון אלרועי: החוק מחייב 15%.

איילת שקד: השאלה אם אפשר לפתוח רק 20% מהצי.

<ינון אלרועי: זה 15% מרכיב המחיר.

<ינון אלרועי: יכול להחליט גורם מסוים שלאור מדיניות, וזה מה שרמזתי בדבריי קודם, שהייתה בארץ לתקופה ארוכה שהיה בה רק רכש מקומי - צריך לזכור את זה.

<ינון אלרועי: מדיניות משרד התחבורה דיברה רק על רכש מקומי - יכול להיות שלמען הזהירות אפשר עכשיו לפתוח איקס אחוז.

איילת שקד: זה מה שהתכוונו .

איילת שקד: זה אפשרי?

<ינון אלרועי: זה תלוי בהם.

אבישי ברוורמן: אנחנו ננסח את זה ביחד.

יצחק וקנין: זה הפתרון.

יעקב אשר: אותו איקס אחוז שצריך לצאת החוצה צריך להיות אחוז מספיק משמעותי שחברות גדולות ומשמעותיות יסתכלו על המכרז הזה וירצו להיכנס.

יעקב אשר: יש דבר נוסף שהוא בכוחו של משרד התחבורה - אלא אם כן אני לא מבין.

יעקב אשר: תתקנו אותי אם אני טועה – והוא שבאותם מוצרים שיגיעו מאירופה שאין להם כאן את המפעלים שיכולים לתת את השירות, אפשר, בצורה כזאת או אחרת, לחייב אותם לעשות הסכמי שירות, תחזוקה או דברים מהסוג הזה עם החברות כאן, כדי שעדיין מבחינת התעסוקה לא יצטרכו לפטר עובדים.

יעקב אשר: צריך לתת איזה שהוא איזון לעניין הזה ולעשות את הצעדים האלה בזהירות.

יעקב אשר: זה מה שאני מציע.

יעקב אשר: הכי חשוב שהאוטובוסים יגיעו מהר לכבישים.

<מורן מזור: כל הדיון סובב פה סביב קרן ההצטיידות, לכן כל מה שנגיד הוא סביב קרן ההצטיידות.

<מורן מזור: עמדתנו היא שאגד ודן, כמו כל יתר המפעילים, ישקלו שיקולים וירכשו אוטובוסים מהיכן שהם יחליטו לרכוש.

<מורן מזור: הם ישקלו שיקולים כלכליים, הם ישקלו שיקולים אחרים של תחזוקה, כל מה שמפעיל רגיל שוקל.

<מורן מזור: כך גם אגד ודן.

<מורן מזור: בשני הצדדים של השולחן יושבים שני יצרנים שאומרים שיש להם יתרון במחיר ויתרון באיכות על פני היצרנים האירופיים.

<מורן מזור: אני מזכיר שאין היום אוטובוס שהוא לא מאירופה בתחבורה הציבורית.

<מורן מזור: לא קיים עדיין.

<מורן מזור: ככל שיש יתרון ליצרנים הישראלים אני לא חושב שצריך לעזור להם.

אבישי ברוורמן: בנימת דבריך יש איזה רמז שבשנים הקרובות אנחנו הולכים לאירופה ולא למקומות רחוקים.

אבישי ברוורמן: יש לזה משמעות.

<מורן מזור: התקינה של משרד התחבורה , כפי שצוין פה, היא תקינה אירופית.

<מורן מזור: מהצד השני של השולחן יושבים המפעילים.

<מורן מזור: המפעילים, כמו שבוודאי כולם מבינים, הם אנשי עסקים ששוקלים בסוף את שיקול הרווח של החברה.

אבישי ברוורמן: אמר את זה מר קרני בצורה ברורה.

אבישי ברוורמן: זה תפקידו.

<מורן מזור: אני מאמין שאם שוקל מפעיל תחבורה ציבורית כזה או אחר לרכוש, כמו שהיום קורה, ממפעל הארגז וממפעל מרכיבים אוטובוס, הוא מבין שיעלה לו כנראה יותר בזול על פני תקופת החיים של האוטובוס.

<מורן מזור: כשהיצרנים אומרים שהם ב-LCC יותר זולים, זה אומר שעל פני אורך החיים של האוטובוס המחיר יותר זול לכל אוטובוס.

<מורן מזור: הם שוקלים שיקולי תחזוקה, איכות, מחיר, זמינות של היצרנים, את כל השיקולים האלה.

אבישי ברוורמן: מר מזור, אתה כלכלן.

