הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 19, פרוטוקול מספר 20, 2013-11-04 09:30

עדי קול: בוקר טוב לכולם.

עדי קול: תודה שהגעתם.

עדי קול: אנחנו למעשה בישיבה מיוחדת של הוועדה לפניות הציבור, ישיבה שנייה בנושא תקנים לשירות האזרחי לאומי, אני מאוד מודה לכל מי שהגיע, שר שלום ג'רבי, מנכ"ל מנהלת השירות האזרחי לאומי.

עדי קול: רובכם הייתם כאן בדיון הקודם שלנו בנושא, דיון שבו העלינו את הצורך החמור בתקנים לשירות לאומי אזרחי.

עדי קול: אתם לא ידעתם את זה אז, אבל באותו יום עלה רעיון שלנו לפנות לכל משרדי הממשלה ולבקש מהם להקצות 10% מהתקנים שלהם לנוער בסיכון ולאוכלוסייה עם צרכים מיוחדים בכלל, ופניתי מיד בסוף הדיון במכתב לכל משרדי הממשלה, קראתי להם להקצות 10% מהתקנים שלהם.

עדי קול: לאט לאט קיבלנו תשובות, חלק מהמשרדים נרתמו לעניין ותרמו את התקנים שלהם, בעיקר משרדים שיש להם מעט תקנים.

עדי קול: למשרדים הגדולים עדיין יש קושי גדול.

עדי קול: אבל במסגרת הלחץ, הלחץ שלי, הלחץ הציבורי, הלחץ של ועדת פרי, והלחץ על האוצר בעיקר, הצלחנו להוביל להחלטת ממשלה של הוספה של 400 תקנים נוספים.

עדי קול: זה היה סביב הקריאה שלנו לשים את האוכלוסיות עם הצרכים המיוחדים בקדמת הבמה, סביב הדיונים על שוויון בנטל.

עדי קול: קראנו אז בסוף הוועדה, אמרנו שמדברים הרבה על שוויון בנטל ויש אוכלוסיות שרוצות מאוד לשאת בנטל ולא מגדירות את זה אפילו כנשיאת נטל, אלא כהשתתפות באמת בעשייה החברתית ולקחת חלק בתהליך הזה של בניית המדינה שלנו וצמצום הפערים החברתיים, ולא נותנים להם בגלל מצוקה של תקנים.

עדי קול: קודם כל לא נמצאים כאן נציגי האוצר, יש להם יום גיבוש.

עדי קול: אמרתי להם, 'איזה כיף יום גיבוש', זה 'יום גיבוש, אסטרטגיה וחזון', אז זה פחות כיף.

עדי קול: הם לא נמצאים כאן, אבל אני רוצה - - -

<שר שלום ג'רבי: אני מציע לך להסתכל על הלו"ז של הגיבוש, תראי כמה אסטרטגיה וכמה גיבוש.

עדי קול: וכמה חזון יש, זו השאלה.

עדי קול: אבל באמת אני רוצה להודות קודם כל להם, מכאן.

עדי קול: אתם יודעים שזה היה תקציב מאוד מאוד קשה, התקציב הזה, עם קיצוצים מאוד קשים בבשר החי לפעמים בתחומים מאוד רבים, וגם לאוכלוסיות המוחלשות, ובכל זאת הם הבינו את הצורך כאן בתקנים נוספים.

עדי קול: אז אני שמחה שהיה לנו הישג כלשהו בדיון הראשון.

עדי קול: אתם לא מכירים אותי, אני חדשה יחסית, אבל אני לא מפסיקה בזה.

עדי קול: זה לא שעזבנו, קיבלנו את הסוג של הישג הזה ואנחנו מסיימים את התהליך.

עדי קול: מבחינתי זו מחויבות של הוועדה לנושא הזה של אוכלוסייה עם צרכים מיוחדים ושירות אזרחי ואנחנו נמשיך עד שלא תהיה בעיה, עד כמה שאפשר.

עדי קול: אז אנחנו כינסנו את הדיון מכמה סיבות.

עדי קול: אחת, קודם כל באמת לשמוע ממשרדי ממשלה שהתחייבו על 10% התקנים האלה, מה הם עושים, מה הם מוכנים לעשות, איך תיעשה החלוקה.

עדי קול: דבר שני, לשמוע משר שלום ג'רבי לגבי 400 התקנים האלה, איך החלוקה שלהם, למי הם מגיעים, באיזה אופן, ואחר כך לשמוע על קשיים נוספים.

עדי קול: לא התייחסנו כמעט בכלל בדיון הקודם לאוכלוסייה של המגזר הערבי והגיעו אליי פניות לגבי החוסר בתקנים שם.

עדי קול: אני חייבת להגיד שכל פעם שפניתי עם הנושא הספציפי הזה קיבלתי תשובה ש'אנחנו רק מסיימים את שוויון בנטל ועוברים להתעסק בזה, ואנחנו עובדים בחקיקה'.

עדי קול: אז קודם כל זה משמח, זה משמח שזה על השולחן, ועדיין כדאי שאנחנו נתקדם ונגיד מה אנחנו חושבים ונדרוש ונלחץ.

עדי קול: זאת הדרך, בעיניי, לקדם דברים.

עדי קול: אני רוצה גם לברך את האורח שלנו.

עדי קול: כבוד גדול ושמחה רבה, מנחם וגשל הצטרף אלינו.

עדי קול: הוא המנכ"ל של משרד הרווחה לשעבר, הוא ישב ראש ועדת ההיגוי של השירות האזרחי והלאומי ולשמחתנו הסכים להמשיך לקחת את הנושא הזה ולקדם אותו.

עדי קול: למעשה הוא האיש שיודע הכי הרבה על נושא השירות האזרחי הלאומי והוא זה שיהיה איתנו וילווה אותנו בתהליך הזה וזה מאוד מאוד חשוב לי שאתה כאן.

עדי קול: אני נורא שמחה, גם להתגייסות לצורך העניין הזה וגם, אחד הדברים שאני מגלה עכשיו, בעבודה במשרדי הממשלה, שהעובדה שאנשים מתחלפים לפעמים פוגעת בתהליכים והידע נעלם והבנתי שכל הידע אצלך ואני שמחה שהוא נשאר.

<מנחם וגשל: לא צריך להגזים, אבל - - -

עדי קול: אז אני מאוד מאוד שמחה.

עדי קול: אז אני אשמח לפתוח, ברשותך, משרדי הממשלה, נראה מה עשו עם ה-10% ואז נעבור אליך?

עדי קול: מישהו רוצה לפתוח פה בדברים?

<שר שלום ג'רבי: אני אתחיל בסקירה ואחרי זה המשרדים?

עדי קול: סקירה ואז?

עדי קול: אוקיי.

<שר שלום ג'רבי: טוב, בוקר טוב.

<שר שלום ג'רבי: חודש טוב, היום ראש חודש, אז בוקר טוב וחודש טוב.

<שר שלום ג'רבי: אני קודם כל רוצה לשבח את יושבת ראש הוועדה.

<שר שלום ג'רבי: אני מודה שלפני שנה אני ישבתי עם חבר כנסת כאן במשכן, שהוא בעצמו בעל צרכים מיוחדים, והצעתי לו את ההצעה ש'בוא ניזום שכל משרד ממשלתי שלוקח מתנדבים בשירות האזרחי לאומי יקצה בין 5% ל-10% לטובת בעלי צרכים מיוחדים', , והוא אמר 'כן כן', והתלהב והתלהב ולצערי לא יצא מזה שום דבר, וכשנפגשנו בפעם הראשונה, יושבת ראש הוועדה ואנוכי, והצעתי, אז אני מודה ומתוודה שלא ידעתי שאת כזאת רצינית ולא ידעתי שאת כזאת זריזה.

<שר שלום ג'רבי: אז קודם כל יישר כוח גדול לעניין הזה.

<שר שלום ג'רבי: קצת נבין את הנתונים ואז ניכנס לעצם העניין.

<שר שלום ג'רבי: לפני שנתיים סך הכול בעלי צרכים מיוחדים היינו 84 בעלי צרכים מיוחדים, היום יש לנו 600 בעלי צרכים מיוחדים.

<שר שלום ג'רבי: זה נכון שאנשי משרד האוצר לא נמצאים כאן, אבל צריכים לומר, וגם כשמגיע להם אז צריכים לשבח אותם, שמשרד האוצר שותף מלא לכל הנושא של ההקצאה ואני גם מאמין ומקווה שבעזרת ה' מספר התקנים יגדל.

<שר שלום ג'רבי: אנחנו הקמנו ועדה בראשותו של מנחם וגשל, כפי שהגדרת, שהוא המומחה, ואני מסכים איתך, שהוא באמת המומחה, יחד עם משרדי הממשלה.

<שר שלום ג'רבי: מי שריכזה את הוועדה ביחד עם מנחם זו נורית טיזזו, מהמנהלת.

<שר שלום ג'רבי: היו חברים בוועדה משרד הבריאות, חינוך, רווחה, נציגי הקרנות ונציג האקדמיה.

<שר שלום ג'רבי: המנדט היה להגדיר את האוכלוסיות במסגרת בעלי צרכים מיוחדים ואיזה מעטפת הם יקבלו.

<שר שלום ג'רבי: צריכים להבין שעד שהוועדה קמה בראשותו של מנחם וגשל לא הייתה הגדרה מי הם בעלי צרכים מיוחדים וגם לא הייתה הגדרה איזה מעטפת הם צריכים לקבל.

<שר שלום ג'רבי: הוועדה הגדירה את המעטפת הממשלתית ואת עלות התקן, כמו כן גם את המעטפת הציבורית.

<שר שלום ג'רבי: רק כדי שנבין את העניין, תקן רגיל של מתנדב בשירות האזרחי לאומי, אנחנו מדברים על תקן בית, תקן חוץ.

<שר שלום ג'רבי: רק כדי להבין את העניין, תקן בית זה ילדה או ילד שגר בירושלים ומשרת בירושלים, ותקן חוץ זה שבחור משרת בירושלים וגר בכרמיאל, זה נקרא תקן חוץ.

<שר שלום ג'רבי: אנחנו מדברים על כך שכל התקנים של בעלי צרכים מיוחדים נכון להיום הם תקני בית, אין דיור, אני מתאר לעצמי שגם יושבת ראש הוועדה תתייחס לעניין.

<שר שלום ג'רבי: אין דיור מההחלטה אחת פשוטה, שאם מקצים לנו סכום מסוים אנחנו קיבלנו החלטה, ישבנו ואני חושב שגם נציגי משרדי ממשלה נוספים ישבו והסכימו איתנו, בכל אופן בפעם שעברה, דר' שלי נרדהיים, גם היא הצטרפה למה שאנחנו אמרנו, אבל אנחנו קיבלנו החלטה במנהלת שבאה ואומרת דבר כזה, אני מעדיף לשתף מספר מתנדבים גדול יותר שישרתו בשירות הלאומי, כי אני מאמין באמונה שלמה שמי שעושה שירות, מי שמתנדב בשירות האזרחי לאומי, מכיוון שהוא קיבל פטור מצה"ל והוא לא יכול היה לשרת בצבא, מה שעושה לו השירות הלאומי זה ממש שינוי אדיר.

<שר שלום ג'רבי: אני מדבר אפילו על הילדה שלי, שהיא עושה שנה שנייה בשירות הלאומי, שברוך ה' היא ילדה נורמטיבית והרבה יותר מוצלחת מאבא שלה, איך שהיא נכנסה לשירות הלאומי ועכשיו התחילה שנה שנייה, זה עולם ומלואו, בטח ובטח מי שבעל צרכים מיוחדים ויושבים כאן הורים של ילדים כאלה ואנשים שמתעסקים ביום יום.

<שר שלום ג'רבי: ולכן אני העדפתי וקיבלנו החלטה של כמה שיותר תקנים וכל התקנים יהיו תקני בית.

<שר שלום ג'רבי: אתם שואלים אותי אם זה נכון, לא נכון, צריכים להקנות גם תקני חוץ, אבל זו ההחלטה שקיבלנו בנושא הזה.

<שר שלום ג'רבי: יש גם את המעטפת הציבורית שלה שותפים נציגי הקרנות שגם יושבים כאן והגופים המוכרים, נמצא כאן ידעיה לוין, מנכ"ל בת עמי, שעושים עבודה נהדרת בעניין הזה.

<שר שלום ג'רבי: גם כאן כל אחד נותן 500 דולר, סך הכול 1,000 דולר שנתי למתנדב, מהמעטפת הציבורית, ועוד 1,000 דולר במעטפת הממשלתית.

<שר שלום ג'רבי: כך שתקן של מתנדב בשירות האזרחי לאומי בעל צרכים מיוחדים הוא כ-2,100 שקלים לחודש.

<שר שלום ג'רבי: אם אנחנו מדברים על 1,570 שקלים תקן רגיל, מי שבעל צרכים מיוחדים זה סך הכול 2,100 שקלים, כולל העלות הממשלתית וציבורית.

<שר שלום ג'רבי: האוכלוסיות שהוועדה דנה בראשותו של וגשל הם עיוורים, אוטיסטים, מוגבלות שכלית, נכויות נפשיות, נוער מנותק ונוער במצוקה.

<שר שלום ג'רבי: אני מדגיש את זה, כי אחרי זה אני רוצה להתייחס גם בסוף שנציגי המשרדים הרלוונטיים שעוסקים ומתעסקים באוכלוסיות האלה היוו שותפים לוועדה הזאת ואת ההחלטות קיבלו ביחד כמובן עם יושב ראש הוועדה, אבל כל ההחלטות קיבלו הסכמה של הנציגים.

<שר שלום ג'רבי: לגבי נוער בסיכון, רק כדי להבין את המושגים, אני לא הבנתי אותם, אבל נוער בסיכון זה תחילת הרצף.

<שר שלום ג'רבי: לגבי נוער בסיכון, מכיוון שאין, ומנחם יתקן אותי בהמשך, את ההגדרה המדויקת של נוער בסיכון, אבל אני מודה, כאחד שגדל בכרמיאל - - -

<קריאה: יש הגדרה, הוועדה כבר קבעה.

<שר שלום ג'רבי: אני הבנתי שאין, אבל תקן אותי, זה בסדר, אני תמיד מקשיב לך.

<שר שלום ג'רבי: אבל מכיוון שאני גדלתי בכרמיאל ואותם חברים שגדלו איתי בכרמיאל, אני הלכתי לשרת בגולני והם היו קצת ברדקיסטים, יותר ממני בקצת, אותם הצבא כבר לא גייס, אז אני חשבתי שזה נכון לקחת את אותם חבר'ה האלה, ולקחת אותם שגם הם יעשו שירות אזרחי לאומי.

<שר שלום ג'רבי: זאת אומרת אותו בחור מהנוער בסיכון שרוצה לשרת בצבא, הוא פונה פעם ראשונה ללשכת גיוס, אומרים לו לא רוצים, פעם שנייה לא רוצים, פעם שלישית לא רוצים, אומר 'אין שום בעיה, יש לי תעודה שאני דפוק', סליחה על המילה.

<שר שלום ג'רבי: 'אם אני כבר דפוק', הוא חוזר לבית, לביתו, למרר קודם כל את החיים של הוריו ואחיו, את השכונה שלו, את הסביבה שלו, אוי ואבוי.

<שר שלום ג'רבי: לכן אני בא ואומר, ואני גם מודה שאני רוצה להקצות תקנים נוספים לטובת נוער בסיכון, שהם כאילו נעלמים, אבל אם אתם שואלים אותי, לא כמומחה גדול, אבל חוכמת החיים היא החוכמה הכי טובה, הם החבר'ה שהכי קל גם להכניס אותם להיות נורמטיביים והם החבר'ה שאם נדע להשקיע בהם להיות נורמטיביים, אז גם כל מה שהמדינה משקיעה בהם ובדור ההמשך שלהם, אז כמובן הם חוסכים במעטפת של 2,000 שקלים, שזה גרושים, וזה העניין.

<שר שלום ג'רבי: יש לנו סך הכול 100 תקנים כאלה.

<שר שלום ג'רבי: זה נכון שאין כאן מעטפת ממשלתית, יש רק מעטפת ציבורית, אבל אנחנו גם נשקיע בעניין הזה ואני מקווה שאנחנו נגדיל את התקנים וגם בזה מדובר רק בתקני בית.

<שר שלום ג'רבי: הוועדה גם קבעה קריטריונים לגבי מי יכול להיות גוף מעטפת.

<שר שלום ג'רבי: לא כל אחד יכול להיות גוף מעטפת.

<שר שלום ג'רבי: לא כל גוף שהתעסק מספר חודשים או זמן כזה או אחר, או עם מספר אוכלוסייה קטן, כזה או אחר, יכול להיות גוף מעטפת.

<שר שלום ג'רבי: הוועדה קבעה גם מי יכול להיות גוף מעטפת.

<שר שלום ג'רבי: אין היום תקני חוץ.

<שר שלום ג'רבי: גם כל התקנים של בעלי צרכים מיוחדים, מי שמפעיל את התקנים האלה זה שבע עמותות, מה שנקרא שבעה הגופים המוכרים, הם צריכים את האישור של המשרדים הרלוונטיים.

<שר שלום ג'רבי: אשר על כן, גם אם גוף כזה או אחר גייס מתנדב כזה או אחר, שהוא בעל צרכים מיוחדים, אם הוא לא קיבל את האישור של אותו משרד רלוונטי, אם זה משרד הרווחה אם זה משרד הבריאות וכל מיני משרדים נוספים, אז הוא לא יכול להתנדב בשירות האזרחי לאומי.

<שר שלום ג'רבי: אשר על כן גם יש תקנים, לא כל התקנים עדיין מאוישים.

<שר שלום ג'רבי: עכשיו יבואו הגופים המוכרים ויגידו שיש משרדי ממשלה מעכבים, שמשרדי הממשלה מחזירים תשובה מאוד מאוחר ובינתיים הם עדיין עובדים.

<שר שלום ג'רבי: יבואו משרדי הממשלה ויגידו 'תשמע, אנחנו בוחנים ובודקים וזה לא כזה פשוט'.

<שר שלום ג'רבי: כך מן הסתם ידברו אלה ואלה וייתנו את התשובות האלה, אבל בהחלט אנחנו בשנה הבאה, בעזרת ה', את כל התהליך של אישור המתנדבים בעלי צרכים מיוחדים, מכיוון שאנחנו בימים אלה יוצאים לקול קורא לגבי גוף מעטפת ובימים אלה אנחנו יוצאים לגבי מכרז מי הם ואיזה אוכלוסיות וכמה בכל אוכלוסייה יהיו אותם מתנדבים בעלי צרכים מיוחדים, כך שאנחנו מקווים, בעזרת ה', בפברואר יהיו כבר תוצאות.

<שר שלום ג'רבי: נכון, אדוני היועץ המשפטי?

<שר שלום ג'רבי: אתה מקווה גם.

<שר שלום ג'רבי: בפברואר אנחנו מקווים שכבר יהיו תוצאות.

<שר שלום ג'רבי: אם יהיו תוצאות יהיה מספיק זמן לגופים המוכרים ולכולנו כאן לגייס את אותם מתנדבים וגם שמשרדי הממשלה הרלוונטיים יחזירו את התשובות במיידי, כך שלא יהיה מתנדב בעל צרכים מיוחדים שממתין בבית, יש לו תקן, הכסף מוקצה, אבל עדיין הוא לא משרת מכיוון שאין עדיין את האישורים האלה.