אבישי ברוורמן: כלכלן עושה מקסימיזציה תחת אילוצים.

אבישי ברוורמן: .

אבישי ברוורמן: אתה אומר שבמקרה הזה האילוצים זאת הקבוצה הריקה, כי אם ממשיכים באירופה והם טובים במחיר ובאיכות אז אין שום בעיה.

<מורן מזור: לא צריכה להיות להם בעיה.

אבישי ברוורמן: חגי שלום, מייקסנר ואגד חלמו חלומות בלהות בלילה.

אבישי ברוורמן: אתה אומר שאין להם שום סיבה לחשש הזה, הם פשוט לא מבינים.

<מורן מזור: אני לא אומר שהם לא מבינים.

אבישי ברוורמן: אתה רק אומר שאין בעיה, כי אם הם הולכים למכרז הם ממילא במחיר ובאיכות.

אבישי ברוורמן: איפה הבעיה?

<מורן מזור: בשנים הקרובות עומדים לצאת לא מעט מכרזי תחבורה ציבורית שבמסגרתם הולכים להירכש על ידי המפעילים מספר גבוה מאוד של אוטובוסים.

<מורן מזור: עוזי דיבר על 3000.

אבישי ברוורמן: כמה?

<מורן מזור: אנחנו מחויבים לתהליך של הגברת התחרות בתחבורה הציבורית ולהוצאת המכרזים.

<מורן מזור: הדברים מקובלים.

<מורן מזור: אני לא בקי ב-3000.

אבישי ברוורמן: הוא אמר 3000, אנחנו נתחיל ב-2000.

<מורן מזור: אתה אמרת.

<מורן מזור: גם בצד השני התיאור של המצב כאילו השוק הוא שוק מוגבל הוא תיאור לא נכון של המצב.

אבישי ברוורמן: אז למה הרעש פה?

אבישי ברוורמן: למה נוצר פה הרעש הזה?

אבישי ברוורמן: האנשים האלה פרנואידים?

אבישי ברוורמן: מה קרה?

<מורן מזור: אני לא יודע.

<מורן מזור: אני מעריך שלאנשי העסקים האלה יש הזמנות כאלו ואחרות.

אבישי ברוורמן: האם יש להם רווחים מעל הנורמה כך שברגע שתהיה תחרות הרווחים ירדו לרווחים נורמליים?

אבישי ברוורמן: ממילא הם יותר טובים, הם יותר איכותיים, במחיר הם יותר נמוכים.

אבישי ברוורמן: פשוט נספוג חלק מהמחירים שלהם.

<מורן מזור: אני מעריך שאם חלק מהמפעילים היום קונים ממפעל הארגז ומרכבים, אז אין הפרש גדול במחיר.

איילת שקד: 90% מהחברות הפרטיות קונות מהארגז וממרכבים.

איילת שקד: הוא אומר שזה כדאי.

<מורן מזור: לכן אני טוען שאין בעיה.

אבישי ברוורמן: אתה אומר שאין פה שום בעיה, שלא צריך לעשות כלום כי ממילא החבר'ה האלה ינצחו בכל וירחיבו.

<מורן מזור: אני לא אומר שהם ינצחו.

יצחק וקנין: כשאני מסתכל על הטבלה, אז הפרטיים מהווים בייבוא כמעט 60%,70% מהרכישה.

יצחק וקנין: כשאני מסתכל על אגד ועל התחבורה הציבורית, אז רוב הרכישה היא מהחברות הישראליות - הארגז ומרכבים.

יצחק וקנין: אם אני פותח את המצב הזה אני פותח אותו למצב שייבוא יותר גדול ייכנס לפה.

יצחק וקנין: יכול להיות שהשיקול כרגע יהיה זמני.

<מורן מזור: אם הייבוא שייכנס לפה יהיה יותר גדול וכתוצאה מכך תהיה ירידה במחיר האוטובוס, אני חושב ואני בטוח שהדבר הזה יתגלגל חזרה לאזרחים באמצעות הפחתת הסובסידיות.

<שלום חגי: אנחנו יותר זולים מאירופה.

<שלום חגי: אנחנו יותר זולים בעשרות אלפי שקלים.

<מורן מזור: אם אתם יותר זולים אין בעיה, יתר המפעילים יכולים לקנות אצלכם.

<שלום חגי: הבעיה שלי היא לא תחרות.

<שלום חגי: אנחנו מוכנים להתחרות, אין בעיה.

<שלום חגי: תבטיחו לנו הישרדות.

<שלום חגי: יש 2 מפעלים ו-2 מכרזים של אגד ודן.

<מורן מזור: אין הישרדות בלי תחרות.

<שלום חגי: יש לי 100 אוטובוסים לשנה הבאה.

<שלום חגי: אם אני מפסיד את אגד ודן אני מת.

<קריאה: למה שתפסיד אם אתה יותר זול ויותר איכותי?

<שלום חגי: תבטיחו לי הישרדות.

<מורן מזור: או שאתה יותר תחרותי ואתה יודע לשרוד, או שאתה לא תחרותי ולכן אתה לא שורד.

<שלום חגי: ספרד תעודד את איריזר לתת מחיר "דמפינג" כי יש להם 25% אבטלה.

<שלום חגי: הוא יתחרה בי.

<שלום חגי: המדינה שלו נותנת כסף.

<שלום חגי: פולין נותנת כסף למפעלים שלה כדי להתמודד פה.

<שלום חגי: תשאל את אפיפי, הוא יגיד לך את זה.

<שלום חגי: אני לא צריך להתחרות נגד ממשלות.

<שלום חגי: אני צריך לקבל תמיכה מהממשלה שלי.

<שלום חגי: אני לא בן חורג.

<שלום חגי: אני מפעיל בקרית מלאכי מפעל עם 400,500 עובדים.

<שלום חגי: תרימו ראש, תסתכלו ימינה ושמאלה ותראו מה אתם עושים.

<שלום חגי: אתה לא יכול לסכן את הקיום שלי.

<שלום חגי: אני עם 100 אוטובוסים ב-2014.

יצחק וקנין: המהלך יכול להיות מהלך בריא בתנאי אחד.

יצחק וקנין: אם אתם משחררים את הפקק לגמרי זה יכול להיות הרסני.

יצחק וקנין: אם תהיה פתיחה כך שאני מגביל את הייבוא לאותן חברות, יכול להיות שאני עדיין יכול לגרום למצב שאני לא מחסל את החברות שלנו.

יצחק וקנין: העניין פה הוא הישרדות, האם החברות האלו ישרדו אחרי התהליך הזה.

יצחק וקנין: התהליך הזה יכול להוביל אותנו לחיסולם המוחלט כשזה פתוח לגמרי.

יצחק וקנין: אם אנחנו לא נשים מגבלה באחוזים של הפתיחה כמה אנחנו רוצים לרכוש, אני לא רואה סיכוי שהמצב הזה יכול להיות .

יצחק וקנין: לא הייתי עושה את המהלך הזה בלי חששות.

אבישי ברוורמן: מר מזור, אתה בחור צעיר.

אבישי ברוורמן: בטח סיימת באחת האוניברסיטאות.

אבישי ברוורמן: עוד לא ניהלת בחיים.

אבישי ברוורמן: אתה לוקח תפישת עולם.

אבישי ברוורמן: גם הדוקטורט שלי זה תחרות בין מונופוליסטים.

אבישי ברוורמן: אתה מסתכל ואתה אומר שיש תחרות והכל טוב.

אבישי ברוורמן: אומרים לך פה אנשים שקוראים את השטח.

אבישי ברוורמן: אפילו הוצאתי את זה עם פינצטה מהסמנכ"ל של משרד הכלכלה, שאמר שההחלטה הזאת יכולה לגרום לנזק.

אבישי ברוורמן: אתה נותן לי איזה נאום תיאורטי על כך שהאילוץ הזה לא תקף, אין שום בעיה והכל יהיה טוב.

אבישי ברוורמן: יושבים פה אנשים שאומרים שיכול שתהיה בעיה.

אבישי ברוורמן: מה אם טעית, בלי הניסיון שלך בחוץ, וייסגרו המפעלים האלה?

אבישי ברוורמן: המחירים לתעשייה וגם לעובדים הם מחירים מאוד מאוד גבוהים.

אבישי ברוורמן: כשמדברים, ואתה כלכלן, על טעות type one ו-type two אתה צריך להסתכל כאן על הנקודה.

אבישי ברוורמן: בוא נעשה ניסוח, נמצא פה סידור שבו אנחנו, כמו שרמז חבר הכנסת וקנין, נמצא מקום שאנחנו נותנים כניסה לתחרות.

אבישי ברוורמן: במקרה הזה אוטובוסי עירך קודמים כמו שעניי עירך קודמים אם הם טובים.