<שר שלום ג'רבי: אנחנו עושים את זה.

<שר שלום ג'רבי: אנחנו גם יודעים שבעזרת ה' בשנה הבאה מתווספים עוד 200 תקנים לבעלי צרכים מיוחדים, 100 תקנים במימון של משרד החינו ועוד 100 תקנים שמשרד האוצר מוסיף.

<שר שלום ג'רבי: אני כאן קורא למשרד החינוך, שיש כאן נציג רציני מאוד של משרד החינוך, דוד פלבר, שהוא שותף מלא.

<שר שלום ג'רבי: אנחנו מכירים מלפני 20 שנה, באמת שהוא מקצוען, עושה עבודת קודש.

<שר שלום ג'רבי: אני קורא כאן לדוד, שאני יודע מה דעתו, אבל יש לו שר מעליו, ואני קורא כאן ליושבת ראש הוועדה, שאני חושב שהשר גם מאותה מפלגה, את מכירה את השר, גם אני מכיר, אבל לא הצלחתי להשפיע, אבל לצערי מכיוון שמשרד החינוך היה שותף, מכיוון שהוועדה היא ועדה מאוד רצינית, מכיוון שמי שעמד בראש הוועדה הוא אדם מאוד רציני, שהוועדה כאן באמת ישבה, אני אומר לכם, רבותיי, באמת, הרבה פעמים אומרים שמקימים ועדה כדי למסמס, ואני מודה שגם אני שותף לפעמים להקמת ועדות כדי למסמס דברים, אבל ישבה כאן ועדה כדי לקבל החלטות אמיתיות, כדי לקבל החלטות רציניות, כדי לקבל דברים רציניים שאותם מתנדבים בעלי צרכים מיוחדים יהיו שותפים.

<שר שלום ג'רבי: אני אומר לך שיש כאן

<שר שלום ג'רבי: החלטות מצוינות ואני קורא למשרד החינוך, את ה-100 תקנים שהם רוצים להקצות, שאני שמעתי, אני מקווה שזו רק שמועה, שזה לא נכון, שזה לא מדויק, אני מתאר לעצמי שזה לא מדויק אפילו, כי באמת זה לא רציני, שאחרי שקמה ועדה רצינית, שמשרד החינוך שותף לה, הם פתאום יגידו שהם רוצים להפעיל אותה.

<שר שלום ג'רבי: אבל אם יחליטו, יחליטו.

<שר שלום ג'רבי: אני חושב שזה יבוא על חשבונם של אותם מתנדבים בעלי צרכים מיוחדים.

<שר שלום ג'רבי: אבל אני באמת חושב, ואני בטוח שגם מנחם וגשל יתייחס לזה, שגם צריכה להיות קריאה כאן של יושבת ראש הוועדה, שאותם תקנים ושכל התקנים שיתווספו ייכנסו לתוך הפול הזה, לתוך המאגר הזה, שהם יהיו באותן פרוצדורות, באותן הנחיות, באותן מגבלות ותקנים וצרכים שהוועדה החליטה ואני מאמין ומקווה שאחרי שהמלצות הוועדה יתפרסמו ואחרי שאותם אנשים שמקבלים החלטות יראו את זה, אז אין לי ספק שגם יצטרפו לעניין הזה.

<שר שלום ג'רבי: עד כאן.

<שר שלום ג'רבי: יש עוד נקודות, אבל אני לא רוצה להאריך.

<שר שלום ג'רבי: תודה.

עדי קול: דיברת.

עדי קול: אני אתחיל עם המשרדים.

עדי קול: הזכרת את משרד החינוך ואני אשמח אם אתם תתחילו.

עדי קול: קודם כל ה-100 התקנים האלה.

עדי קול: זה בסדר שנתחיל איתם?

<דוד פלבר: אני חושב שאולי שמנחם וגשל, שעמד בראש הוועדה - - -

עדי קול: בסדר גמור.

עדי קול: מעניין.

עדי קול: אני זורמת.

<מנחם וגשל: שלום, בוקר טוב.

<מנחם וגשל: האמת היא שהמשנה לכל חברי ועדת ההיגוי, לגופים המוכרים, שיושבים כאן, היא ברורה מאוד, אבל יש כאן עוד כמה אורחים, אז אני, ברשותך, רק אומר כמה מילים לגבי מה עשתה ועדת ההיגוי, ואני אשתדל לומר גם כמה דברים בהתייחס לדברים ששר שלום העלה אותם.

<מנחם וגשל: צריך לקחת בחשבון שוועדת ההיגוי הזאת פועלת כשנתיים.

<מנחם וגשל: היא לא קמה עם בריאת המשרדים וגם לא עם בריאת הנושא הזה של שירות של אוכלוסיות מיוחדות ואני אשתמש בהגדרות.

<מנחם וגשל: משרד הרווחה יצא למכרז כבר לפני שלוש שנים, כשבמכרז הזה הוא הקצה עם הגופים המוכרים אוכלוסיות עם צרכים מיוחדים שהם פעלו איתן, אבל מרגע שאנחנו קיבלנו את ההחלטה שהולכים על זה בראייה לאומית ואני אמרתי וזה מופיע גם בדברים שמרכז המידע, אריאנה כתבה אותם, ואני עומד מאחוריהם, אני חושב ששירות לאומי מלא של אוכלוסיות מיוחדות, ואני אומר למה אני אומר אוכלוסיות מיוחדות, כי בעלי צרכים מיוחדים זה מוגדר לאוכלוסיות מאוד ברורות, אנחנו מדברים כאן על אוכלוסיות טיפה יותר רחבה שהייתה הסכמה גם עם השר פרי בזמנו וגם עם מנהלת השירות הלאומי וגם בתוך משרדי הממשלה שאליה אנחנו מתייחסים, שהיא כוללת בתוכה מעבר לאוכלוסיות שהן בעלי נכויות לסוגיהן, זו אוכלוסייה עם מוגבלות שכלית התפתחותית שזה הפיגור השכלי, מעבר לאוכלוסיות של האוטיסטים, מעבר לאוכלוסיות של נכי הנפש גם את האוכלוסייה של נערות במצוקה ושל נוער מנותק.

<מנחם וגשל: דרך אגב, אני רוצה לומר שאני במאבק ארוך ימים.

<מנחם וגשל: מאבק זה תמיד מלחמה על כוח, אבל אני כבר הרבה שנים עם הביטוח הלאומי ואני לא הרפיתי ממנו עדיין, בהגדרה של האוכלוסיות האלה של נערות במצוקה ונוער מנותק על הנושא של הנכויות, כי אני חושב שגם שם יש נכות, שם הנכות היא רגשית.

<מנחם וגשל: היא לא נכות פיזית, אבל היא נכות רגשית, ואני חושב שזו נכות כמו הנכויות האחרות והגיע הזמן גם להכיר בנושא הזה.

<מנחם וגשל: לכן לא קראנו לזה הוועדה לבעלי צרכים מיוחדים, כי בעלי צרכים מיוחדים בדרך כלל מוגדר לאוכלוסיות של הנכים, של המוגבלות השכלית, של האוטיסטים ונכי הנפש, אלא של אוכלוסיות מיוחדות שכוללות גם עוד כמה, אז מעכשיו אני אדבר על אוכלוסיות מיוחדות, רק בשביל ההגדרה.

<מנחם וגשל: אמרתי ואני עומד על האמירה שאמרתי, אני חושב שלא לתת הזדמנות לשירות לאומי לאוכלוסיות המיוחדות זו גם עוולה ציבורית וגם עיוורון מקצועי.

<מנחם וגשל: אני אומר את זה ואני אומר את זה כאן, מפני שיש שני ערוצים כשאתה מתייחס לאוכלוסיות המיוחדות, כשאתה מתייחס אליהן בנושא השירות הלאומי.

<מנחם וגשל: האחד, זו הזכות שלהם לשרת.

<מנחם וגשל: יש זכות לכל אחד לשרת ואם הילדים שלי, הייתה להם הזכות לשרת שלוש שנים בצבא וזאת הייתה גם זכות וגם חובה, אין שום סיבה שהזכות הזאת לא תהיה זכות של כל אדם מהאוכלוסיות המיוחדות שרוצה לממש את זכותו.

<מנחם וגשל: אבל יש כאן

<מנחם וגשל: גם עיוורון מקצועי מפני שלא כל האוכלוסיות המיוחדות מסוגלות לשרת בשירות הלאומי, אבל אין ספק לכל בעלי המקצוע שעוסקים בתחום הזה, שהאוכלוסיות המיוחדות שמסוגלות לשרת שירות לאומי, אין מהלך שיקומי טוב יותר מאשר השירות הלאומי.

<מנחם וגשל: וכשאני באתי לכל מנהלי האגפים אצלנו, כששימשתי כמנכ"ל המשרד ושאלתי את מנהל האגף או סמנכ"ל אוכלוסיות של מוגבלות שכלית, סמנכ"ל אגף השיקום וסמנכ"ל אגף התקון, האם אתם תהיו מוכנים לוותר על עוד דיור אחד, על עוד מועדון אחד אחרי הצהריים ותמורת זה להעביר סכום כסף כדי שנוכל להכניס יותר אוכלוסיות לתוך השירות הלאומי, בתוך עשר דקות גייסתי את הכסף כדי להגדיל את המאגר.

<מנחם וגשל: כי גם הם מבינים שלגבי מי שיכול זה מהלך יוצא מן הכלל, מפני שהוא מהלך נורמטיבי, הוא לא מהלך עוד פעם שלוקח את האוכלוסיות האלה ונותן להם מה שהחברה חושבת שהם צריכים לקבל, זה מהלך שכל ילד בישראל שמגיע למצב שהוא יכול לקבל את זה יכול לקבל את זה.

<מנחם וגשל: אבל, וכאן, גברתי יושבת ראש הוועדה, אני מבקש לומר באופן מאוד ברור, אני, ואני כבר ותיק מאוד במשרד הרווחה, ואני עסקתי כמעט בכל האוכלוסיות של המשרד, אני ניהלתי אגפים שונים, כולל את האגף למוגבלות שכלית, כשאני נוגע באוכלוסיות המיוחדות כולן אני נוגע בהן בחרדת קודש, מפני שיש הבדל מהותי.

<מנחם וגשל: כי מי שחושב ששירות לאומי של אוכלוסיות רגילות - - - הבנות שלי, בניגוד לשר שלום, שירתו בצבא, אבל אם היו עושות בשירות לאומי זה היה בשבילי אותו דבר, זה לא רלוונטי כרגע, הן יודעות להסתדר, הן יודעות לשמור על עצמן, אני מקווה שכך חינכנו אותן, אבל כשאתה מדבר על האוכלוסיות המיוחדות, אלה אוכלוסיות שצריך לתת להן תשומה מיוחדת בזמן שירותם.

<מנחם וגשל: תשומה מיוחדת ברמת ההשגחה, תשומה מיוחדת ברמת הסטנדרטים שהמדינה קובעת לגבי צורת השירות שלהם, תשומה מיוחדת בקשר לכל נושא הבקרה על איך האוכלוסיות האלה מתפקדות ותשומה מיוחדת שמנצלת את המנוף הזה של השירות הלאומי כמנוף להכנסתם למעגל החיים.

עדי קול: שאלה מקצועית, האם אתה היית מעדיף לתת פחות מעטפת ליותר אנשים, או כל המעטפת, בידיעה שאתה נותן לפחות אנשים?

<מנחם וגשל: אני אתן לך תיכף תשובה לזה, כי בעניין הזה אני רוצה להשלים, שלא להגיד שאני חלוק, את הדברים שאמר שר שלום.

<מנחם וגשל: אני רק אומר לך משפט בעניין הזה.

<מנחם וגשל: לכן כיוון שכך, אנחנו קבענו שצריכות להיות שתי מעטפות.

<מנחם וגשל: מה זה המעטפת הממשלתית?

<מנחם וגשל: המעטפת הממשלתית, שדרך אגב עשו בה אקוויוולנטי בקצבה שנותן הביטוח הלאומי לגבי אוכלוסיות שזכאיות לזה, נערות במצוקה ונוער מנותק לא זכאים לקצבה, אז אנחנו כמשרד השלמנו את הסכום הזה.

<מנחם וגשל: מה זה המעטפת הממשלתית?

<מנחם וגשל: המעטפת הממשלתית אומרת שאם במכרז מנהלת השירות הלאומי, לגבי האוכלוסיות הרגילות יש רכז לכל 70 ילדים, לאוכלוסיות האלה יש רכז לכל35 ילדים, כי, אני אומר עוד פעם, הם צריכים השגחה יותר צמודה ויותר מדויקת.

<מנחם וגשל: הכי נוח לי להדגים את זה על נערות במצוקה, כי זה הכי פחות טעון, אבל נערה במצוקה, אני אפילו לא יכול לחשוב על הרעיון, כשאני לוקח נערה שהייתה נערה במצוקה, שהגיעה למצב טוב יותר, מצב שהיא יכולה כרגע לשרת ואני שולח אותה לאיזה עיירת פיתוח בלי השגחה מתאימה ואחר כך קורה שם מה שקורה ואחר כך יבואו ההורים אליי ויגידו לי 'אדון וגשל היקר, הצלחתם לשקם את הבת שלי עד גיל 18, בגיל18 שלחתם אותה לשם בלי השגחה, תראו מה קרה שם'.

<מנחם וגשל: כיוון שאני מספיק מומחה בשביל לדעת שזה יכול לקרות מהר מאוד, העניין הזה, אמרנו שצריכים מעטפת ממשלתית שתיתן יותר השגחה, יותר קשר עם הבית, כדי לקשר את הבית עם האוכלוסיות האלה.

<מנחם וגשל: מה לעשות, לא מעט מהאוכלוסיות המיוחדות, קורה, זה לא קורה לאף אחד שיושב פה באולם, אבל קורה שההורים שמחים שהם התרחקו וכרגע יש מ ששומר עליהם, לא הם.

<מנחם וגשל: צריך לקשור את הבית, יותר השגחה במקום העבודה שהם עושים, במקום השירות שלהם, לראות איך השירות מתנהל.

<מנחם וגשל: אבל זה חלק אחד.

<מנחם וגשל: החלק השני זה איך אתה מנצל את ההזדמנות לחיים, וכאן השארנו את הקרנות, קרן גנדיר, קרן ההזדמנויות מטעם קרן גנדיר, ביחד שתי הקרנות, ואנחנו גייסנו כאן כסף ואני מקווה שאנחנו נצליח בעתיד לגייס עוד גופים, או שהקרנות האלה יצליחו לגייס יותר כסף, כדי שנצליח לתת לאוכלוסייה הזאת גם שיפור של תנאי השירות.

<מנחם וגשל: אל תשכחו שבהרבה מאוד מקרים ילד עם מוגבלות שכלית התפתחותית עד גיל 18 נחשב לילד עם פיגור וההתייחסות אליו הייתה כילד עם פיגור.

<מנחם וגשל: אם הוא משרת בשירות לאומי, למה שהוא לא יוכל ללכת בפעם הראשונה בחייו לקונצרט?

<מנחם וגשל: למה שהוא לא יוכל ללכת לחוויות שמעשירות אותו?

<מנחם וגשל: למה שילדה, עם מוגבלות שכלית, שמשרתת היום במעון לילדים עם מוגבלות שכלית כמטפלת, לא תעבור קורס מטפלות בזמן שירותה כדי שכשהיא גומרת את השירות הלאומי היא תוכל להמשיך לעבוד במקום הזה כמטפלת.

<מנחם וגשל: לצורך העניין הזה גייסנו את הקרנות.

<מנחם וגשל: ההבחנה היא מאוד ברורה, המעטפת הממשלתית מיועדת לתת יותר השגחה, להבטיח שהשירות יהיה איכותי, הקרנות לוקחות על עצמן לתת כלים לאוכלוסייה הזאת לעתיד, שהאוכלוסייה הזאת בעתיד תוכל לצאת לחברה עם מטען טוב יותר שיאפשר את ההשתלבות שלהם.

<מנחם וגשל: עכשיו לשאלתך.

<מנחם וגשל: אני אתחיל עם מה שאמר שר שלום קודם עם הנושא של שנת שירות אחת.

<מנחם וגשל: או לא, אני אתחיל קודם עם תקני החוץ.

<מנחם וגשל: לא עולה על דעתי, למרות שאני מבין את השיקול, ואני לא בטוח שאם אני הייתי צריך לקבל החלטה ניהולית הייתי מקבל החלטה אחרת, אבל כרגע הייתי רוצה ללכת לשיקול המקצועי, לא עולה על דעתי שנערה במצוקה שחוותה בבית שלה גילוי עריות במשך שנים, שהצלחנו בעמל רב לשקם אותה, הסיכוי היחיד שלה לשרת יהיה אם אנחנו נכניס אותה הביתה לאבא שלה.

<מנחם וגשל: זה לא יכול להיות.

<מנחם וגשל: זה נוגד את השכל.

<מנחם וגשל: זה אומר שהילדה הזאת, אם לא יהיה תקן חוץ, פסלנו אותה מלשרת שירות לאומי.

<מנחם וגשל: זה לא פוסל את מה שאמר שר שלום, שחשוב מאוד גם לתת יותר תקנים וליותר אנשים את ההזדמנות, אבל זה לא אחד במקום השני, זה אחד ליד השני.

<מנחם וגשל: הדבר השני זה הנושא שאמר קודם שר שלום, עם האוכלוסיות של ילדים בסיכון.

<מנחם וגשל: בניגוד לנוער מנותק ונערות במצוקה, לאותה אוכלוסייה אנחנו כמשרד העמדנו את אותו סכום כסף שווה כסף לתקנים, זה לא משנה, זה התקנים שאמרתי שהעברתי אותם, אבל כדי להבטיח את המעטפת הממשלתית, אין היום מעטפת ממשלתית לילדים בסיכון.

<מנחם וגשל: אחת משתיים, אם הילדים בסיכון הם ילדים בסיכון הם זקוקים למעטפת שהיא יותר השגחה, הם זקוקים למעטפת שמישהו יראה איך הם מתקדמים, הם זקוקים למעטפת הציבורית שתבטיח את חייהם בעתיד ולכן אני אמרתי לוועדת ההיגוי, ונקבעה לי פגישה עם שר החינוך ואני הולך לשכנע את שר החינוך בעניין הזה ולומר לו שכל ועדת ההיגוי בנויה על הסכמות בין משרדי הממשלה ומנהלת השירות הלאומי.

<מנחם וגשל: זה מוועדת ההיגוי, הכול אנחנו עושים בהסכמה.

<מנחם וגשל: אמר שר שלום ובצדק אמר, לא יכול להיות מצב שבו ילד עם מוגבלות שכלית ישרת מבלי שהאגף למוגבלות שכלית נתן את אישורו שהילד הזה אכן מוכר כילד עם מוגבלות שכלית.

<מנחם וגשל: זה לא משנה אם הוא במשרד הרווחה או במשרד החינוך, אבל הוא צריך שיהיה לו את האישור שהוא ילד עם מוגבלות שכלית.

<מנחם וגשל: לא יהיה מצב שילד בסיכון, מתוך התקנים של משרד החינוך, יופנה לשירות מבלי שמשרד החינוך ייתן את אישורו לעניין הזה.

<מנחם וגשל: יתרה מזאת אני אומר, כל הבקרה המקצועית, בעצה אחת עם המנהל, את הבקרה הניהולית על השירות עושה מנהלת השירות הלאומי, להבטיח שיש תקנים, שהתקנים מאוישים, שכל הסיפור עובד.

<מנחם וגשל: את הבקרה המקצועית עושים משרדי ממשלה.

<מנחם וגשל: משרד הרווחה, כל אגף בו יעשה את הבקרה, משרד הבריאות, בנושא של נכי נפש, עושה את הבקרה על נכי נפש.

<מנחם וגשל: העברתי למרכז המידע את הנוהל שאנחנו קבענו אותו, הנוהל מגדיר בדיוק את נושא הבקרה.

<מנחם וגשל: כנ"ל ייעשה גם על ידי משרד החינוך.

<מנחם וגשל: אין היגיון לקחת אוכלוסייה מהאוכלוסיות המיוחדות ולא להכניס אותה תחת המטרייה של אותה ועדת היגוי מבחינת הראייה הלאומית.

<מנחם וגשל: ואני אסכם בזה, הרי המעבר מילד לסיכון לילד מנותק, צריך להיות בעל מקצוע מאוד מאוד ותיק בשביל לדעת איפה נעשה המעבר.

<מנחם וגשל: זה מעבר תהליכי.

<מנחם וגשל: לכן אני חושב שילדים בסיכון ונוער מנותק ונערות במצוקה וכל האוכלוסייה של בעלי צרכים מיוחדים צריכים להיות תחת אותה מטרייה מקצועית, שבה יושבים כל המשרדים.

<מנחם וגשל: לא קיבלנו אף החלטה, גזרנו על עצמנו שכל ההחלטות מתקבלות פה אחד, אנחנו לא מצביעים, אנחנו מקבלים את ההחלטות פה אחד, הן מחייבות את המשרדים, הן מחייבות את מנהלת השירות הלאומי ונדמה לי שזו הדרך היותר נכונה לקדם את כל הסיפור.

עדי קול: קודם הסתכלתי באייפון, בדרך כלל אני לא עושה את זה בישיבות, זה משרד החינוך.

<מנחם וגשל: מה שלחו לך?

עדי קול: כל מיני הודעות לגבי זה שיעלו דרישות בוועדה לגבי משרד החינוך ושאני אדע מראש.

עדי קול: אז קיבלתי כבר כל מיני הודעות מלמעלה.

<שר שלום ג'רבי: דוד כבר שלח אס.

<שר שלום ג'רבי: אמ.

<שר שלום ג'רבי: אס לשם, אולי הם החזירו אלייך.

עדי קול: אנחנו מיד נפנה אליך.

עדי קול: אני חושבת שמי שהיה פה בדיון הקודם יודע, אני מגיעה משנים של עיסוק עם נוער בסיכון ונוער מנותק והגעתי מתוך המקום הזה, ואני מכירה את האוכלוסיות בעלי המוגבלויות ויש לי חשש מאוד גדול לגבי משרד החינוך, שהאוכלוסייה של נוער בסיכון תידחק לפינה לטובת בעלי המוגבלויות ובכלל ברגע שזה יעבור לניהול עצמאי, כל הידע והתהליכים ובאמת ההסכמות ייעלמו ואני אשמח לשמוע מאיפה הגיעה הדרישה הזאת.

עדי קול: וגם ה-100 תקנים.

עדי קול: אנחנו קראנו למשרדי הממשלה להקצות לפחות 10% מהתקנים להם ו-100 תקנים זה לא 10% מהתקנים שלכם, לכם יש הכי הרבה תקנים.

עדי קול: זה משהו שאני אישית לא הצלחתי מול משרד החינוך.

<דוד פלבר: ראשית, נוח לי להתחיל בדברים שכן עובדים בשיתוף פעולה עם המנהלת, מבחינת מתכונת ההפעלה.

<דוד פלבר: למשל שאלת על המגזר הערבי, אז באמת התקנים שאנחנו מייעדים למגזר הערבי, לא משנה היקפם, מאוגמים בתוך המנהלת.

<דוד פלבר: אנחנו מעבירים אליה את התקציב, מעבירים אליה את האחריות - - -

עדי קול: דווקא שהתחלת בזה, אז אתם מאמינים של המנהלת בזה, אבל לא מאמינים ביכולת שלהם לנהל את האוכלוסיות המיוחדות?

<דוד פלבר: אני מראה שכשזה ניתן אנחנו עושים את זה אפילו בשמחה והמשאב הוא גם שם.

<דוד פלבר: אנחנו קובעים בשיתוף איתם את הצרכים של מערכת החינוך, התקנים מופעלים בידי המנהלת, לצורך אותם גופים מוכרים ומה שמוקצה מתוך המאגר למערכת החינוך אנחנו עושים את סדרי העדיפויות בתוך מערכת החינוך, היכן ישרתו אותם מתנדבים מתוך הפול שמנוהל על ידי המנהלת.

<דוד פלבר: בעצם הכוונה הייתה שפה יהיה אותו דבר.

<דוד פלבר: השוני בין שני המקרים זה שכפי שווגשל אמר בסוף דבריו, יש כאן איזה רצף.

<דוד פלבר: כלומר בעלי המוגבלויות זה לא הגדרה של דבר יחידאי, אלא גם בבעלי המוגבלויות וגם בנערות או נערים בסיכון, זה ספקטרום שלם.

<דוד פלבר: הוועדה התייחסה לנקודות מסוימות על גבי הרצף.

<דוד פלבר: נניח שהנורמה זה 120, סתם אני אומר, הם יתייחסו לאלה שהם בין 80 ל-100, ומשרד החינוך - - -

עדי קול: זה אומר שמה?

<דוד פלבר: סתם אני אומר, תיקחי איזה שהוא רצף.

<דוד פלבר: תיקחי IQ, נניח שהנורמה זה 120, הם אומרים 'אנחנו מטפלים בין 80 ל-100', המשרד אומר, רגע, יש כאן חלק שהם בין 100 ל-120, הם לא ייכנסו בהגדרות של הרווחה, משום שהן לא אוכלוסיות עד כדי כך פגועות, אבל מערכת החינוך כן מטפלת, במסגרת האגף לחינוך מיוחד, גם בנקודות אחרות על גבי הרצף שרוצים לתת להם מענה.

<דוד פלבר: זאת הסיבה שהמשרד כרגע שוקל, האם להיכנס לתוך הפול, או להישאר חלקית, להקצות תקנים - - -

עדי קול: זה גם מצדיק את החשש שלי לגבי - - - קודם כל דיברנו על הסכמות ואני מניחה ש - - -

<מנחם וגשל: רק אני רוצה, דוד.

<מנחם וגשל: עד היום מה שאתה אומר היה נכון, בהנחה שמשרד החינוך נכנס עם הילדים בסיכון לתוך העניין, אנחנו נרחיב את הספקטרום של ההתייחסות.

<דוד פלבר: מצוין.

<דוד פלבר: אז עכשיו - - -

<ידעיה לוין: אבל יש גם צעירים עם מוגבלות, עובדים עם 40%, יש פחות מ-40% שאין להם מענה.

<מנחם וגשל: אתה צודק, משרד החינוך נותן מענה לפחות מ-40%.

<שר שלום ג'רבי: אבל מה זה קשור לעצם העניין?

<שר שלום ג'רבי: מה שמנחם אומר, הוא אומר דבר מאוד פשוט, משרד החינוך החליט, נניח הוא מחליט, לעבוד על בין 20% ל-40%, אז יש ועדה מקצועית שמשרד החינוך שותף לה, שאין שום בעיה.

<שר שלום ג'רבי: מנחם, ככלל אני בא ואני תמיד אומר, ואתם יודעים את דעתי, המשרד שמממן הוא זה שמחליט איך איפה וכיצד.

<שר שלום ג'רבי: לצורך העניין, אם משרד החינוך בא ואומר שהוא מוכן לתת, אבל הוא רוצה להתייחס לאוכלוסייה של נכות מ-20% עד 40%, מאה אחוז, תביא את ה-100 תקנים שלך, תושיב אותם בוועדה שאתה חבר בה, אתה, כמשרד החינוך, חס וחלילה אין לי שום דבר אליך, רק טוב, אבל שמשרד החינוך יבוא, תשבו יחד עם אנשי המקצוע ותקבלו גם את ההחלטה.

<שר שלום ג'רבי: זה לא שאמרנו שאנחנו מקבלים וסוגרים את הדלת, להיפך.

<שר שלום ג'רבי: אני גם קורא למשרדים נוספים, כל משרד נוסף שירצה לתת תקנים - - - אגב, את דעתי הלא מקצועית, דעתי רק מחוכמת החיים, שהרבה יותר קל לשקם מישהו עם אחוז נכות הרבה יותר קלה כדי להכניס אותו למסלול נורמטיבי מאשר מישהו שהוא ב-40%, אבל יש כאן אנשי מקצוע שקיבלו החלטות, ואני מקבל את דעתם של אנשי המקצוע, אבל אני גם מברך גם את משרד החינוך, אם זו האוכלוסייה.

<שר שלום ג'רבי: להיפך, יותר מזה, אני בא ואני אומר למשרד החינוך, אני מוכן להיות שותף.

<שר שלום ג'רבי: אני מוכן לשים גם כסף של מנהלת, שאין לי, אבל יהיה לי בעזרת ה', שבואו נתייחס גם לתקנים לאוכלוסייה עם אחוזים יותר נמוכים.

<שר שלום ג'רבי: אבל בואו נכניס את זה לוועדה הזאת, שכבר ישבה כאן.

<שר שלום ג'רבי: יש משהו מקצועי, שהוא יותר נכון.

<שר שלום ג'רבי: אני חושב שאז אין לי ספק שמשרד החינוך יסכים.

<דוד פלבר: קודם כל אתם יודעים שההסכמות לא ייגמרו ברגע זה, אבל על גבי אותו רצף אנחנו רוצים כן לתת מענה גם לאוכלוסיות שכרגע לא מוגדרות.

<דוד פלבר: זה מה שנעשה כבר עכשיו.

<דוד פלבר: שאלת על מספרים, זה 100 לבעלי צרכים מיוחדים, זה 100 לנערים ונערות בסיכון ועל גבי זה יש - - -

עדי קול: אבל מתוך כמה תקנים?

עדי קול: 3,000?

עדי קול: זה לא 10%.

<דוד פלבר: רגע, 100 של בעלי צרכים מיוחדים ו-100 של נערים ונערות בסיכון והאוצר משלים עוד 100 על כל אחד מהם, זה 400, ועל 3,500 זה כן מגיע ל-10%.

<שר שלום ג'רבי: אני כבר אומר, שזה שהאוצר מוסיף עוד 100 או 200 תקנים, זה לא נכנס למשרד החינוך.

<שר שלום ג'רבי: האוצר בא ואומר, תשמע, אני מוכן להקצות מול משרד החינוך עוד 100 או 200 תקנים, אבל את ה-100 או 200 תקנים להכניס לפול של הוועדה כאן, של מנהלת השירות האזרחי לאומי, מתוך תקווה שגם משרד החינוך יכניס.

<שר שלום ג'רבי: אבל ה-100-200 תקנים שנותנים זה לא מהפול של משרד החינוך, זה 200 תקנים נוספים שאותם לא צריכים להחשיב ב-10%, אם מקבלים החלטה של 10%.

<שר שלום ג'רבי: יכולים גם לקבל החלטה אחרת.

עדי קול: אני אחדד את זה.

עדי קול: כשהקריאה שלנו יצאה מפה, יצאה אמירה ממשרד האוצר, שהמשרד שיסכים להוסיף תקנים משרד האוצר ייתן על כל תקן שהמשרד ייתן תקן משלו.

עדי קול: זאת אומרת שאם אתם נותנים 100 - - -

<דוד פלבר: אנחנו נותנים 200 כרגע.

עדי קול: אז 200, אבל 200 זה לא 10%.

<דוד פלבר: והם מקבלים עוד 200, אז זה כבר עבר את ה-10%.

<דוד פלבר: לא, זה לא נספר, אתם מתחילים כאילו איתנו היום.

<דוד פלבר: כבר יש לנו היום פרויקטים עם נערות עולות מאתיופיה - - -

עדי קול: כמה?

<דוד פלבר: יש לנו כבר היום למעלה מ-100 תקנים בפרויקטים שונים.

<דוד פלבר: יש לנו 30 במשלבים, למשל.

<דוד פלבר: זה מוגדר בכל ההגדרות, גם של משרד הרווחה.

<דוד פלבר: יש לנו למעלה מ-100 נערות אתיופיות, קליטת עלייה בפרויקטים שונים, לא משנה השמות שלהם, אבל זו ממש אותה אוכלוסייה, כלומר אנחנו כבר היום בסדר גודל של 150 תקנים, אז רק אם אנחנו מוסיפים את ה-200 על ה-150 אנחנו כבר ב-350, גם בלי מאטצ'ינג, ואם המאטצ'ינג יילך לאיפה שיילך אנחנו מגיעים ל-10% בכל מקרה.

עדי קול: כל התקנים שלכם מאוישים?

<דוד פלבר: כן.

עדי קול: טוב, אנחנו תיכף נמשיך.

עדי קול: אני רק אתן לכם סקירה קצרה של התשובות שאנחנו קיבלנו ואני אבקש מהמשרדים שנמצאים כאן להגיב.

עדי קול: משרד הרווחה דיברו על זה שהם העבירו 50 תקנים למנהלת עבור אוכלוסיות בעלות צרכים מיוחדים ועוד 15 תקנים לנערות במצוקה, סך הכול 65 תקנים, שהם 16% מתקני המשרד.

עדי קול: אני שמה את זה כדי שנראה אם זה מאויש, עבר, קרה, ושנוכל לדרוש מהאוצר את המאטצ'ינג שלו.

עדי קול: המוסד לביטוח לאומי דיבר על פרויקט שילובים והם רוצים להרחיב אותו, אבל הם לא נקבו במספר.

עדי קול: שירותי בריאות כללית הודיעו שהם מעוניינים להיות שותפים בקליטת נוער בסיכון ובעלי צרכים מיוחדים.

עדי קול: יש כאן נציגים, אנחנו נשמח.

עדי קול: שרת המשפטים אמרה שיש להם 10 תקנים לבנות ובני שירות לאומי בעלי מוגבלויות והם רוצים להגדיל בשנה הקרובה.

עדי קול: גם הם לא נקבו במספר, אני אשמח אם יש פה נציג.

עדי קול: מנכ"ל משרד הבריאות הודיע שהוא מוכן לממן את התוספת לאוכלוסיות האלה, ללא תלות בתקנים.

עדי קול: הגדרה של 10% לא אפשרית, הוא אומר שמתנדבי השירות עובדים כמתאמי רפואה ויש קושי להגדיר אותם.

עדי קול: אני אשמח לשמוע יותר.

עדי קול: שרת הקליטה אמרה שחסרים לה דוברי שפות ויש לה 20 תקנים, והיא מאוד רוצה לצאת למכרז שיקרא לדוברי שפות מהאוכלוסיות המיוחדות שיצטרפו.

עדי קול: היא הולכת לעשות את זה בקרוב, היא קוראת לגופים המוכרים להשתתף במכרז.

עדי קול: המשרד לאזרחים ותיקים דיבר על זה שמאוד קשה לשלב אוכלוסיות מיוחדות בשירות הלאומי עם הקשישים.

עדי קול: הם רוצים לדבר אולי על מעטפת שתאפשר את זה.

עדי קול: כל זה בנוסף לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, שנענתה מיד להקצות 10% מהתקנים, התשובה החיובית המוחלטת היחידה.

עדי קול: יש כאן מישהו מהרשות?

עדי קול: בבקשה.

עדי קול: כבוד.

עדי קול: קודם כל תודה רבה, המשרד היחיד שאמר את זה באופן נחרץ ואנחנו מודים לכם על כך.

<טל אלמוג: אנחנו בהחלט נשמח לגייס בעלי צרכים מיוחדים.

<טל אלמוג: מנהלת השירות האזרחי שותפה מאוד נאמנה ועיקרית בפעילות שלנו ואנחנו נעזרים בהם גם מבחינת מימון בתקנים הקיימים.

<טל אלמוג: יש לנו כ-60 תקנים מהמגזר הערבי ואנחנו מפנים אותם, בצפון בעיקר.

<טל אלמוג: 28 תקנים נוספים עומדים להיכנס החודש במגזר הבדואי, בדרום, שזה הישג מבחינתנו.

<טל אלמוג: אנחנו נשמח לגייס בעלי צרכים מיוחדים, רק שהמגבלה היחידה שאנחנו מציבים, שאלה יהיו בעלי צרכים מיוחדים שהם בעלי נכויות פיזיות או נוער בסיכון, מהסיבה הפשוטה שאנחנו עוסקים בחינוך להצלת חיים והיכולות הקוגניטיביות מאוד חשובות בהיבט הזה, גם ההכשרה שלנו היא מאוד ארוכה וקשה, גם במגזר הערבי חלק פרשו במהלך ההכשרה, כי יש לנו דרישות גבוהות.

<טל אלמוג: אנחנו מכניסים אותם ללמד, ממש ללמד, כיצד להישמר בדרכים ולכן חשוב לנו שמבחינה קוגניטיביים תהיה להם היכולת לעשות את זה.

<טל אלמוג: מבחינת מימון, אני מניחה שאנחנו נגיע להסכמות עם מנהלת השירות האזרחי.

<שר שלום ג'רבי: המנכ"ל שלך נתן אוקיי.

<טל אלמוג: אם המנכ"ל שלי נתן אוקיי אז אני בהחלט עומדת מאחוריו.

<גלית שאול: אני דר' גלית שאול, מנהלת תחום התמחות במשרד הרווחה.

<גלית שאול: אנחנו בתחום ההתנדבות בעצם מתכללים את עבודת העובדים המקצועיים שעוסקים בהשמת בני נוער מתנדבים בשירות הלאומי של בעלי צרכים מיוחדים אצלנו במשרד.

<גלית שאול: מבחינת המשרד, ונמצאות איתי כאן נציגות ומפקחות בנושאים האחרים, כל גוף אחראי על התכנים המקצועיים, אבל אני הגורם המתכלל שעוסק בראייה יותר מערכתית של השירות הלאומי.

<גלית שאול: מבחינתנו כמובן, ואני חושבת שמנחם הציג את זה בראשית דבריו, הסכומים הועברו והם נמצאים כחלק מהמעטפת של נערות במצוקה במשרד, כך שאני חושבת שבמספר התקנים של משרד הרווחה והחלק היחסי שלנו, תפקידנו, בהחלט הוא שם.

<ברוריה נחמיאס: במוסד לביטוח לאומי מעסיקים דרך משלבים, יש לנו נערות בסיכון פלוס נוער בסיכון.

<ברוריה נחמיאס: הגענו כבר ל-24 מתנדבים.

<ברוריה נחמיאס: סך הכול יש לנו 170 תקנים של שירות לאומי.

<ברוריה נחמיאס: מעבר לכך אנחנו מעסיקים 35 מתנדבים, זה לא מתנדבים אלא דרך המשקם, שזה במסגרת שממומנת על ידינו.

<ברוריה נחמיאס: ואנחנו שמחים לקבל עוד, ממה שיוצע לנו.

<משה פילצ'ק: אני כאן מההיבט של התקנים, אבל חסר לי את החלק המוסף של ההתחייבות או הרצון שלנו לקלוט, אני צריך לבדוק את זה, אני לא יכול לתת תשובה כרגע.