אבישי ברוורמן: בואו ננסח את זה יחד בחוכמה שלנו.

אבישי ברוורמן: יש פה חוכמה.

אבישי ברוורמן: נעשה דבר כך שתצא בשורה מהבית הזה, לא שתהיה בשורה שחס וחלילה אם טעיתם בתוך כל הבירוקרטיה ייסגרו מפעלים וציון מצפה לגואל והמשיח עדיין לא מגיע.

אורי מקלב: אתם יודעים שאני לא אורח קבוע בוועדה, אבל אני השתתפתי, אדוני היושב-ראש, בדיון הקודם שניהלת לפני הדיון הזה משעה 10 עד שעה 11 וחצי בהצעת חוק שהייתה פה.

אורי מקלב: ראיתי שאתה במתח מסוים.

אורי מקלב: כששאלתי אותך אמרת שצריך להתקיים דיון שיש בו אחריות, שאתה צריך להכריע כי זה דבר שיכולות להיות לו השלכות מאוד מאוד גדולות.

אורי מקלב: אתה התכוננת, הכנת את עצמך לקראת הדיון.

אורי מקלב: אמרת לי לבוא לדיון כדי לראות אם זה נכון שלהכרעה פה יכולות להיות הרבה השלכות.

אורי מקלב: בהסתכלות שלי אני לא רואה שוני בין ההחלטה פה לעוד רפורמות ועוד פתיחה לתחרות בדברים שעשינו בכל ענפי המשק.

אורי מקלב: את הטקסטיל פתחו לתחרות כוללת ואפשרו ייבוא.

אורי מקלב: אנחנו דנים היום בנעלי בריל בגלל שהצבא קונה או לא קונה, זאת כיוון שאנחנו חוששים שהמפעל ייסגר.

אורי מקלב: הנושא הזה של תחרות חופשית זה דבר שאנחנו עושים בכל הענפים במשק.

אורי מקלב: אין דבר שלא עשינו אותו, כולל תחרות בייבוא מכוניות.

אבישי ברוורמן: כולם בעד תחרות.

אורי מקלב: חייבים שתהיה תחרות חופשית.

אורי מקלב: רפורמות כאלו חייבים לעשות.

אורי מקלב: שם המשחק הוא מבוקר.

אורי מקלב: מה שלא עשו מבוקר במשהו אחד יכול לפגוע במשהו שני.

אורי מקלב: אם תיקח מה העיקר פה ומה הטפל, אז העיקר הוא לעזור לתחבורה הציבורית, לשפר את התחבורה הציבורית, לעשות אותה מתאימה ליעדים של משרד התחבורה.

אורי מקלב: יחד עם זאת, יש לנו כחול לבן, יש לנו העסקת עובדים.

אורי מקלב: אי אפשר להפוך את הטפל לעיקר.

אורי מקלב: אם אנחנו נמנע את הכניסה של תחרות בענף הזה אנחנו בסופו של דבר נפגע בתחבורה הציבורית, בשירות שצריכים לתת וביעדים שצריכים לתת.

אורי מקלב: אנחנו כבר היום נמצאים בחסר.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים להגדיל את מספר האוטובוסים.

אורי מקלב: התשובה שמשרד התחבורה נותן היא שהם רוצים לפתוח והם רוצים להגדיל, אבל הם לא יכולים כי יש להם מגבלה.

אורי מקלב: הם לא יכולים להכניס את השירות ולבצע את המכרז שהם עשו.

אורי מקלב: אנחנו צריכים להוריד את כל החסמים שגורמים לאי שיפור התחבורה הציבורית.

אורי מקלב: היעד שלנו הוא פתיחת התחרות בצורה מבוקרת מתוך שאיפה להוריד כמה שיותר חסמים.

אורי מקלב: אנחנו לא צריכים להגיד שישאירו את המצב.

אורי מקלב: צריך לצמצם בעניין הזה.

אורי מקלב: כחול לבן חשוב, העסקת עובדים חשוב, אבל אנחנו צריכים לצמצם כדי לעשות כמה שיותר.

אורי מקלב: מאוד חשובים לנו המפעלים.

<מיכאל מייקסנר: לא ידעתי שחיסול התעשייה יפתור את התחבורה.

אורי מקלב: התעשייה הוא דבר חשוב, אבל היעד הוא תחבורה.

אורי מקלב: כדי להגיע לאזור תעשייה צריך תחבורה ציבורית.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים להגיע לפתרון שיגביר תחרות ולא יחסל תעשייה בארץ או יוריד את האיכות.