עדי קול: אוקיי.

עדי קול: אנחנו קיבלנו את ההתחייבות ואת הרצון ואנחנו מאוד נשמח לקבל תשובה קונקרטית.

עדי קול: משרד המשפטים?

<איה דביר: אני נמצאת פה, אבל לא בכובע של תקינה ולדעת מה הייתה עמדת הנהלת המשרד.

עדי קול: אוקיי, אז אנחנו גם נדרוש את התשובה מהמשרד.

עדי קול: משרד הבריאות?

עדי קול: אני זוכרת שבפעם שעברה אמרת שיש לך תקנים ואת לא מצליחה לאייש אותם.

<ענת לייכטר: לא.

עדי קול: לא?

עדי קול: אז טעות שלי.

<ענת לייכטר: הדבר שכן אמרתי ואני הולכת לחזור עליו, שאנחנו מפעילים אנשים עם צרכים מיוחדים פעמיים, פעם אחת זה הקצאה של 150 תקנים של נפגעי נפש, וזו הקצאת תקציב שעובר למנהלת והמנהלת היא זו שמנהלת אותו.

<ענת לייכטר: הפעם השנייה זה בבתי חולים שקולטים מתנדבים עם צרכים מיוחדים.

<ענת לייכטר: כרגע זה ללא עלות כי בעצם זה דרך המנהלת, אבל הייתה התחייבות במתווה פרי לעוד 100 תקנים של אנשים עם צרכים מיוחדים ונוער בסיכון ו-100 תקנים נוספים שיושתו על בתי החולים.

<קריאה: אתם עוברים את ה-10%.

<ענת לייכטר: עברנו בגדול.

<ענת לייכטר: הם יושתו על בתי החולים, אז איך זה יהיה בפועל, עדיין לא סגור.

<ענת לייכטר: לגבי בעצם מי מגיע לבתי חולים, או מה עושים עם נכי הנפש אחרי שהתקנים האלה מוסדרים, אנחנו בעצם תופרים לכל אחד חליפה, ואז יוחלט לגבי ה-150 תקנים האלה הנציגים שלנו מבריאות הנפש, באמצעות סל שיקום, מסדירים לכל אחד את מקום השירות שלו בהתאם ליכולות שלו, לרצונות, לכישורים וכיוצא בזה.

<ענת לייכטר: מה שאמרת על מתאמי רפואה, אמרת את המשפט נורא מהר, אז לא כל כך קלטתי.

עדי קול: כל המשפטים שלי נאמרים נורא מהר.

<ענת לייכטר: אבל את זה רציתי לקלוט.

<ענת לייכטר: אז רק אם תגידי לי מה אמרת, כדי שאני אוכל לענות לשאלות.

עדי קול: כתוב היה לנו, 'שרת הבריאות הודיעה כי הוא מוכן לממן את התוספת לאוכלוסיות אלה ללא תלות בתקנים.

עדי קול: ההגדרה של 10% איננה אפשרית במערכת הבריאות.

עדי קול: מתנדבי השירות עובדים כמתאמי רפואה במוסדות הרפואיים'.

<ענת לייכטר: מתאמי רפואה זה סיפור אחר, זו הגדרה אחרת.

עדי קול: בסדר גמור.

עדי קול: משרד הקליטה נמצא כאן?

<דודי ספנוב: בהמשך לתשובת השרה בדצמבר-ינואר אנחנו יוצאים למכרז.

<דודי ספנוב: אצלנו יש לנו 35 בני שירות לאומי בכל הארץ והם בעיקר עובדים במרחבים ומקבלים קהל ומתרגמים גם שפות, לכן השפה מאוד חשובה לנו, בעיקר צרפתית וספרדית.

<דודי ספנוב: אין לנו בעיה ואנחנו גם נשמח לקבל כמה בני שירות לאומי שכמובן יש להם כמה שפות, כי אנחנו מוגבלים לפי התקשי"ר לא לקבל בני שירות לעבודה אדמיניסטרטיבית.

<חלי ברכה: גם אנחנו קיבלנו פנייה מיושבת הראש וכמובן שמנהל בתי המשפט ענה בכתובים.

<חלי ברכה: אם את רוצה, יש לנו כאן את המכתב.

<חלי ברכה: במערכת בתי המשפט יש 117 תקנים של בנות שירות.

<חלי ברכה: כמובן שכעניין של מדיניות ומבחינה ערכית אנחנו תומכים בשילובן של אוכלוסיות מיוחדות במערכת.

<חלי ברכה: יש קשיים כאלה ואחרים, גם לצבוע את התקנים וגם יש קושי.

<חלי ברכה: יש כאן איתי בעלי תפקידים ספציפיים, מנהלת אגף משאבי אנוש, אחראית על מתנדבים ומימי שאחראית על כל תחום אזרחי, משפחה וסריקה והם ייתנו את התשובות הספציפיות והמקצועיות, אבל גם היום בתוך המערכת עובדים בעלי מוגבלויות ומשולבים במערכת בכל מתח הדרגות, וככל שיש לוועדה שאלות נקודתיות או ספציפיות אז הגורמים המקצועיים כמובן ישמחו לענות.

עדי קול: אני בטוחה שגם לנציגים של הקרנות יש שאלות לגבי זה.

עדי קול: דברים נוספים

<אבי לקח: בוקר טוב.

<אבי לקח: שמי אבי לקח מרשות האוכלוסין וההגירה, אני מנהל אגף לשכות.

<אבי לקח: אצלנו ברשות בתקנים הקיימים מועסקים בעלי מוגבלויות.

<אבי לקח: הם נקלטו לאורך השנים ואנחנו ממשיכים להעסיק אותם והם משולבים בעבודה.

<אבי לקח: מבחינת בנות שירות לאומי, יש לנו 20 תקנים.

<אבי לקח: יש לנו ניסיון חדש בעניין הזה, כשנה, זו שנה שנייה.

<אבי לקח: ומתוך ה-20 התקנים, כרגע מאוישים 18, כי יש כאן איזה שהיא דינמיקה בניהול אותו משאב, גם הרצון של אותה מתנדבת וגם כמה היא רוצה להמשיך ולהיקלט, שזה אתגר ניהולי בפני עצמו.

<אבי לקח: זה חלק שאנחנו, ואני מתאר לעצמי שגם מקומות אחרים, מתמודדים וזה בהחלט אתגר.

<אבי לקח: לגבי הנושא של ההקצאה, אנחנו עכשיו בוחנים את הנושא של ההקצאה של 10%, האתגר שהרמת, ואנחנו ניערך בהתאם.

עדי קול: בדיוק 2 התקנים הלא מאוישים, זה גם יהיה 10% וזה גם יפתור את הבעיה.

<אבי לקח: הם יאוישו.

<אבי לקח: זו פשוט דינמיקה, הם סיימו, אנחנו מגייסים, אנחנו לא נוותר על התקנים.

<שר שלום ג'רבי: אני רוצה רק להתייחס למה שאמרו כאן.

<שר שלום ג'רבי: צריכים לזכור וזה מאוד חשוב שיושבת ראש הוועדה תדע, יש תקנים שהמנהלת מעבירה למשרדי הממשלה, משרדי הממשלה לא מממנים אותם, הם מקבלים אותם בחינם.

<שר שלום ג'רבי: כשאת מדברת על תקנים, אני רוצה רק למי שלא הבחין במשרדי הממשלה, אנחנו מדברים על כך שהמשרד עצמו יממן את התקנים.

<שר שלום ג'רבי: זה שהם אומרים 'אנחנו מוכנים לקבל', אני מאוד שמח שהם מוכנים לקבל, אנחנו גם מאוד מעריכים את זה, אבל אנחנו רוצים שמשרדי הממשלה יממנו תקנים נוספים, לא מה שאנחנו נותנים.

<אבי לקח: בהקשר הזה אנחנו בוחנים את העניין.

<שר שלום ג'רבי: אני רוצה להתנצל שלא התכוונתי למה שאתה אמרת, התכוונתי לכולם.

<שר שלום ג'רבי: דיברתי אחריך, אבל לא התכוונתי רק אליך.

<אבי לקח: בסדר גמור, אין בעיה.

עדי קול: את הדוגמה של משרד הבריאות, ה-100 תקנים שיושתו על קופות החולים ומשרד הרווחה ובמשרדים נוספים, אנחנו מדברים על 100 תקנים נוספים ולא העברה נוספת של תקנים מהמנהלת.

<מיה סטולרמו: נציג המשרד לביטחון פנים לא נמצא והוא ביקש למסור שהמשרד יקצה את כל התקנים שצריך לצורך צרכים מיוחדים בהתאם להחלטה, 10%.

<מיה סטולרמו: כמה שההחלטה תהיה, המשרד יקצה.

עדי קול: מעולה.

<מיה סטולרמו: כיום אנחנו מעסיקים בעלי צרכים מיוחדים שממומנים על ידי המשרד לביטחון פנים, ואנחנו נשלים ל-10% תוך כמה חודשים, שכמובן זה מתייחס למשטרת ישראל, שב"ס וכב"א.

עדי קול: מעולה.

<ליאור אריאן: אנחנו מעסיקים גם בנות שירות לאומי וגם בני מיעוטים בשירות אזרחי לאומי וגם אנשים עם צרכים מיוחדים.

עדי קול: באיזה תפקידים?

<ליאור אריאן: לא בבתי סוהר, אלא יותר בתפקידי מנהלה, סיוע לכל מיני משרדים שונים.

<ליאור אריאן: המגבלה שלנו היא שבבתי הסוהר זה הרבה יותר מורכב להכניס אותם, לאור הרגישויות השונות בבתי הסוהר השונים.

עדי קול: כמה תקנים יש לכם היום בשירות אזרחי?

<ליאור אריאן: בשירות אזרחי, של בנות שירות לאומי, יש לנו 106.

עדי קול: אז 10 תקנים, לפחות 11 תקנים.

<ברכי דליצקי: אני מהמשרד לאזרחים ותיקים.

<ברכי דליצקי: המשרד מפעיל פרויקט שנקרא 'והדרת פני זקן'.

<ברכי דליצקי: 'והדרת' נחלק לשלושה תחומים, האחד זה המגזר הכללי שבו אנחנו מעסיקים 260 בנות שירות לאומי.

<ברכי דליצקי: אהלינה, שזה במגזר הערבי, שבו אנחנו מפעילים כ-110 תקנים, ובשירות האזרחי אנחנו מפעילים כ-260 תקנים.

<ברכי דליצקי: המשרד, לפני כשנתיים, ניסה בשיתוף פעולה עם ידעיה לוין, שנמצא כאן, בת עמי, להפעיל תקנים במסגרת תכנית משלבים - - -

<ידעיה לוין: וגם נערות.

<ברכי דליצקי: וגם נערות בסיכון.

<ברכי דליצקי: היו המון פגישות בנושא.

<ברכי דליצקי: היה ניסיון שלא כל כך צלח.

<ברכי דליצקי: התרומה שלנו זה שאנחנו מפעילים את בנות השירות הלאומי שלנו, במסגרת 'והדרת' יחד עם בנות מנוער בסיכון, לדוגמה במעלות, שהן חונכות אותם, מלוות אותם וגם משלבות אותם בבתים של קשישים.

<ברכי דליצקי: הקושי הגדול שלנו, שאוכלוסיית הזקנים במדינת ישראל מקבלת באמצעות 'והדרת' שירות חברתי.

<ברכי דליצקי: הכנסה של נוער מהסוג הזה היא בעייתית עבורנו, גם עם מוגבלויות וגם זה.

<ברכי דליצקי: אבל אני לא הייתי שותפה לדיון הקודם, השאלה היא מה קורה במגזר המיעוטים.

<ברכי דליצקי: מתוך העשייה שלנו בתוך מגזר המיעוטים אנחנו היום מטפלות בבנות שאין לי ספק שהן נוער במצוקה אבל הן לא מוגדרות ככאלה, אז צריך להתייחס אליהן ככאלה.

<ברכי דליצקי: אנחנו מתמודדים עם בעיות מאוד קשות בתוך הבתים, באוכלוסייה הזו.

<ברכי דליצקי: אנחנו נשמח להקצות תקנים, אנחנו נעשה חשיבה איך אנחנו משנים את התקן הקיים ב'והדרת' על מנת לעשות אותו בהתאמה לתוך האוכלוסיות האלה.

<שמעון מנברו: אני מהמשרד להגנת הסביבה.

<שמעון מנברו: אני לא בטוח אם מישהו השתתף בוועדה הקודמת.

<שמעון מנברו: לצערי אין לי מידע לגבי מתנדבים באוכלוסייה בעלת צרכים מיוחדים, באתי לדווח לגבי מה שעושה המשרד במגזר המיעוטים.

<שמעון מנברו: כרגע יש - - -

<ידעיה לוין: אבל יש לכם אנשים עם מוגבלות בעבודה במשרד, השר שלך מאוד בעד.

<שמעון מנברו: אני יודע.

<שמעון מנברו: מה שכן, המידע שיש בידי זה לגבי מה שאנחנו הולכים לעשות במגזר הערבי.

<שמעון מנברו: כרגע אנחנו הולכים לפרסם 50 תקנים להעסקת 50 מתנדבים בשירות האזרחי במגזר הערבי והמשרד הולך להקצות כ-2.5 מיליון שקל לליווי התקנים האלה, כולל הדרכה, הכשרה של הצוותים.

<שמעון מנברו: זה המידע שיש בידי.

עדי קול: אני רוצה לשאול אם התייחסתם בתוך המגזר הערבי לאוכלוסייה בסיכון?

עדי קול: איפה נמצאת האוכלוסייה של המגזר הערבי בסיכון ומי נותן את המעטפת?

<מנחם וגשל: מעולם, בכל תחום, זה לא רק בתחום הזה, לא עשינו הבחנה בין המגזר או בין המגזר.

<מנחם וגשל: בעלי צרכים מיוחדים, זה לא משנה אם הם באים מהמגזר הערבי, מהמגזר היהודי או מהמגזר - - -

עדי קול: ההערה שלה הייתה שבתוך הקבוצה מהמגזר הערבי היא מרגישה שיש נערות בסיכון שצריכות מעטפת יותר גדולה ואז דרך ההגדרה של המגזר לא מקבלות - - -

<מנחם וגשל: אני מוכן להתייחס עכשיו, אבל אני אומר את זה באופן קטגורי חד משמעי.

<מנחם וגשל: משרד הרווחה באופן עקרוני, כשהוא מדבר על נערות במצוקה, הוא מדבר על נערות במצוקה ללא הבדל דת ולאום.

<מנחם וגשל: זה לא רלוונטי, זו נערה במצוקה, היא צריכה לענות על ההגדרה של נערה במצוקה.

<מנחם וגשל: אז אם יש בעיה בעניין הזה אני מציע לדבר איתי, לא רק בהקשר של שירות לאומי, בהקשר של שירותים לנערות במצוקה במגזר הערבי.

עדי קול: בסדר גמור.

עדי קול: לפני שאני אעבור לנציגים של הקרנות, אני רוצה קודם כל לסכם.

עדי קול: אני מאוד מודה למשרדים שהגיעו וגם למשרדים שהביעו נכונות להציע ולשלב את התקנים.

עדי קול: אני מזכירה שוב שאלה תקנים שהמשרד צריך לקחת על עצמו לממן.

עדי קול: נמצאים פה נציגים של הקרנות ואנחנו מדברים על המעטפת, מנחם וגשל דיבר על המעטפת.

עדי קול: אין לנו ספק, דיברנו על זה בדיון הקודם, על הצורך הגדול באמת בליווי הזה, בחיבוק, גם בתהליך השירות עצמו, אתה אמרת רכז ל-35 אנשים, אני עדיין חושבת שצריך רכז לקבוצה יותר קטנה, בטח כשמדובר בנערות - - -

<שר שלום ג'רבי: זה לא רק רכז ל-35, זה גם רכז שצריך להיות מישהו שמתמחה בזה, עובד סוציאלי או מישהו מהתחום.

<שר שלום ג'רבי: צריכים להבין גם את העניין.

עדי קול: נכון.

עדי קול: ואני יודעת שמה שהקרנות עושות זו עבודה מאוד מאוד קשה, כדי להגדיל את המעטפת ולתת את כל הליווי.

עדי קול: מי מהמשרדים שמרגיש שיש לו קושי עם האוכלוסייה המיוחדת, שמרגיש שאולי הם לא מתאימים לעבודה הספציפית, אני קוראת לכם לעשות שיתוף פעולה עם הקרנות ולדבר על זה, יכול להיות שזה המקום לעשות את החיבורים, כי יש להם את הכלים ואת הכוחות לתת את המענים שיאפשרו את השילוב של האוכלוסיות האלה.

<מימי אמסילי: כמו שחלי אמרה, אנחנו מברכים על זה ואנחנו רואים בזה ערך חברתי אמוד חשוב, אבל ההסתייגות היחידה שיש לנו בעניין הזה זה לגבי נוער בסיכון.

<מימי אמסילי: צריך לזכור שאנחנו נצטרך לבדוק כל מקרה לגופו מאחר שכל נער ונערה בסיכון מן הסתם מתקיימים הליכים משפטיים במערכת בתי המשפט בעניינם ולכן כל מקרה כזה יצטרך להיבדק לגופו.

<מימי אמסילי: ולגבי אנשים בעלי מוגבלויות, אין לנו מניעה בכלל, רק צריך להדגיש שתי נקודות חשובות.

<מימי אמסילי: אחת זה שהקליטה של בני/בנות שירות לאומי מתבצעת באמצעות העמותות ובעצם אנחנו סוג של צד ג' בתהליך וצריך כמובן שהם יהיו מעורבים ואנחנו גם לא רוצים שיקרה מצב שאנחנו לא נוכל לאייש את אותם 10%.

<מימי אמסילי: יש איזה קושי לאייש את המשרות האלה, לכן אנחנו נרצה שתהיה לנו אפשרות שאם לא נוכל לגייס את ה-10% בתקנים האלה, אז ננצל אותם ל - - -

<מנחם וגשל: אני רוצה רק הערה אחת.

<מנחם וגשל: רוב הנערים שאנחנו מדברים עליהם, נוער מנותק, נוער בסיכון, נערות במצוקה, אלה כאלה שמעולם לא עברו עבירה פלילית.

<מנחם וגשל: אסור להשאיר את האמירה הזאת כאילו כולם מעורבים בעבירות בפלילים.

<מנחם וגשל: יש כאלה שאכן עברו עבירות ואנחנו בהחלט מקבלים את העובדה שכל אחד מהגופים המוכרים צריכים לעשות את ההתאמה הספציפית בכל מקום שהוא, שזה חלק מהשיקום.

<מימי אמסילי: כשציינתי הליכים משפטיים בעניינם לא התכוונתי רק להליכים פליליים, יש גם הליכים בענייני משפחה, שזה לא קשור.

עדי קול: זו קביעה מאוד נחרצת שאיזה שהוא הליך משפטי פוסל את האפשרות שתוכלו לעשות - - -

<מימי אמסילי: לא פוסל, אמרנו שאנחנו נצטרך לבדוק את - - -

עדי קול: אני רציתי להגיד שתי הערות.

עדי קול: אחת, שקודם כל תמיד בודקים לגופו של עניין.

עדי קול: אנחנו מתבססים על הדיון הקודם, שחלקכם לא נכחתם בו וישבו פה נערות שסיפרו את סיפור חייהן ואיך הן הגיעו לשירות האזרחי לאומי כנערות בסיכון, או כבעלות צרכים מיוחדים אחרים, ובאמת מדובר בנערות ונערים שעברו מסכת קשה של אתגרים, מכשולים, משברים, שעברו תהליך מדהים.

עדי קול: אמר מנחם וגשל, עשו תהליך של שיקום מאוד גדול והיום הם מסוגלים להגיד את האמירה 'אנחנו רוצים לתרום, אנחנו רוצים לתת לאחרים'.

עדי קול: לתת זה גם לקבל.

עדי קול: לכן אני מנסה לדלות מפה את האמירות שאומרות 'קשה לנו', לא כדי שנתעלם מהן, אלא פשוט כדי שניצור את החיבורים ונעשה שיתופי פעולה עם הקרנות, כדי שהם ייתנו את העזרה וייתנו את המענים.

עדי קול: אני מאמינה שזה אפשרי בכל תחום אם רק נרצה.

עדי קול: לכן זו הזדמנות.

עדי קול: ושוב, אני אמרתי, להגיע לכנסת לירושלים זו אולי הטרדה, אבל אני חושבת שאנחנו צריכים להמשיך את התהליך הזה ולדבר, כדי שאם יש בעיות, אם יש קשיים שעולים, נוכל לשמוע אותם ולפתור אותם.

עדי קול: אחד הדברים היפים בהגדרה של הוועדה לפניות ציבור, שהיא מתעוררת עם פנייה של אדם אחד, אבל למנדט שלה אין סוף.

עדי קול: זאת אומרת אנחנו יכולים להמשיך ולטפל בסוגיות שעולות, ולכן אני אשמח אם תציפו סוגיות שיש לכם שאולי אנחנו לא מכירים.

עדי קול: נציג של משרד הביטחון לא דיבר.

<אהוד דרור: אז קודם כל אני רוצה להגיד שגם משרד הביטחון וגם צה"ל מעודדים גיוס לצה"ל של בני נוער עם צרכים מיוחדים בהגדרה רחבה וכיום המערכת הרבה יותר פתוחה ומתגייסים הרבה יותר בני נוער מאשר היו מתגייסים בעבר.

עדי קול: עכשיו יש לי שאלה שתפיל אותך מעכשיו ועד עולם.

עדי קול: האם נוער בסיכון, שיש לו קשיים להתגייס, אפשר לפנות אליך בעניינו?

עדי קול: כי מגיעות הרבה פניות לוועדה, המון המון פניות.

<אהוד דרור: כן, אפשר לפנות לאגף הביטחוני חברתי.

<קריאה: אבל תענה גם.

עדי קול: עבר בשבוע שעבר בכנסת חוק התורמים, אני לא יודעת אם שמעתם עליו, חוק שלי באופן אישי היה קשה להצביע עליו, אבל הצבעתי, כחלק מהמשמעת הקואליציונית, שלמדתי עליה לאחרונה.

עדי קול: זה חוק שייתן עדיפות לאזרחים שמשרתים בצבא, או, ובנוסח הראשון זה לא היה, שירות לאומי אזרחי, אנחנו נאבקנו שזה ייכנס, והיום זה מדבר גם על אנשים שהביעו נכונות לשרת ולא נמצא התקן.

עדי קול: זה נורא חשוב לי שתדעו את זה היה והחוק הזה יעבור.

עדי קול: אני מפחדת שהאוכלוסיות לא יידעו, חלק מהאנשים שמקבלים הביתה מכתב מהצבא שאומר 'אתם לא יכולים, אתם פטורים משירות' בגלל עבירות או בגלל כל מיני דברים אחרים והם לא יידעו שהם צריכים להביע נכונות כדי לקבל אחר כך את כל ההטבות.

עדי קול: החוק עוד לא עבר, יכול להיות שהוא גם לא יעבור, אני מקווה, אבל שתדעו אתם, שמי שמביע נכונות, גם אם אין תקנים, מגיע לו על פי החוק הזה לקבל את ההטבות וחשוב שמי שעובד עם האוכלוסיות האלה יידע את זה.

<שר שלום ג'רבי: צריך לבדוק אצל כולם ואחרי זה מי שנותן את האישור זה אנחנו, שבאמת בדקנו ולא היה לו תקן.

<שר שלום ג'רבי: ולא שכל אחד יבוא ויגיד 'בדקתי, אין תקנים ומגיע לו'.

<שר שלום ג'רבי: לעשות קצת סדר.

עדי קול: זה עבר בקריאה טרומית, יש עוד תהליך ארוך, אבל אני מזהירה מראש.

<אהוד דרור: נקודה נוספת, היום יש הרבה תכניות הכנה לנוער בסיכון, גם בתוך המכינות הקדם צבאיות והיום אנחנו מעודדים פתיחת מכינות שמיועדות לאוכלוסיות כאלה.

<אהוד דרור: מעבר לזה מפעלי שנות השירות משלבים בצורה הרבה יותר רחבה וישנן תכניות חצי שנתיות, תכניות אופק, שזה גם איזה שהוא מיזם שעושה הכנה ובתוך התהליך הזה אנחנו מבטלים פטורים לאנשים, אנחנו מצליחים לשלב ולשנות את הסטטוס של אנשים לקראת הגיוס.

<אהוד דרור: לגבי השירות הלאומי.

<אהוד דרור: אמרתי שאנחנו לא היינו בדיון הקודם, אנחנו לא מכירים את זה.

<אהוד דרור: אני יכול להגיד שיש עבודת מטה פנימית לאיתור ואפיון תפקידים ללא קשר למה שהועלה בוועדה ואנחנו נתייחס לזה, אני מעריך, בפעם הבאה.

עדי קול: אנחנו נעבור לנציגי הגופים המוכרים.

עדי קול: אני יודעת, אחד הדברים שהתעסקתי מאחורי הקלעים בו, במאבק לקדם את המכרז הקרוב שהולך לצאת ואני מבינה שיש לכם היום קשיים עם המכרזים ולכן אני אשמח לשמוע, אם יש כזה מכרז זו הזדמנות להעלות אותו.

עדי קול: אז בבקשה.

<ידעיה לוין: אני מנכ"ל בת עמי, זה חלק מאלומה, ואני גם יושב כאן כחבר בפורום לקידום שירות לאומי לאוכלוסיות מוחלשות שדפנה מרכזת אותו.

<ידעיה לוין: אל"ף, אני אומר כאן אמירה כללית כי אני מרגיש כמעט ימות המשיח.

<ידעיה לוין: על באמת.

<ידעיה לוין: כי אני זוכר את השנים, אנחנו מפעילים את התכניות סדר גודל של 8, 9, 10 שנים, תלוי באיזה תכנית, וכמו שאומרים עמדנו כקבצנים לקבץ תקנים והיום יש כאן תנופה ענקית בנושא ובאמת יישר כוח, גם לשר שלום מצדו, לך, על הוועדה, מנחם במקום שלו ומשרד החינוך, כל אחד במקומות שהם באמת דחפו את זה, אז ממש יישר כוח גדול וכל הכבוד.

<ידעיה לוין: זה דבר ראשון.

<ידעיה לוין: אני אגיד עוד הערה.

<ידעיה לוין: מעולם לא יצאנו בשיווק לאוכלוסיות בגלל מיעוט תקנים.

<ידעיה לוין: אני חייב להגיד שהשנה, לראשונה, אני מתחבט ממש בסוגיה הזאת ואני לפחות חושב שצריך לצאת בשיווק לאוכלוסיות, כי אם זאת המגמה, שיש הגדלה של מספר התקנים, אז זה צריך לצמוח גם מלמטה, הצעירים צריכים להכיר את זה.

<ידעיה לוין: היום הצעירים לא מכירים את זה ואני מאמין שאני נמצא כרגע במגמה באמת כן לצאת לשיווק כדי שיכירו את זה יותר וגם מי שאין לו השנה תקן, יהיה לו בשנה הבאה, הוא יעמוד בתור וזה לא נורא, אבל אני מאמין שאנחנו הולכים בקצב הנכון.

עדי קול: מטרידה אותי השאלה, אני חוזרת למנחם וגשל מבחינה מקצועית, האם לשווק את זה והאכזבה לפעמים היא גדולה מאשר - - -

<ידעיה לוין: אז עד היום נקטנו בכיוון הזה, עד היום זה מה שעשינו, לא שיווקנו את זה מעולם.

<ידעיה לוין: אני אומר, בגלל שמספר התקנים גדל הגיע הזמן כנראה גם כן לצאת לציבור עם זה.

<שר שלום ג'רבי: אני רק רוצה להזהיר את ידעיה.

<שר שלום ג'רבי: אני אגיד לכם מה יקרה, הגופים המקומיים ישווקו והפניות יבואו אליי, זו אחלה חלוקה.

<שר שלום ג'רבי: זאת אומרת - - -

<ידעיה לוין: עד היום הם באו אלינו.

<שר שלום ג'רבי: ידוע לך שגם אתה מפנה אליי וזה בסדר, אני הייתי עושה בדיוק כמוך.

<שר שלום ג'רבי: אבל כדי שהחלוקה לא תהיה שידעיה יהיה האדם הטוב ואני זה שצריך להסתכל להורים בעיניים ולהגיד להם שאין לי, אז אל"ף, אני מציע שבואו נחכה ונראה באמת שמשרדי הממשלה שנענו בחיוב כאן בוועדה, וכולנו מכירים את הרצינות של משרדי הממשלה, שכשהם אומרים אז הם מיד מקיימים והמנכ"ל נותן והתקציבן והחשב ובמיידי.

<שר שלום ג'רבי: אז אני מציע קודם כל שנראה שזה כתוב, שהחשב כותב, שהמנכ"ל כותב, מול התקציבן.

<שר שלום ג'רבי: זה דבר ראשון.

<שר שלום ג'רבי: אחרי שנבדוק כמה יש, איפה, איך ולמה, אני מציע אז שנקבל את ההחלטה אם לשווק או לא.

<שר שלום ג'רבי: אין ספק - - -

עדי קול: אבל כיוון שגם אתה משרד ממשלתי, אז תגדיר תקופה של מתי.

<שר שלום ג'רבי: אני גם רוצה להתייחס למה שמימי אמרה.

<שר שלום ג'רבי: סליחה שאני קוטע אותך, ידעיה.

עדי קול: זה לא ייקח לך מהזמן.

<שר שלום ג'רבי: אני רק רוצה לומר, כי פחדתי שתמשיך, אז אני רוצה לעצור אותך כאן.

<שר שלום ג'רבי: אני רק אומר דבר כזה, אני מציע לא להזדרז, אני מציע שנראה במה מדובר, בכמה מדובר ואז נצא.

<שר שלום ג'רבי: אני אומר שהמודעות לשירות הלאומי אזרחי בכלל ובפרט הנושא של אוכלוסיות מיוחדות, כפי שמנחם וגשל תיקן אותי, הוא לא אמר שהוא מתקן אותי, אבל הוא דיבר אחריי אז הוא תיקן אותי, כי אני אמרתי בעלי צרכים מיוחדים ואני למדתי, אז את האוכלוסיות המיוחדות, אז אנחנו צריכים להבין שהמודעות עלתה מאוד ואין לי ספק שכל מי שיושב כאן ומתעסק עם זה, וגם הורים שילדיהם עושים שירות, זה יבוא ויגדל גם בלי השיווק.

<שר שלום ג'רבי: דבר שני, אני מציע, מכיוון שבעזרת ה' בפברואר זה ייצא, לחכות לאזור אפריל, שנבין איפה אנחנו עומדים, גם מול מה שמצאנו, גם מול מה שנתנו ומיד אחרי אפריל אנחנו צריכים לשבת ולראות האם יש צורך - - - אגב, גם צריך לזכור, למה שהתייחסתי ואמרתי, שמשרדי הממשלה, לאחר שמצאנו את אותם מתנדבים שרוצים באמת אישרו את אותם מתנדבים.

<שר שלום ג'רבי: כדי לא להגיד, יש לנו/אין לנו ואז יש לנו תקנים ריקים ואין לנו.

עדי קול: אז קודם כל תרשמו שאנחנו כבר ניפגש פה באפריל לדיון.

<ידעיה לוין: עם הקמפיין לנושא.

<ידעיה לוין: באפריל.

<שר שלום ג'רבי: עליי הקמפיין.

עדי קול: תרשמו, גם בכסף.

<שר שלום ג'רבי: רק בכסף דיברתי.

<שר שלום ג'רבי: אני לא אמרתי פעם משהו שאני לא יכול לעמוד בו, ושיירשם לפרוטוקול, הקמפיין עליי.

<שר שלום ג'רבי: הדבר הנוסף שבאמת צריכים לקחת בחשבון, שלא יהיה מצב שמשרדי הממשלה יקצו תקנים לבעלי צרכים - - - אני לא מאמין שזה יהיה, אבל אני עדיין אומר, שמשרד מסוים יקצה תקנים לבעלי צרכים מיוחדים, הוא לא מצא בהגדרת התפקיד מה מתאים לו ושלא יישארו עכשיו בתקציב 50 תקנים מיותרים ויש 50 מתנדבים אחרים שהם לא מהאוכלוסיות המיוחדות שרוצים ולא מכניסים אותם כי הם מחכים.

<שר שלום ג'רבי: זה באחריותנו וזה בסדר גמור.

<שר שלום ג'רבי: ההערה שלך היא הערה מאוד נכונה.

<שר שלום ג'רבי: ואני מתנצל שהפרעתי לך.

עדי קול: אם כבר הפרעה, אז עד הסוף.

<מנחם וגשל: אני רוצה לומר דבר כזה, אמרתי שצריך להתייחס לזה בזהירות רבה, אני אומר גם עכשיו ואני אומר גם לך.

<מנחם וגשל: אנחנו עשינו חלוקה של מכסות של שירות לאומי בין האגפים.

<מנחם וגשל: אני כבר אומר, שאם אני מתייחס היום לאנשי מה שאצלנו קרוי אגף השיקום, אגף השיקום שמתייחס לאנשים עם נכויות, לעומת אנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית, נתנו לאלה תקנים ונתנו לאלה תקנים, אגף השיקום מסוגל היום לאכלס או לאייש מכסות של שירות לאומי פי עשרה מהאגף למוגבלות שכלית התפתחותית.

<מנחם וגשל: ולא נתנו את זה, כי רצינו לשמור על איזון.

<מנחם וגשל: לכן אני גם לא מציע שבאפריל נקבל החלטה.

עדי קול: עד שקבענו תאריך.

עדי קול: זה כבר רשום ביומן.

<שר שלום ג'רבי: זה לגבי שיווק.

<מנחם וגשל: לא, את הוועדה אפשר לעשות, אני רק אומר, לגבי החלטות, אני צריך לקבל אותן באופן מושכל ולדעתי בתחילת שנת הלימודים הבאה.

<מנחם וגשל: אחרי שאנחנו נראה בכלים חדשים שאנחנו רוצים כרגע לפתח אותם, איך כל משרדי הממשלה יוצרים את האיוש של המכסות.

<מנחם וגשל: דבר אחד לא יכול להיות, לא יכול להיות שפה אנחנו נשב ונגיד שצריך להגדיל ולהרחיב ומהצד השני לא כל התקנים יהיו מלאים.

<מנחם וגשל: אבל אם התקנים יהיו מלאים ואנחנו נצא בקמפיין ואחר כך יהיו כאלה שימתינו, לדעתי הנזק גדול מהרווח.

<שר שלום ג'רבי: מנחם, הכוונה הייתה שבאפריל נבחן לראות.

<שר שלום ג'רבי: זה מה שאמרתי.

<שר שלום ג'רבי: ואז לפי זה נדע אם לצאת לקמפיין.

<שר שלום ג'רבי: להיפך, אני עצרתי ואמרתי שלא לצאת עכשיו.

<מנחם וגשל: אני פשוט מחמיר יותר ממך.

<שר שלום ג'רבי: אני פשוט מסכים איתך.

עדי קול: עכשיו שקיבלת את ההערה אתה יכול להמשיך.

<ידעיה לוין: אז אחרי שאמרתי את ברכת יישר כוח אני רוצה להעיר כמה הערות.

<ידעיה לוין: אל"ף, אם אני מסמן את השנה הזאת באופן ספציפי, תשע"ד, שהתחילה, אז לצעירים עם מוגבלות הייתה תוספת משמעות, יישר כוח גדול.

<ידעיה לוין: לנוער בסיכון ונערות במצוקה לא הייתה תוספת.

<ידעיה לוין: אני אומר את זה על רקע זה ואני מזמין את שר שלום ואני יודע שהנושא קרוב ללבו, אני רואה את המגמה - - -

עדי קול: אני גם מזהה את המגמה הזאת, אני מאוד מאוד חוששת ואני חושבת ש - - -

<ידעיה לוין: היא קיימת כרגע ונכון שגם במספרים יש הרבה יותר צורך בצעירים עם מוגבלות מאשר נוער בסיכון ונערות מרקע של מצוקה או נוער מנותק, אבל אני חושב שנכון לשמור כאן על איזה שהוא איזון.

עדי קול: אתה יכול להגיד לי ממה שאתה מכיר, בכמה הייתה הגדילה בכל אחת מהקבוצות?

<ידעיה לוין: הם ייתנו את המספרים, הם טובים יותר ממנו.

עדי קול: כי הם אמרו לנו שיש פחות בנוער בסיכון, אז רציתי לדעת - - -

<שר שלום ג'רבי: לא, אף פעם לא היה פחות.

עדי קול: לא, פחות גדילה.

<ידעיה לוין: לא הייתה גדילה בכלל, השנה לא הייתה גדילה.

<שר שלום ג'רבי: לפני שנה לא היה ומתקציב המנהלת, שכל מנכ"ל עושה בתקציבו מה שהוא רוצה ומכיוון שאני אמרתי שמאיפה שאני בא, זה קרוב מאוד לליבי, וגם הגופים המוכרים יודעים את זה וגם הקרנות וגם מנחם ידידי, אנחנו באנו והקצינו.

<שר שלום ג'רבי: אני באתי ואמרתי והתייחסתי, אני חושב ואני מאמין שלאוכלוסיות האלה צריכים לתת יותר תקנים.

<שר שלום ג'רבי: אני באמת מאמין ואני גם אומר שהם יכולים להיות הרבה יותר מתאימים, אמרתי את הדברים האלה.

<שר שלום ג'רבי: עדיין, ברגע שאני הקמתי ועדה בראשותו של מנחם וגשל, ואני אמרתי את זה גם לגופים המוכרים וגם לקרנות ולכל השותפים, אני מאמין באמונה שלמה גם במי שעומד בראש הוועדה, גם באנשים השותפים לוועדה ולכן אני עדיין נצמד להמלצות שלהם.

<שר שלום ג'רבי: והיה, בעזרת ה', יהיה לנו עוד תקציב, אחרי שנוציא את הקמפיין לבעלי צרכים מיוחדים, אנחנו נספוג עוד כמובן לנוער בסיכון.

עדי קול: הקמפיין הוא לא רק לצרכים מיוחדים, גם לנוער בסיכון.

<שר שלום ג'רבי: כשאני מדבר על הקמפיין זה על הכול.

<שר שלום ג'רבי: תאמיני לי, אם תראי את העיתונים, אף פעם לא הייתה מודעות ולא היה קמפיין - - -

עדי קול: אז איך ועדת ההיגוי דיברה על עלייה באוכלוסיות בעלי מוגבלויות ונוער בסיכון?