אבישי ברוורמן: אנחנו מחפשים פה את הפתרון הנכון.

<אפיף אפיפי: מר חגי שלום הוא חבר טוב.

<אפיף אפיפי: אנחנו מכבדים מאוד אחד את השני.

<אפיף אפיפי: הוא הזכיר את הממשלה הפולנית שמסבסדת את המפעלים שלה.

<אפיף אפיפי: למיטב ידיעתי, זה פשוט לא נכון, אין דבר כזה.

<שלום חגי: קיבלתם הלוואות מהממשלה הפולנית.

<אפיף אפיפי: זה לא נכון.

<אפיף אפיפי: גם לא קיבלנו.

<שלום חגי: זה מה שאמרתם לי.

<שלום חגי: רצינו ולא קיבלנו.

<שלום חגי: חבל שהוזכר פה דבר לא נכון.

<שלום חגי: אני הייתי איתו יחד בפולין.

<שלום חגי: הוא אמר לי שהממשלה הפולנית מסבסדת את האוטובוסים.

<שלום חגי: ציטטתי אותו.

אבישי ברוורמן: ראש עירית קריית מלאכי, ברכות לבחירתך.

אבישי ברוורמן: מר זוהר, בבקשה.

<אליהו זוהר: צהריים טובים לכולם.

<אליהו זוהר: נכנסנו היום לתפקיד, ברוך ה'.

אבישי ברוורמן: בהצלחה.

<אליהו זוהר: כפי שידוע לכם, קריית מלאכי עברה איזו שהיא טלטלה בתקופה האחרונה.

<אליהו זוהר: אנחנו נמצאים קצת בפריפריה, אם ידוע לכולם.

<אליהו זוהר: אני אתן לך נתונים קטנים, כבודו.

<אליהו זוהר: אני לא כלכלן.

<אליהו זוהר: האבטלה היא 12.3.

<אליהו זוהר: כמעט 700 משפחות מקבלות הבטחת הכנסה וכמעט 2500 משפחות מטופלות ברווחה.

<אליהו זוהר: מר יצחקי, אתה מכיר קצת את הפריפריה ואת קריית מלאכי?

<עוזי יצחקי: במקרה כן.

<עוזי יצחקי: אנחנו מחברים את הפריפריה עם הרבה מאוד תשתיות.

<עוזי יצחקי: יוצא לי להיות בכל הפריפריה.

<אליהו זוהר: כבודו, אני אניע אותך קצת למקום אחר.

<אליהו זוהר: אני הייתי עצמאי שני עשורים.

<אליהו זוהר: אתה יודע מה זה קבלן שמוציא 100 שקל לכיס של עובד כדי שיהיה לו מה לאכול בלילה וביום, כדי שהבן שלו ילך לבית הספר?

<אליהו זוהר: היהודי הזה, שנתנו לו הבטחה ראשי ערים שהיו קודמים לי, מעסיק היום 450 משפחות מקריית מלאכי.

<אליהו זוהר: הוא נותן לי היום כמעט 3 עד 4 מיליון שקל בשנה להציל את קריית מלאכי.

<אליהו זוהר: אתה יודע מה קרה עם הגזבר שלי היום בבוקר?

<אליהו זוהר: הוא הביא את קריית מלאכי למינוס 75 מיליון.

<אליהו זוהר: שמתי לו מכתב שהוא הולך היום הביתה.

<אליהו זוהר: אתה יודע למה?

<אליהו זוהר: כי עד שלא יוצא הכסף שלך מהכיס לא איכפת לך מי אוכל ומי ישן בלילה.

<אליהו זוהר: אז אנא מכם, תחשבו על קריית מלאכי.

<אליהו זוהר: עניי עירך קודמים לעניי שכנך.

<אליהו זוהר: תחשבו טוב.

<אליהו זוהר: אם נביא אבטלה למקום הזה קריית מלאכי נכחדת.

<אליהו זוהר: שיהיה לכם קצת איכפת.

<אליהו זוהר: יש לנו מהעדה 17% ועוד מבוגרים רוסים.

<אליהו זוהר: קריית מלאכי לא יכולה לשרוד.

<אליהו זוהר: אם אמרתי לגזבר ללכת היום הביתה תצטרך להוכיח אותו.

<אליהו זוהר: אני הייתי עצמאי 20 שנה.

<אליהו זוהר: אני יודע מה זה להוציא 100 שקל מהכיס לעובד.

<אליהו זוהר: אתם אולי לא יודעים את זה.