<מנחם וגשל: את שואלת מה כרגע התמונה?

עדי קול: כן, כי הם דיברו על זה שאנחנו מגדילים לאוכלוסיות בעלי מוגבלויות ואנחנו לא מגדילים באותו יחס לתקנים של נוער בסיכון ונוער במצוקה.

<מנחם וגשל: התמונה נכון לכרגע היא שלבעלי אוכלוסיות מיוחדות, אם אני כולל כרגע את כל בעלי הצרכים המיוחדים, יש לנו סדר גודל של 650 תקנים ולנערות במצוקה ונוער מנותק יש לנו 300 תקנים.

<מנחם וגשל: עכשיו, צריך לומר שבמשך שנים התקנים של נערות - - - מה לא נכון?

<ידעיה לוין: אין 650 צעירים עם מוגבלויות.

<מנחם וגשל: אל תתווכח על הנתונים, אני אומר לך שהנתונים הם שיש לנו היום 650 תקנים של אוכלוסיות מיוחדות שבתוכם כלולים ה-150 תקנים של משרד הבריאות לנכי נפש, שהם עדיין חלק מהאוכלוסיות המיוחדות, ובתוכם יש 600 תקנים כרגע לחלוקה של צרכים מיוחדים.

<מנחם וגשל: בנוסף לזה יש לנו 300 תקנים ש-90% מהם מאוישים כרגע, של נערות במצוקה ונוער מנותק.

<מנחם וגשל: המגמה תהיה כל הזמן להגדיל אותם באותו יחס.

עדי קול: באותו יחס בשניהם?

<מנחם וגשל: עד שאנחנו נגיע למסקנה שאין כרגע - - -

<שר שלום ג'רבי: אני רוצה להוסיף משהו על זה.

<שר שלום ג'רבי: על נוער בסיכון.

עדי קול: אני רוצה להגיד לפני שאתה מגיב, כדי שתגיב בהתייחסות מאוד ספציפית לדברים, אני יודעת וזה עלה מהדברים של הגופים, הרבה יותר קשה לשלב נוער בסיכון ונערות במצוקה, הם צריכים ליווי יותר גדולה, תמיכה גדולה, יש יותר חשיבות לתקני חוץ, במקרה הספציפי שאתה הזכרת, ואני חושבת שיש נטייה להגדיל את האוכלוסיות בעלי מוגבלויות ולאו דווקא נערות בסיכון ואני זיהיתי את המגמה הזאת בפגישה הראשונה, אני מזהה אותה גם עכשיו ואני מאוד רוצה לשמוע התייחסות לדבר הזה והבטחה שלא - - -

<שר שלום ג'רבי: אז קודם כל הזיהוי הוא לא זיהוי ודאי והוא לא נכון, ואני אסביר לך למה.

<שר שלום ג'רבי: זה לא זיהוי בכלל, אני אגיד לך למה.

<שר שלום ג'רבי: קודם כל, רבותיי, מי בנוער בסיכון, ואת מכירה, יכולים להשתלב בכל התקנים הרגילים שיש בכל משרד ומשרד.

<שר שלום ג'רבי: והם משתלבים.

<שר שלום ג'רבי: קודם כל בואו נעשה סדר בראש.

עדי קול: אבל זה תקני - - -

<שר שלום ג'רבי: עדי, בואי נעשה סדר.

<שר שלום ג'רבי: אנחנו מדברים על מעטפת ותקנים.

<שר שלום ג'רבי: קודם כל לגבי התקנים ואני מתייחס קודם כל לתקנים, יש לנו מאות תקנים, ואני יכול לומר בוודאות שיש היום מעל 700 תקנים של נוער בסיכון שמשלבים בשירות האזרחי לאומי.

<שר שלום ג'רבי: קודם כל.

<שר שלום ג'רבי: זה למרות שאין לנו את כל המעטפת.

<שר שלום ג'רבי: צריכים להבין, מעטפת נצרכת מתקציב והתקציב זה מהאוצר.

<שר שלום ג'רבי: צריכים להבין איך אנחנו עומדים בסדרי עדיפויות.

<שר שלום ג'רבי: אני באתי ואני אמרתי ואני חוזר ואני אומר, שאותו נוער בסיכון, הרבה יותר קל להכניס אותו להיות נורמטיבי ולהביא אותו.

<שר שלום ג'רבי: אני אומר נורמטיבית, הוא ילד נורמטיבי שעושה שירות לאומי, איך שהוא נכנס לשירות ואיך שהוא מסיים את השירות זה הבדל שמים וארץ, על אחת כמה וכמה, קל וחומר בן בנו של קל וחומר, כפי שאנחנו אומרים, שמי שנוער בסיכון, איך שהוא נכנס ואיך שהוא יוצא - - -

עדי קול: לכן המעטפת - - -

<שר שלום ג'רבי: המעטפת ודאי שמוסיפה, אבל לבוא ולומר שאין תקנים בגלל שצריך לתת מעטפת, אני תמיד בוודאי מוסיף ורוצה שיהיה יותר.

עדי קול: זה להתפלפלות משפטית.

עדי קול: אז כנראה שיש תקנים, תקנים רגילים, אין מספיק תקנים מותאמים לנוער בסיכון, וכשגדלים התקנים לאוכלוסייה עם צרכים מיוחדים אני מצפה שיגדלו גם התקנים לנוער בסיכון, בגלל הצורך והביקוש הגדול שיש בהם.

עדי קול: אני רוצה לראות שאנחנו מגדילים את ה-650 ואת ה-300, אני הייתי רוצה שיהיו 650 ו-650, אבל אני מבינה את הסוגיה התקציבית.

<מנחם וגשל: אני שמח מאוד שפעם אחת אני יכול לדבר על הצד המקצועי בלי להתייחס לצד הכלכלי, כי אני מבין את שר שלום, בסופו של דבר הוא צריך להקצות לזה כסף.

<מנחם וגשל: אני רק רוצה לומר דבר אחד - - -

עדי קול: זה היתרון בתפקיד החדש שלך.

<מנחם וגשל: כן, נכון.

<מנחם וגשל: אני בחרתי בזה.

<שר שלום ג'רבי: ואנחנו שמחים.

<מנחם וגשל: אם משרד החינוך היום מקצה 200 תקנים לנושא של נוער בסיכון וה-200 תקנים האלה לא יהיו מלווים במעטפת, מבחינתנו כוועדת ההיגוי לא עשינו כלום, כי גם היום יש ואומר שר שלום, ובצדק הוא אומר, שיש מאות תקנים היום שרצים בנושא נוער בסיכון שאני לא עצרתי אותם, אבל אני אמרתי ושר שלום קיבל את האמירה הזאת, שהם לא נכללים בתוך ועדת ההיגוי כי אני לא חושב שאני יכול לקחת אחריות על אוכלוסייה שהיא בסיכון כל כך גדול, כל האוכלוסיות המיוחדות, מבלי שאני יודע שהם מקבלים את המעטפות.

<ידעיה לוין: אני אגיד שהאמת היא שהגדילה היחידה השנה בנושא של נערות במצוקה הייתה דווקא במשרד החינוך על תקנים רגילים, אבל נדרש בשביל זה לגייס הרבה כסף בשביל המעטפת.

<ידעיה לוין: ברגע שיצאו תקני הגנים היה לנו אישור ממשרד החינוך לשבץ בעשרות נערות מרקע של מצוקה בתקני גנים ועשינו את זה, אבל הבעיה המרכזית היא שבאמת, כמו שאמרת, זה בלי מעטפת, ונדרש גיוס כספים גדול.

עדי קול: אתם יודעים כמה תקני נערים בסיכון מאוישים ללא מעטפת?

<ידעיה לוין: לא ללא מעטפת, ללא כספי מעטפת.

<ידעיה לוין: אני לא יכול להגיד בכל העמותות, אני יכול להגיד אצלנו.

<ידעיה לוין: אצלנו סדר גודל של 40 כאלה, אבל אנחנו מגייסים לזה, כי אין מצב שמשרתים ללא מעטפת, כי אנחנו מגייסים כסף בשביל המעטפת.

<שר שלום ג'רבי: גם בשירות לאומי רגיל יש מעטפת.

<ידעיה לוין: אבל דלה.

<ידעיה לוין: אני רוצה להגיד משפט לגבי הנושא של הדיור.

<שר שלום ג'רבי: אני לא רוצה להגיד דלה, יש מעטפת.

<ידעיה לוין: לא, אם אתה נותן יום הכשרה בשבוע ואתה מקבל ארבעה ימי הכשרה בשנה - - -

<שר שלום ג'רבי: גם אני בעד שנקבל יותר, אני רק אומר שגם בשירות לאומי רגיל יש מעטפת.

<ידעיה לוין: ואני אחזור ואגיד שזו מעטפת דלה, כי - - -

<מנחם וגשל: אבל, שר שלום, תעשו לי טובה, חסד אחד עם העניין הזה, אני לא בעד, ואני אומר את זה כאן, כי צריך פעם לעשות הבחנה - - -

עדי קול: לא לקרוא לזה מעטפת כשמדובר ב - - -

<מנחם וגשל: לא, לא לקרוא לזה בשמות שוועדת ההיגוי קראה לזה.

<מנחם וגשל: בואו נקבל החלטה שמי שאנחנו נחליט שהוא אוכלוסייה מיוחדת צריך לקבל מעטפת, ומי שנחליט שהוא לא אוכלוסייה מיוחדת לא צריך לקבל מעטפת.

<מנחם וגשל: אי אפשר לקרוא לאוכלוסייה אוכלוסייה מיוחדת ואז לא לתת לה מעטפת.

<מנחם וגשל: מבחינתי, אין לי בעיה אם משרד החינוך יבוא ויאמר 'חברים, כל אוכלוסיית הילדים בסיכון שאני היום רוצה לאייש אותה, מבחינתי לא נכללים באוכלוסייה שצריכה את ההשגחה המיוחדת הזאת'.

<מנחם וגשל: אין בעיה, אני לא אימפרטור שרוצה כרגע להגדיל את המאגר שלי.

<מנחם וגשל: ברגע שהחלטנו שזאת אוכלוסייה בסיכון והיא נקראת אוכלוסייה בסיכון והאוכלוסייה הזאת צריכה שתהיה עליה השגחה יותר גדולה, עם גם סיכוי יותר גדול להשתלבות בעתיד בחיים, היא צריכה לקבל מעטפת.

עדי קול: ואיפה זה מופיע בקריטריונים האלה לקבוע מי אוכלוסייה בסיכון?

<מנחם וגשל: ועדת ההיגוי קבעה ואני העברתי לכם הגדרות מאוד מדויקות.

<מנחם וגשל: אם מחר משרד החינוך יחליט שהוא מחליף את האוכלוסייה שלו בתוך ועדת ההיגוי, נשב יחד עם משרד החינוך ונוסיף פרק של נוער בסיכון עם ההגדרות המיוחדות שלו.

עדי קול: אני אשמח אם - - - קריטריונים שיש לכם קושי איתם.

<ידעיה לוין: אני רוצה לחזק את הדברים שנאמרו כאן לגבי הדיור, בעיניי זה קריטי.

<ידעיה לוין: בעבר היה 100 תקנים בדיוק, בשלב כלשהו, אך באחת זה קוצץ לפני שנתיים, נדמה לי, והייתה מגמה להגדיל את מספר התקנים.

<ידעיה לוין: היום אנחנו מצליחים לממן שלוש דירות.

<ידעיה לוין: אני יודע שבעמותות האחרות גם מממנים דיור, אבל זה נושא בעייתי ואני מחזק את הדברים שנאמרו כאן.

<ידעיה לוין: אני חושב שאי אפשר להעמיד את התקנים האלה - - -

עדי קול: ואתה יודע להגיד שעלו תקני דיור?

<ידעיה לוין: עלו תקני דיור, בתעריף, סדר גודל של 800 שקל נוספים לתקן.

<ידעיה לוין: זה עלות הדיור, 800, 800 ומשהו, זה לפי התעריף.

<ידעיה לוין: אני כן רוצה לומר שבמצב של היום יש רף מסוים שאנחנו לא נותנים מענה וזה הרף שהיום מוגדר פחות מ-40% לצעירים עם מוגבלות כי זה לא עומד בקריטריונים שהוועדה קבעה.

<ידעיה לוין: בעיניי זו בעיה גדולה, כי הצבא פטר לצורך העניין נגיד צעירים עם מגבלה נפשית, הוא יפטור אותם הרבה פעמים משירות גם על 20% ולפעמים גם על פחות והם נמצאים בפני שוקת שבורה, זה נמצא גם אצל צעירים עם מוגבלויות אחרות, אבל המקום שבו זה הכי בולט זה הנושא של חבר'ה שהנכות שלהם היא על רקע נפשי.

<ידעיה לוין: בעיניי זה צרה כי השירות הלאומי מבחינתם פר-אקסלנס זה שיקום.

<ידעיה לוין: נקודה.

<מנחם וגשל: בתיקון אחד שזה לא הוועדה קבעה, אלא אלה הגדרות הביטוח הלאומי.

<ידעיה לוין: אוקיי, אבל אולי הוועדה יכולה להעלות את זה.

<ידעיה לוין: אני רוצה להצביע על הנקודה הזאת שבעיניי זו בעיה גדולה.

<ידעיה לוין: אני כן רוצה להגיד שבמגזר הערבי יש לנו קבוצה אחת של נערות מרקע של מצוקה.

<ידעיה לוין: ייחודית, פתחנו את זה השנה, מיוחד, לא פשוט, מורכב, אפשר לגדול בצורה - - - הם עונים על הגדרות הרווחה, חשוב לי להגיד, וזו באמת שנה ראשונה שאנחנו מצליחים לפתוח קבוצה כזאת.

עדי קול: אז הם מקבלים תקנים למעטפת?

<ידעיה לוין: עם מעטפת.

<ידעיה לוין: לא כולם של מעטפת, חשוב לי להגיד, אבל זה כבר בגלל שהיינו מלאים בתקנים, אז חלק זו הקצאה של ביטחון פנים וחלק בהקצאה אחרת, אבל לא כולם עם מעטפת.

<דפנה ליפשיץ: אני המנכ"לית של תפוח ויושבת ראש של הפורום לקידום שירות אזרחי לאוכלוסיות מוחלשות.

<דפנה ליפשיץ: אנחנו פועלים, כמו שידעיה אמר, בשדה שנוצר כבר לפני ארבע-חמש שנים, כבר מזה זמן, מתוך אמונה שבאמת האוכלוסיות שאנחנו עובדים איתן צריכים לקבל מעטפת, וחשוב לי לומר שהרבה מאוד כספים, הארגונים החברתיים שהתאגדנו ביחד, מגייסים מעולם הפילנתרופיה, שמשלים את הכספים שנותנות הקרנות, גם קרן ההזדמנות וגם בממשלתי.

<דפנה ליפשיץ: בלעדי הכספים הנוספים לא היינו יכולים לעשות את השירות האזרחי בצורה המיטבית לאוכלוסיות האלה.

<דפנה ליפשיץ: רציתי להציע, בהמשך, חברת הכנסת, עדי, למה שאמרת, הפורום גיבש ועיגן בתוכו המון ידע על איך להתנהל עם אוכלוסיות שכאלה, איך להתאים את היכולות שלהן לתפקידים השונים.

<דפנה ליפשיץ: תפוח מתמחה בטכנולוגיה, אבל יש גופים עם התמחויות שונות והיינו מאוד רוצים להציע לעשות יום עיון שהוא יהיה יום עיון מספר 2 ליום עיון שכבר עשינו, שבו נשב ביחד עם מנהלי משאבי אנוש, הרפרנטים המקצועיים במשרדים הממשלתיים ביחד עם אנשי המקצוע ממשרד הרווחה והמשרדים השונים, כדי לחשוב ביחד איך אנחנו משתפים אתכם בניסיון שכבר למעלה משלוש שנים בעבודה עם האוכלוסיות האלה בשירות אזרחי.

<דפנה ליפשיץ: כבר כתבנו נייר עמדה שמגבש את הכול ואני אשמח מאוד שנעשה את זה ביחד.

<דפנה ליפשיץ: נפגשנו פרטנית, אבל חשוב לנו שנעשה את המפגש הזה כדי שתוכלו לקבל את ההחלטות נכון יותר.

עדי קול: אנחנו נשמח לתת חסות אם צריך, אבל - - -

<דפנה ליפשיץ: והדבר הנוסף שהייתי רוצה לומר, שאחד מהדברים שאנחנו למדנו באמת, וידעיה דיבר על זה, בחברה הערבית יש עניין של מודעות.

<דפנה ליפשיץ: לא יצאנו לקמפיין, לא בחברה היהודית ולא בחברה הערבית, אנחנו מכירים את זה מהעבודה שלנו בשטח גם עם האגודה, שהם השותפים שלנו בתקנים, וגם עם האנשים של המנהלת, פשוט הם פחות יודעים על זה, אז גם המשפחות פחות יודעות, המנהלים במוסדות החינוכיים פחות יודעים, המנהלים של מחלקות נפש וכדומה לא מציעים את האופציה ואני יכולה רק לחזק את מה שמנחם אמר, ראינו במו עינינו נוער בסיכון בהגדרתו הקשה ביותר עושה תהליך שיקומי מדהים, ואחר כך מוצא את עצמו בתעסוקה אפקטיבית ובבחירה של לימודים אפקטיביים יותר, כי הוא נמצא בסביבה נורמטיבית, עם שווים לו, והיינו מאוד רוצים לעודד את זה שבחברה הערבית תהיינה יותר קבוצות, כי הם בדיוק כמונו.

<הילה מרמוס: אני מנהלת קרן הזדמנות, הקרנות, מה שנקרא, הקואליציה של הקרנות.

<הילה מרמוס: אנחנו שותפות של חמש קרנות, אמריקאיות וישראליות, שחברו ביחד כדי לקדם את הנושא של שירות לאומי אזרחי ואנחנו גם חברים בוועדת ההיגוי הבין משרדית.

<הילה מרמוס: אני מצטרפת למשפטים הראשונים שאמר ידעיה בנושא, אני חושבת שזו התקדמות, הוועד הזאת עשתה צעדים מאוד משמעותיים.

<הילה מרמוס: יש עוד דרך לפנינו, שלא נטעה, אבל אני חושבת שעברנו דרך ארוכה ומשמעותית וחלק מהשיח פה והמונחים שכבר שגורים בפי כול, פשוט תענוג מבחינתי לשמוע את זה.

<הילה מרמוס: אני לא אחזור על כל הדברים שנאמרו, אני אגיד רק כמה דברים.

<הילה מרמוס: אנחנו פועלים היום בשני אפיקים אחרים.

<הילה מרמוס: דיברת על שיתופי פעולה, אנחנו בהחלט מזמינים לשיתופי פעולה, אבל האפיק המרכזי שלנו באמת הוא השותפות עם הממשלה.

<הילה מרמוס: מבחינתנו, שהכול יאוגד תחת אותם קריטריונים, אותם מאפיינים, בקורת גג אחת, לכן השיח שהתפתח מול משרד החינוך הוא שיח שמאוד מטריד אותנו, כי זה סוג של מדרון חלקלק שעלול להתפתח אחר כך גם למשרדים אחרים ובאמת הדרך שכבר נעשתה, בין אם זה נהלי הפיקוח ובין אם זה הקריטריונים של מה הם גופי מעטפת זה משהו שבעיניי רק נכון שהכול יאוגד תחת אותו ניהול, או אותו רעיון.

<הילה מרמוס: זה דבר אחד.

<הילה מרמוס: בנושא המעטפת, היום אנחנו נותנים את המעטפת הציבורית לתקנים של נוער בסיכון, את כל החלק של המעטפת, 1,000 דולר.

<הילה מרמוס: מבחינתנו חייבים למצוא פתרון לחלק של המעטפת הממשלתית - - -

<ידעיה לוין: 50%.

<הילה מרמוס: השנה אנחנו ניתן 100%, את כל ה-1,000 דולר, בתשע"ד.

עדי קול: בגלל שלא יצא מכרז?

<הילה מרמוס: בגלל שראינו את הדוחות - - -

<מנחם וגשל: תני לי לעזור.

<מנחם וגשל: מפני שאני לא מסכים בשום פנים ואופן שתינתן מעטפת ציבורית איפה שאין מעטפת ממשלתית.

<מנחם וגשל: לא מסכים.

<מנחם וגשל: הממשלה קודם כל צריכה להכיר באחריות שלה, אם הממשלה לא מכירה באחריות שלה למעטפת הממשלתית, תחת ידיי לא יכול להיות שתהיה מעטפת ציבורית בלי מעטפת ממשלתית.

<מנחם וגשל: העובדה שהקרנות קיבלו החלטה שהם רוצים לתמוך בעניין הזה, אני האחרון שאעצור את זה, אבל לא תחת אותו ניהול.

<מנחם וגשל: תחת אותו ניהול צריך להיות שאותו ילד שמקבל מעטפת ציבורית, יש לו קודם כל מעטפת ממשלתית.

<מנחם וגשל: אני מזכיר לך מה זה המעטפת הממשלתית, זה הסטנדרטים, זה ההשגחה, זה הבקרה, עם כל מה שמשתמע מזה.

עדי קול: אז אתם החלטתם לתת את המענה למקרה, שלא יהיה מצב - - -

<הילה מרמוס: המעטפת הציבורית, עלותה 1,000 דולר.

<הילה מרמוס: בשנה קודמת נתנו רק 500 ושאר הארגונים היו צריכים להשלים את החלק הנוסף, השנה אנחנו נשלים ל-1,000 דולר.

<ידעיה לוין: ברכותיי.

עדי קול: לא ידעתם את זה?

<ידעיה לוין: לא, בשורה טובה.

<ידעיה לוין: פעם ראשונה אני שומע את זה.

<שר שלום ג'רבי: אני מציע, הילה, שתבדקי עוד פעם אצלך, אבל כיוון שזה אמור, אז אנחנו מקבלים בשמחה ובאהבה את מה שאת אומרת.

<הילה מרמוס: הכול בסדר, 1,000 דולר ל-100 תקנים של הצעירים בסיכון.

<ידעיה לוין: רק בשביל זה היה שווה לבוא.

<מנחם וגשל: - - -של נערים בסיכון, שרצו להכניס אותם לתוך עבודת הוועדה, שאני סירבתי כל עוד לא תהיה מעטפת ממשלתית.

<מנחם וגשל: אני מקווה שעכשיו, כשמשרד החינוך נכנס בצורה מסודרת, תהיה לזה מעטפת ממשלתית ואז נכניס את זה באותה צורה ויכול להיות שה-1,000 דולר האלה יהיו על 2,000 ילדים.

<שר שלום ג'רבי: אנחנו מקווים שזה יהיה יותר.

<הילה מרמוס: זה נותן מענה של המעטפת הציבורית, אנחנו עדיין מחכים להשלמה של המעטפת הממשלתית, שזה משהו שחייבים לדאוג לו, שעדיין לא קיים.

<הילה מרמוס: מבחינתנו, עוד דבר שאנחנו עוסקים בו, היום באפיק הפרטי, כי אין לו עוד מענה בתוך הוועדה, זה כל מה שקשור לחברה הערבית.

<הילה מרמוס: אנחנו נותנים תכניות מעטפת היום בערך לכ-800 צעירים שעושים שירות אזרחי.

עדי קול: אז בואי תגלי לי את, כי כל פעם שאני שואלת את המשרדים, הם אומרים לי 'אנחנו עוד מעט נדון בנושא האוכלוסייה הערבית, תבואי גם לזה'.

עדי קול: תגלי לי איפה זה עומד ואיך אני יכולה לדחוף את התהליך כדי שהדברים יזוזו.

<דפנה ליפשיץ: שיגמרו כבר את חוק שוויון בנטל.

<ידעיה לוין: אל"ף, יש מספר של תקנים מדהים.

<שר שלום ג'רבי: רק שנבין, במגזר הערבי היום יש לנו מעל 3,600 תקנים.

<שר שלום ג'רבי: רק לשם השוואה, לפני שלוש שנים היו כ-600 תקנים.

<שר שלום ג'רבי: למרות כל ההתנגדויות.

<שר שלום ג'רבי: אבל תאמיני לי, המגזר הערבי זה דיון ארוך, המגזר הערבי הוא מגזר מאוד חשוב, יש בו עלייה, אבל יש הרבה מה לדבר לכולם.

<מנחם וגשל: אני פשוטי מתנצל, אני צריך לצאת לישיבה אחרת.

<איתמר שוורץ: חבל, ציפינו שתתייחס לאוכלוסייה הערבית לפני שאתה הולך.

<מנחם וגשל: תקשיבו, אם זה בעלי מוגבלויות או ילדים בסיכון או נערות במצוקה, לא חשוב איזה מגזר הם, בכל מגזר הם יקבלו את השירות.

<מנחם וגשל: אם רוצים להגדיר עכשיו את המגזר הערבי כמגזר ערבי בלי קשר לאוכלוסיות האלה שאנחנו מדברים עליהן, זה לא קשור.

<דפנה ליפשיץ: השאלה היא אחרת, השאלה אם באחוזים הם באמת באותו מספר אחוזים בתוך האוכלוסיות המיוחדות כמו האחוז שלהם באוכלוסייה.

עדי קול: מנחם, זה שווה התייחסות.

<דפנה ליפשיץ: השאלה, מנחם, האם אתם יודעים כמה מתוך האוכלוסיות המיוחדות שהוגדרו על ידי הוועדה הם ערבים, נכון להיום, האם יש את המידע הזה?

<דפנה ליפשיץ: האם זה באמת באותו היקף של האחוז שלהם באוכלוסייה?

עדי קול: היא טוענת שאין מספיק אוכלוסייה ערבית שם, כי לא משווקים שם.

<מנחם וגשל: קודם כל אין שום בעיה בשירותים שלנו לוודא לתת את התשובה הזאת, ניתן את התשובה בצורה מסודרת.

<מנחם וגשל: שתיים, אין לי ספק, אם את שואלת אותי, שבעיית השיווק במגזר הערבי היא יותר בעייתית וצריך לעשות איזה פעולה בעניין כדי שיותר אוכלוסיות שצריכות ליהנות מזה, בתוקף העובדה שהן אוכלוסיות מיוחדות, יקבלו את השירות.

עדי קול: אז השאלה, אתה אומר את הדעה המקצועית ואתה את הדעה התקציבית, האם אנחנו יכולים לצאת מפה עם קמפיין שיווק לאוכלוסיות המיוחדות באוכלוסייה הערבית?

<שר שלום ג'רבי: אני רוצה להגיד כאן משהו.

<שר שלום ג'רבי: מכיוון שכל הנושא של תקנים של בעלי צרכים מיוחדים בכלל - - - תבינו, היום יש מעל 3,600 תקנים של מגזר ערבי שכולו, רובו ככולו, אנחנו מממנים, כל משרדי הממשלה.

<שר שלום ג'רבי: בעלי צרכים מיוחדים ומנחם אמר את זה ואני, לא נעים להגיד, אני קצת מוחה על כל הדיון הזה כאן, שעושים את ההבחנה בין ערבי ליהודי.

<שר שלום ג'רבי: אנחנו בחיים, ואני מקווה מאוד שכל משרד כאן, לא עושים הבחנה לרגע - - -

עדי קול: קודם כל יש החלטות לגבי העדפה מתקנת לאוכלוסיות עם תת ייצוג בכל מיני מקומות.

<שר שלום ג'רבי: אבל לצערי תת הייצוג הוא לכלל האוכלוסיות המיוחדות, זה לא קשור לאיזה מגזר.

<דפנה ליפשיץ: ואז יש קל וחומר בן בנו של קל וחומר לגבי האוכלוסייה הערבית.

<שר שלום ג'רבי: אני רק אומר, מבחינתנו כל התקנים שקשורים לאוכלוסיות המיוחדות, פתוחים לכלל המגזרים.

<שר שלום ג'רבי: יושב כאן אלעד, מהאגודה להתנדבות, הוא אחראי על כל הנושא של המגזר הערבי.

עדי קול: אני יודעת, הוא לוחש לו והוא לוחש לי.

<שר שלום ג'רבי: אבל עדיין אנחנו אומרים, הם יושבים, עוברים, מסתובבים, באים ומגייסים.

<שר שלום ג'רבי: אגב, המגזר הלא יהודי, זה לא ערבי, כי הדרוזים זה לא מגזר ערבי, צריך להקפיד, להיזהר לא לפגוע באף אחד, אבל לא משנה, אחרי שאמרתי וזה נרשם בפרוטוקול אז אני ממשיך.

<שר שלום ג'רבי: אנחנו, במגזר הלא יהודי מטפלים בצורה שווה לגבי כל בעלי הצרכים המיוחדים, ואם מגיע תקן של בעל צרכים מיוחדים כזה או אחר שמגיע לו מעטפת - - -

עדי קול: זה נכון, אבל רק הדרישה לעשות שיווק מיוחד ב - - -

<מנחם וגשל: רק שנייה.

עדי קול: אין תקנים?

עדי קול: יגיעו, על אותו מספר תקנים תהיה תחרות וכמו שאתה אומר, יחלקו לפי הצרכים.

<מנחם וגשל: אני אפתור לך את הבעיה.

<מנחם וגשל: אני חושב שלא צריך לעשות, אמרתי קודם, ואני חושב שזו תהיה טעות לצאת בשיווק.

<מנחם וגשל: כשאומרים שיווק, השאלה מה זה שיווק.

<מנחם וגשל: אם שיווק זה לצאת בהודעות ופרסומות וכל היתר, תהיה לנו כאן הצפה שלא נעמוד בה, אבל אני לוקח על עצמי את האחריות, הרי בסופו של דבר, מי שעושה היום את השיווק זה העובדים שלנו בשטח, אז אני לוקח את עצמי את האחריות ומשרד הבריאות ייקח על עצמו את האחריות לגבי נכי הנפש בעניין הזה, שלגבי כל האוכלוסיות שמתייחסות לבעלי צרכים מיוחדים, נערות במצוקה ונוער מנותק, להביא לידיעת הסמנכ"לים, מנהלי השירותים ועובדים בשטח שהם מתבקשים לעשות מאמץ באיתור של אוכלוסיות מהמגזר הערבי כדי להבטיח שאם יש אוכלוסיות כאלה הם יקבלו את השירות.

<מנחם וגשל: זה עדיין בתוך הקמפיין הפנימי של המשרדים.

עדי קול: אני שמחה, רק אני רוצה לדעת שכולם קיבלו את הקריאה הזאת ולבדוק שזה נעשה, כי זה מאוד חשוב לי.

עדי קול: תודה, מנחם.

<גלית שאול: במגזר הלא יהודי עדיין יש קושי.

<גלית שאול: לא סתם יש ועדת פרי ואנחנו מנסים כמיטב יכולתנו, אם דיברתם על קל וחומר, אז כמיטב יכולתנו להביא אותם לשירות הלאומי, אז בוודאי שבעלי אוכלוסיות מיוחדות, סביר שמספרם יהיה נמוך יותר.

עדי קול: מצד שני כשמדובר בטיפול ובמסגרות, דווקא יהיה להם, לדעתי, יותר קל מאשר לאוכלוסייה הכללית.

עדי קול: אני מקבלת איתותית, אמרתי את זה על דעת עצמי ולפני האיתותים.

<הילה מרמוס: משפט אחרון להשלים את התמונה.

<הילה מרמוס: הדבר האחרון שאנחנו מתעסקים ומטריד אותנו זה מה קורה בהמשך, ביום שאחרי שהם משתחררים.

<הילה מרמוס: הרצף התהליכי הזה זה משהו שמעניין אותנו, אנחנו עסוקים גם בחשיבה על תכניות המשך.

עדי קול: קראתי את המסמך שהגשתם, אני מאוד מעריכה את זה, אני מדברת ותגיד לי למי צריך לפנות, אני מניחה שאין פה אף אחד שאפשר לדבר איתו על הנושא הזה, כמו שיש הקרן והיחידה לחיילים משוחררים, איך נותנים מענה גם לקבוצה הזאת בתום השירות הלאומי אזרחי ומול מי אפשר לדבר על קודם כל כמובן על הזכויות למיניהן שמבחינה חוקית הן אמורות להיות זהות, לא בדקתי אם באמת היישום הוא כזה, ודבר שני, על באמת לבנות תכניות המשך.

<שר שלום ג'רבי: קודם כל הקרן לחיילים משוחררים נותנים את כל ההטבות שחייל משוחרר מקבל, גם מתנדבי השירות האזרחי לאומי וברוך ה' הצלחנו בעמל רב שאחד לאחד, כמובן לפי מספר החודשים שהמתנדבים מתנדבים, הם מקבלים את ההטבות.

<שר שלום ג'רבי: כמו חייל עורפי, לא כמו חייל קרבי, וזה בסדר גמור.

<שר שלום ג'רבי: עדיין מתנדב בשירות האזרחי לאומי לא עושה כמו חייל בגולני, וזה בסדר גמור.

<שר שלום ג'רבי: דבר שני, אם אנחנו מדברים על המגזר הערבי והתייחסתם כאן, אז מצאנו למשל הקושי הגדול ביותר לשלב את המגזר ומתנדבי השירות הלאומי במגזר הערבי בשירות התעסוקה או בלימודים, זו השפה העברית.

<שר שלום ג'רבי: לקחנו 10 מיליון שקלים עכשיו, כך שכל מתנדבי השירות במגזר הערבי יעברו קורס של השפה העברית שאנחנו מממנים אותו, כדי לעזור להם בשילוב ושישתלבו ביתר שאת - - -

עדי קול: אתם המנהלת?

<שר שלום ג'רבי: אנחנו, המנהלת.

עדי קול: זו שאלה טובה.

עדי קול: דרך אגב, אני עם השפה העברית והאוכלוסייה הערבית מתעסקת בכל מיני תחומים.

עדי קול: מי בנה את הקורס, מי יעביר את זה?

עדי קול: מי יוציא את זה?

<שר שלום ג'רבי: לא, יצא, זה התחיל.

<שר שלום ג'רבי: יצאנו למכרז וכבר חברה זכתה וזה פועל, יש פיילוט שיוצא.

<שר שלום ג'רבי: לא זוכר איך קוראים לחברה?

<שר שלום ג'רבי: עתיד.

עדי קול: עתיד?

עדי קול: גם את זה עתיד עושה?

עדי קול: נהדר.

<שר שלום ג'רבי: לא, זה לא העתיד שאת מכירה.

<שר שלום ג'רבי: זה עתיד שונה מהעתיד שאת רוצה.

<שר שלום ג'רבי: העתיד הזה, הם זכו, קיבלו, יושבים, היה פיילוט, אחרי הפיילוט היו לנו הערות, ישבנו ונדמה לי שעכשיו, אחרי שישבנו ודיברנו, עוד שבועיים או עוד שבוע מתחיל עוד פעם הנושא.

<שר שלום ג'רבי: אבל כל מי שרוצה מהמגזר הערבי לעבור את הקורס בעברית עובר.

<שר שלום ג'רבי: זה דבר ראשון.

<שר שלום ג'רבי: דבר שני, אנחנו עובדים עכשיו עם משרד הכלכלה על נושא של ואוצ'רים, כך שלטובת המגזר הערבי וגם לטובת המגזר החרדי, שלא דנו בו, שגם שם יש בעלי צרכים מיוחדים, כידוע לכם, ואף אחד לא הזכיר את זה, ויש רבים בעלי צרכים מיוחדים, שגם שם אנחנו מתעסקים, אנחנו רוצים לתת ואוצ'רים.

<שר שלום ג'רבי: מי שיטפל בזה הוא מוטי כאן לידי והסמנכ"ל של.

<שר שלום ג'רבי: מתנדבים יקבלו את הוואוצ'רים לפי קריטריונים שאנחנו עכשיו יושבים עליהם, ואתמול ישבתי בערב עם שר הכלכלה על הדבר הזה, כדי שהם יקבלו ואוצ'ר כדי להקל עליהם גם בלימודים וגם בעבודה.

<שר שלום ג'רבי: כמובן אנחנו, יחד עם משרד הכלכלה וכל גורם אחר, שאפשר לבוא ולפתוח את העניין של התעסוקה, כמובן אנחנו רוצים.

<קריאה: למה ואוצ'ר?

<שר שלום ג'רבי: לקורסים מקצועיים במשרד הכלכלה.

<שר שלום ג'רבי: שוברים.

עדי קול: נגיע לוואוצ'רים, יש הרבה בעיות, מכאן ועד להודעה חדשה בעניין היכולת שלהם - - -

<דפנה ליפשיץ: גם אנחנו ישבנו עם מיכל צוק כדי להכיר בהכשרות הטכנולוגיות המתקדמות שתפוח עושה, כדי שזה יהיה המשכי.

<דפנה ליפשיץ: וגם לשאלתך, בנוגע לבוגרים, למרבית הארגונים במעטפת יש ארגוני בוגרים שבונים עכשיו תכניות המשך עבור הבוגרים שלנו, שעוקבים אחריהם הלאה, גם ביחס לזה שהם ממקסמים ומקבלים את הזכויות שמגיעות להם, וגם שהם ממשיכים בתעסוקה ולימודים.

עדי קול: כמי שמשתפת פעולה עם תכנית הבוגרים של המנטורינג כבר שמונה שנים, אני מכירה היטב את התכנית ואפילו הצלחנו לשלב תלמידות בהשכלה גבוהה עכשיו, שזה מאוד משמח.

עדי קול: אני חושבת שאנחנו נקיים דיון מיוחד נוסף בנושא של האוכלוסייה הערבית והאוכלוסייה החרדית, אם אתם מרגישים שיש צורך, שלא נגענו בו.

<ידעיה לוין: אז גם תכניות המשך.

<ידעיה לוין: אם כבר שר שלום הזכיר את הוואוצ'רים, גם לנושא של בוגרים של צעירים עם מוגבלות ונערות מרקע של מצוקה, גם שם, זה כמעט קיר, הנושא הזה.

עדי קול: אני מתארת לעצמי.

<משה רוטמן: יש מקום למילה טובה?

עדי קול: רק מילה טובה.

עדי קול: בפעם שעברה כעסת, הפעם מילה טובה.

<משה רוטמן: בישיבה האחרונה היה לי יום הולדת וצלפתי בנציג האוצר.

עדי קול: צלפת קשות.

<משה רוטמן: הותרתי רושם לא טוב, אבל אם זה עזר משהו, אז אין לי בעיה.

<משה רוטמן: כבודי נמחל.

<משה רוטמן: קודם כל תודה שאת שם, את ממשיכיה במסורת שזו הוועדה הכי יעילה, הכי יעילה, ואני מדבר על כמה שנים של פעילות, שאם אני רוצה או רוצים אנשים להזיז דברים, הם פונים לוועדה הזו.