<אליהו זוהר: אתם נמצאים במערכת הזאת אולי 20 שנה.

<אליהו זוהר: אתה לא יודע מה זה להוציא כסף.

<אליהו זוהר: עבדך הנאמן יודע להוציא כסף.

<אליהו זוהר: גדלתי בלי אבא מגיל 3.

<אליהו זוהר: ידעתי איך להתחנך ולהוביל את המערכת הזאת.

<אליהו זוהר: הגעתי לאן שהגעתי עם האמת.

<אליהו זוהר: תלך תמיד עם האמת.

<אליהו זוהר: תחשוב על האדם, על כך שלא יהיה לו מה לאכול בבית.

<אליהו זוהר: אם תחשוב טוב ה' יברך אותך.

<אליהו זוהר: ברכה.

אבישי ברוורמן: מה שיוצא מהלב נכנס אל הלב.

אבישי ברוורמן: דברי אלוהים חיים.

<אליהו זוהר: תודה לכבודו.

אבישי ברוורמן: אנחנו מתקרבים לסיכום.

אבישי ברוורמן: אני מאוד מבקש, מר יצחקי, שתעכל את כל הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: יושבים פה גם נציגי משרד הכלכלה כי זאת החלטת ממשלה.

אבישי ברוורמן: סגן שר האוצר אמר את דברו.

אבישי ברוורמן: גם מר מזור.

אבישי ברוורמן: יש כוהנים, לוויים ואתה ישראל פשוט.

אבישי ברוורמן: במקרה הזה הלוי אמר דבר שונה.

יעקב אשר: עמדת האוצר ניתנת כאן.

אבישי ברוורמן: אנחנו מכירים את אפסות הממשל הישראלי, אני לא רוצה להוסיף כאן.

אבישי ברוורמן: כל אחד לעצמו ואלוהים לאף אחד.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לסכם את הדיון הזה.

אבישי ברוורמן: יש פה פתרון.

אבישי ברוורמן: אני חושב שהצגת אותו בכך שאנחנו יכולים להגיע לדרך שנבטיח את הישרדות המפעלים המקומיים באיכות המתאימה, עם מתן אורך הזמן המתאים כך שידעו שהם יכולים להשקיע, שראש עיריית קריית מלאכי ואחרים – יהודים וערבים - ידעו שיש להם תעסוקה.

אבישי ברוורמן: אנחנו פונים בצורה מאוד ברורה כי יש פתרון.

אבישי ברוורמן: אם נשב פה מספר ימים כולנו נמצא את הפתרון הזה שיענה על גברת התחרותיות, על שמירת תוצרת הארץ ויבטיח את מקומם של התעשיינים הישראלים והעובדים הישראלים.

אבישי ברוורמן: בשנים האחרונות מבינים בעולם המערבי, בארצות הברית ובאירופה שצריך לשמור על תעשייה מקומית.

אבישי ברוורמן: עושים מאמצים גדולים להחזיר את המפעלים.

אבישי ברוורמן: אני חושב שכל הסיפור היום זה בניית תעשייה בכל מקום, לא הכל בסין.

אבישי ברוורמן: זאת תהיה שגיאה אם ממשלת ישראל , ובמקרה הזה משרד התחבורה, יפעלו בניגוד למגמה הזאת בתקופה שבה נראה לנו שהאבטלה עומדת לעלות.

אבישי ברוורמן: ועדת הכלכלה תומכת בתחרות, אבל לא בתחרות פרועה, לכן מעבר לנושא המחיר יש להקפיד על איכות האוטובוסים ועל כיבוד הכללים בחוק חובת המכרזים בנושא העדפת תוצרת ישראל.

אבישי ברוורמן: ועדת הכלכלה לא תאפשר שאת מחיר כשלי העבר של משרד התחבורה בפיקוח על רכש האוטובוסים של אגד ודן, כפי שמציין מבקר המדינה בדוח שלו, ישלמו המפעלים בישראל ו-2000 עובדים שפרנסתם תלויה בהרכבת האוטובוסים בישראל ילכו הביתה.

אבישי ברוורמן: יש לפעול לכך שבמכרז לרכישת האוטובוסים תהיה מגבלה כך שפתיחת השוק תהיה מידתית.

אבישי ברוורמן: נתתי לכם את הפתח שבאמצעותו תמצאו את הפתרון כך שתהיה תחרות לבית אשר, לבית שקד, לבית יצחקי ואפילו לבית מקלב.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.