<משה רוטמן: ומה שקרה מיום ההולדת שלי, בישיבה הקודמת, עד היום זה פלא.

<משה רוטמן: הצלחת לכנס כזה פורום, כזה שולחן, כל כך הרבה משרדים ממשלתיים, עם שר שלום, ואני פשוט מוריד את הכובע.

<משה רוטמן: ואני אומר לכם עוד דבר, הבן שלי נכנס לשירות לאומי.

<משה רוטמן: אני חושב שהוא הבחור במצב הכי מורכב, הוא מונשם מלא, הוא משותק, הוא אפילפטי, יש לו 50% נכות נפשית, ופשוט יש לו סיבה לקום, הוא עושה עבודה מופלאה, הוא נקלט דרך משלבים, דרך בת עמי, בצורה מושלמת.

<משה רוטמן: הם יודעים לעשות את העבודה.

<ידעיה לוין: אני לא ידעתי מזה.

<משה רוטמן: הוא לך לעבודה כשהם גייסו בתחילת הדרך כסף להנגיש את עמק השלום, הם עשו סרט והוא השתתף.

<משה רוטמן: היום הוא שם, עושה שירות לאומי, פותח את הלב ומרוקן את הכיסים לכל התורמים האמריקאים, אבל ישנה עדיין בעיה, כי המערכת לא מכירה צרכים מיוחדים מורכבים, ואז בעצם מי שצריך לשלם על הליווי שלו או על הדלק שלו זה אנחנו, מהמקום של אין.

<משה רוטמן: אז חבר'ה, צריכים לדעת לעשות דברים חריגים, או ועדה חריגה, לאותם אנשים שצריכים מעטפת קצת יותר רחבה.

<משה רוטמן: אני אמרתי אז בישיבה קודמת ואני אומר היום, השירות הלאומי הוא יותר חשוב מכל שירות אחר שעושים בצבא, שירות חובה.

<משה רוטמן: אני כבר מעל 30 שנה עושה מילואים, אני גם במשמר הגבול - - -

עדי קול: אמרנו מילה אחת.

עדי קול: אני מודה לך ואני חושבת שגם האוצר צריך לקבל את הדברים שלך, כי הוא חטף ב - - - אלעד, אתה רוצה לדבר?

<אלעד שמיר: אני מנהל המערך הערבי באגודה להתנדבות, ולפני שבע שנים גם הקמתי באגודה להתנדבות את האגף של צרכים מיוחדים ונוער בסיכון.

<אלעד שמיר: אני רץ על נקודות.

<אלעד שמיר: צרכים מיוחדים ונוער בסיכון.

<אלעד שמיר: אל"ף, אני חושב שצריכה להיות הגדרה של אחוז במגזר המיעוטים, הגדרה במכרז, והיא לא קיימת, לכן זה הולך לאן שקל.

<אלעד שמיר: זה אחת.

<אלעד שמיר: שתיים, אני לא חושב, כמו שאמרו כאן, אני מנהל בערך שליש מהמגזר הערבי בישראל ואני חושב שלא צריך קמפיין.

<אלעד שמיר: אגב, גם לא צריך קמפיין בצרכים המיוחדים.

<אלעד שמיר: לפני שבועיים אנחנו פתחנו שלושה גרעינים של צרכים מיוחדים, בנגב, במגזר הבדואי בצפון, במגזר הדרוזי בצפון, בגליל, וכל מה שזה היה צריך זה היה מכתב ממשרד החינוך למסגרות הצרכים המיוחדים.

<אלעד שמיר: המנהלים פנו אלינו, אמרו לנו, 'חבר'ה, יש לי בדיוק את הבן אדם', קח אותו כפרי בשל.

<אלעד שמיר: לא צריך קמפיין.

עדי קול: בגלל זה מנחם אמר, אנחנו צריכים לפנות לגורמים המקצועיים ולא צריך קמפיין ציבורי.

<איתמר שוורץ: כן, אבל צריך להגדיר איזה שהוא רף כי אחרת הגופים המוכרים והעמותות יילכו רק לאיפה שנוח.

<אלעד שמיר: שתיים, נוער בסיכון, אל"ף, יש הרבה יותר נוער בסיכון ממה שמוגדר פה בוועדה, וה-100 אלה שמקבלים את הליווי האקסטרה, אולטרה, ובסופו של דבר רק בעבודה יש סדר גודל של בין 700 ל-800 מתנדבים בתקנים רגילים של נוער סיכון, המשמעות של זה היא שהעמותה, הגוף המוכר, צריך להשקיע תשומות אדירות לליווי.

<אלעד שמיר: שתיים, ההכשרה, וידעיה נגע בזה, ארבעה ימי הכשרה שכוללים את התקנים הרגילים, זה כלום, זה טיפה בים, ואם אנחנו רוצים שהדבר הזה יהיה באמת משמעותי במגזר הצרכים המיוחדים, גם הכללי וגם המיעוטים, אנחנו חייבים להשקיע שם כסף.

<אלעד שמיר: אם לא יהיה כסף, האנשים בקצה, הרכזים בקצה יהיו לא מהאיכות הכי גבוהה.

<אלעד שמיר: אם אנחנו רוצים לעשות כאן שינוי משמעותי חברתי אנחנו חייבים אנשים מהשורה הראשונה.

<אלעד שמיר: לכן אם יש כבר תקציב לקמפיין, הייתי שם אותו על הכשרות, על ליווי משמעותי, זה יעשה מוניטין טוב לשירות הלאומי ויביא את האנשים מאליהם.

<אלעד שמיר: אגב, ככה עבדנו במגזר המיעוטים ועלינו באמת בשמונה השנים האחרונות פי עשרה.

<אלעד שמיר: יש בעיה מבחינת הצרכים המיוחדים בהגדרות.

<אלעד שמיר: בהגדרות נצמדנו להגדרות של פרויקטים קיימים.

<אלעד שמיר: נערות במצוקה, מה זה נערות במצוקה?

<אלעד שמיר: אין נערים במצוקה?

עדי קול: יש נוער מנותק ונערים במצוקה.

<אלעד שמיר: אבל למה?

<אלעד שמיר: בגלל שלקחנו הגדרות קיימות והלבשנו כבר על מכרז.

עדי קול: הגדרות קיימות במשרד הרווחה.

<אלעד שמיר: בהיבט הזה יש כבר פרויקטים קיימים כאלה, בגלל זה לקחנו אותם.

<אלעד שמיר: בפועל יש הרבה יותר מגוון לנהל את כוח האדם הזה ולתמוך אותו וללוות אותו, זה מורכב מאין כמוהו וצריך לתת גמישות גם בתקינה, כמו שהנציג אמר, יש להם 18, אלה אנשים שנושרים ומחליפים מסגרות ואנחנו צריכים להיות מספיק גמישים במשרדי הממשלה לאפשר להם את זה, אחרת הם פשוט לא יהיו.

<אלעד שמיר: יכול להיות שיהיה נער שיעבור ארבעה משרדי ממשלה בשנתיים שלו, ואין לנו בררה, אנחנו חייבים לאפשר לו.

<אלעד שמיר: אגב, זה הכול התנדבות, הוא יכול מחר ללכת, אין שום סנקציה.

עדי קול: מה קורה היום באמת עם נער שעוזב?

עדי קול: המשרד המקורי מאבד את התקן שלו, הוא לא מקבל מישהו במקום?

<אלעד שמיר: לא, הוא מגייס כל הזמן.

<אלעד שמיר: אי אפשר לדרוש איוש של 100%, אין דבר כזה איוש של 100%.

<אלעד שמיר: דבר אחרון, בוגרים והכוונה.

<אלעד שמיר: בסופו של דבר, גם במגזר המיעוטים וגם באוכלוסיות המיוחדות, הם מסיימים אצלנו, גם בפרויקטים הכי מושקעים כאן, שמקבלים מיליון שקל על 90 איש, ויש לנו פרויקט אחד כזה עם דפנה, בסוף הוא מסיים ובמקום להשתלב הוא צונח לתהום יותר עמוקה, וכאן משרדי הממשלה צריכים לאפשר פלטפורמה להשתלבות שלהם.

<אלעד שמיר: הרי זה לא מטרה, זה אמצעי להשתלבות של אוכלוסיות מודרות ואם אנחנו נאפשר להם את הרמפה להמשך, במיוחד במגזר המיעוטים - - -

<גלית שאול: אבל צריך להדגיש, אתה מדבר כאילו זה בעולם ריק לגמרי.

<גלית שאול: במשרד הרווחה יש הרבה מאוד תכניות של שירות התעסוקה - - -

<אלעד שמיר: אבל אין חיבור.

<אלעד שמיר: הבעיה היא החיבור, לי אין בעיה, לא להביא עוד תקציב ולא שום דבר, 1,000 בוגרים אני אביא כל שנה ליריד שלכם, או וואט אבר, ושייקחו אותם.

<אלעד שמיר: אלה אנשים שכבר קיבלו החלטה, תסתכלו על מגזר המיעוטים, אלה אנשים שקיבלו החלטה להיות חלק מהמדינה.

<גלית שאול: אני צריכה להדגיש שהסיבה שאנחנו עובדים עם השירותים המקצועיים באופן הזה שכל שירות מקצועי מכיר את האנשים שלו, מאשר אותם, יודע בדיוק מה קורה איתם במהלך כל התקופה, ואם תראו בנוהל, יש שם המון פרטים שהם סמנים לגבי מה שיקרה בעתיד, בדיוק מהסיבה הזו, כדי שהאנשים של השירותים המקצועיים יכירו את האנשים בכזו צורה ויידעו איך להתאים להם גם את ההמשך.

עדי קול: אני מסכימה איתך, הנוהל מצוין, אנחנו יודעים שהרבה פעמים יש הבדל בין הנוהל למציאות, והשאלה איך תופרים את החיבור הזה כדי שבאמת המשרדים - - - קודם כל, אם יש פה נציגים, אז אני שמחה שאתם שומעים את זה, שהמטרה שלו היא לא רק להביא את האנשים האלה לשירות לאומי אזרחי אלא גם שימצאו אחר כך תעסוקה.

<גלית שאול: לכן המשרד שלנו רואה את החשיבות בשירות הלאומי, בדיוק מהנקודה שדיבר עליה מנחם.

<גלית שאול: המשמעות החשובה היא הרצף הזה.

עדי קול: השאלה איך עושים את זה מול המשרדים האחרים, משרד הבריאות, למשל.

<גלית שאול: ברגע שוועדת החיוב תחייב את כולם, הוא יחייב את כולם.

<גלית שאול: אמר קודם מנחם, אנחנו מקבלים את הנהלים פה אחד, אם משרד החינוך, ואני חושבת שבהחלט דוד כאן יאמר לכם שאין לו התנגדות לנוהל הזה, ברגע שהוא יקבל את זה, זה יחייב את כולם.

עדי קול: כן, אנחנו מושכים את הזמן כדי שדוד יוכל להצהיר שהם החליטו להצטרף.

עדי קול: עד שתשיג את שירי בטלפון.

<גלית שאול: הנוהל הוא בפירוש אתמול, אתמול הוא שלח מייל.

עדי קול: לא, ברור, אנחנו מדברים על הצטרפות.

<אלעד שמיר: נקודה אחרונה שברכי העלתה.

<אלעד שמיר: אנחנו מתעסקים באוכלוסיית המיעוטים לסוגיה עם נוער קצה, הרבה יותר קצה מחלק מהנערים והנערות שמוגדרים, בגלל חופש המידע, נגישות למידע, הרצון לחשוף, ואם אנחנו נפתח את זה, זו תיבה ש-750 התקנים האלה זה גרגר חול במדבר.

<אלעד שמיר: אתם מוזמנים ללכת לפזורה ולראות איפה אנשים חיים.

<אלעד שמיר: זהו.

עדי קול: אני אתייחס לכל הדברים שאמרתם בסיכום, כי כמו שכבר אמרתי, אנחנו נפתח את הנושא הזה לדיון נפרד, לאוכלוסייה הלא יהודית, כמו שאמרתם, על כל הרצף של הבעיות, גם הבעיות של האוכלוסייה בסיכון ובעלי צרכים מיוחדים וכמובן הבוגרים.

עדי קול: מישהו שלא נתתי לו לדבר ורוצה ומעוניין?

עדי קול: וואו, מדהים, לא קורה בדרך כלל.

<איתמר שוורץ: אני עובד עם אלעד.

<איתמר שוורץ: נושא נוסף שקיים באופן כללי אצלנו במגזר.

<איתמר שוורץ: אז נכון שהייתה גדילה מאוד גדולה ואפילו מטורפת, אבל הביקוש באופן תמידי גדול מההיצע.

<איתמר שוורץ: רק אצלנו היום יש 1,000 מתנדבים ועוד 300 שעומדים ומחכים, מכל הארץ, מכל האוכלוסיות, כולל אוכלוסיות שמאוד מורכב וקשה להיכנס אליהן, מזרח ירושלים, הפזורה הבדואית - - -

עדי קול: ויש ביקוש בעקבות עבודה שאתם עשיתם?

<איתמר שוורץ: כן, בעקבות עבודה נכונה בשטח.

<איתמר שוורץ: צריך ללמוד את זה.

<איתמר שוורץ: אני גם מציע למשרדי הממשלה שנמצאים פה, זו הזדמנות , לבוא לראות איך זה נעשה, לבוא לראות איך אפשר להתאים תפקידים.

<איתמר שוורץ: יש פה כמה משרדים שעשינו איתם תהליך מדהים של צמיחה מ-50 תקנים ל-450 תקנים בשנתיים, פשוט ללמוד איך עובדים במגזר הערבי, איך אפשר להצליח.

<איתמר שוורץ: כי זה עולם אחר וצריך ללמוד אותו.

<איתמר שוורץ: אני חושב שמשרדי הממשלה יודעים שזה יעד ממשלתי מרכזי וכדי להגשים אותו צריך פשוט ללמוד את השטח.

<איתמר שוורץ: אז אנחנו מזמינים אתכם בשמחה לבוא לראות, להתרשם ולבנות ביחד את התפקידים.

<איתמר שוורץ: המשרד להגנת הסביבה, אני יודע, עכשיו בתהליך מתקדם, לראות איך אפשר להצליח במגזר הערבי.

<איתמר שוורץ: וכמובן נשמח לשמוע מבחינת תקינה להמשך, כי זה משהו שהוא מרכזי לנו.

עדי קול: טוב.

עדי קול: אז קודם כל תודה רבה לכולם על ההשתתפות.

עדי קול: אני מרגישה שככל שאנחנו נפגשים יותר ומכירים יותר, גם הדיונים נעשים עמוקים יותר ועולות בעיות וגם אפשרויות לפתרון ושיתופי פעולה.

עדי קול: אני רוצה לצאת בכמה הכרזות, כי בסופו של דבר זה כל הכוח שיש לי.

עדי קול: אז קודם כל אני באמת מודה לשר שלום ג'רבי, על הנכונות והרצון וההבנה של האוכלוסיות והצורך והיוזמה שבעצם הובילה להתגייסות הגדולה של משרדי הממשלה.

עדי קול: אני רוצה להודות לנציגים של המשרדים שהגיעו, ובכלל על הנכונות להקשיב, להיפתח, לקבל, לשלב.

עדי קול: אני יודעת שזה דורש בדרך כלל את הצעד הראשון, להגיד 'אנחנו מוכנים', ואחר כך יש עוד קשיים שאותם נפתור ביחד.

עדי קול: אז אני מאוד שמחה שאתם כאן ואני מזמינה את כולם להמשיך ולקיים דיאלוג.

עדי קול: אם אתם צריכים את החסות של הוועדה ואם אתם לא צריכים אותה, אני חושבת שזו הזדמנות לדבר גם עם הקרנות והארגונים וגם משרדי הממשלה.

עדי קול: אני מסכימה לאמירה החשובה שאמר מנחם וגשל במהלך דבריו, חשוב שהמדינה תיקח אחריות.

עדי קול: החברה האזרחית עושה המון, גם בתקציבים וגם בעבודה ובכוח אדם ובהשלמה, והמילה מעטפת שהוא השתמש בה היא הרבה יותר גדולה ממה שאנחנו בכלל יכולים לתאר.

עדי קול: אני מלווה כבר הרבה שנים צעירה, שאני יכולה להגיד שהיא חברה מאוד מאוד טובה שלי, באמת קצה בהגדרה של הקצה של הקצה, שעשתה שירות אזרחי דרך המנטורינג והיום היא עובדת של עלם, קוראים לזה 'ערים בלילה', וגם משתלבת בלימודים וההשפעה של השלב הזה בחייה הוא עצום וגם על היכולת שלה אחר כך להמשיך ולהשתלב וללמוד ואחר כך בהשכלה הגבוהה ואחר כך בתעסוקה ובכלל אין מה להשוות מהמקום שהיא נמצאת בו היום והמקום שהכרתי אותה בפעם הראשונה שנפגשנו והיא רצתה לרצוח אותי בסכין.

עדי קול: אין אפילו מספיק זמן ומקום לדבר על התהליך, כמה הוא חשוב.

עדי קול: אני רוצה לקרוא כמה תשובות שהבטיחו משרדים שהיו פה להגיד לנו לגבי הנכונות שלהם לממן את התקנים.

עדי קול: מי שהבטיח אנחנו רשמנו, אנחנו מחכים לתשובה, אנחנו גם מחכים לתשובה של משרד החינוך לגבי ההשתלבות במנהלת.

עדי קול: אני לא מביעה כאן דעה מקצועית כי אני לא מבינה מספיק, אבל הגורמים המקצועיים טענו שיש לזה יתרונות ואני רואה שגם הגופים האחרים אומרים את זה, לכן אנחנו מבקשים בעיקר לקבל הסבר מכם על הצעד שבחרתם ואם כן, אז למה.

עדי קול: זה לגבי משרד החינוך.

עדי קול: לא דיברנו על הצורך שעלה מאוד מאוד חזק במפגש הקודם, גם על תקני שנה שנייה וגם על תקני הדיור.

עדי קול: אנחנו פותרים את הבעיה הראשונית לפני שנעבור הלאה.

עדי קול: אני רוצה לקבוע דיון נוסף בנושא של האוכלוסייה הלא יהודית שבה נשמח אם את תציגו לנו את התהליך שעשיתם ואת העבודה המשמעותית, כדי שנוכל לחשוב על הצרכים לעתיד וכן לראות ביחד שיתוף פעולה לגבי תכניות המשך, זאת אומרת מה עושים אחרי, ביום שאחרי.

עדי קול: לפעמים היום שאחרי הוא יותר קשה מהיום הראשון.

עדי קול: ישבו ודיברו כאן הבנות שנכחו בדיון הקודם, אתם זוכרים, 'עשינו תהליך כל כך משמעותי, לאן נלך מכאן?

עדי קול: ' ואת השאלה 'לאן נלך מכאן?

עדי קול: ' אני חושבת שאנחנו צריכים לקחת עליה אחריות וזה צריך להיות דיון באמת יחד עם משרדי הממשלה, איך אנחנו מוצאים מקומות תעסוקה לאוכלוסייה הזאת, שכבר עשתה תהליך וכבר השתלבה וכבר ליווינו אותם, ולהמשיך משם.

עדי קול: אז תודה רבה לכולם ואני אשמח שאנחנו ניפגש לדיון נוסף.