ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 79, 2013-11-13 09:00

מרב מיכאלי: בוקר טוב, נפתח את הישיבה, ואת ישיבת המעקב אחרי יישום חקיקה בנושא עבריינות מין בישראל.

מרב מיכאלי: יש לנו חלקים למעקב הזה, אני מאוד מקווה שמהישיבה הזאת אנחנו נצא עם מסקנות ובשורות יותר טובות ממה שנדמה שאנחנו מתחילות את הישיבה - אז הבה נתחיל ונראה.

מרב מיכאלי: החלק הראשון - חוק הגנה על הציבור.

מרב מיכאלי: משרד הרווחה, אם תוכלו לספר לנו איפה עומדים, ומה לגבי המכרזים למרכזים לשיקום שאמורים לקום.

<רינת וייגלר: מאז חקיקת הפרק אנחנו עובדים במשרד על מספר מישורים - הן במישור כוח האדם, והן במישור התקנות שנדרשות בעצם ליישם ליישום החוק.

<רינת וייגלר: שלבי התקנת התקנות לקחו יותר זמן, גיבוש התקנות לקח לצערנו הרב יותר זמן ממה שאנחנו ציפינו.

<רינת וייגלר: חלק גדול מהעיכובים נבעו שלא באשמת המשרד, אלא עקב עיכובים במשרדים אחרים, בעיקר ממשרד הבריאות.

<רינת וייגלר: התעוררה מחלוקת בכל הנוגע לתנאים הנדרשים מפסיכיאטריים שאמורים לשמש כמטפל ייעודי.

<רינת וייגלר: החוק קבע שצריך לקבוע קריטריונים נוספים למקצועות הבסיס על פני הכשרה בסיסית.

<רינת וייגלר: אנשי משרד הבריאות, פסיכיאטריים במשרד הבריאות טענו שאין צורך בהכשרה מעבר להכשרה בסיסית שלהם כפסיכיאטריים.

<רינת וייגלר: היו על זה דיונים פנים משרדיים בתוך משרד הבריאות, שכן, גם שם היו חילוקי דעות.

<רינת וייגלר: גורמי המקצוע ששותפים אתנו בגיבוש אמות המידה שנגיע לזה מיד, הסכימו עם התקנות שלנו, עם ההנחיות שלנו, ובסופו של דבר היו שם מחלקות פנימיות, שלשמחתנו הרבה, בסופו של דבר, לפני שבועיים נפתרו בשעה טובה ומוצלחת.

<רינת וייגלר: אנחנו כרגע בשלב שבו יש לנו שלושה סטים של תקנות שאנחנו רוצים להביא את שלושתן יחד ודורשות אישור הוועדה כי הן כרוכים האחד בשני.

<רינת וייגלר: שני סטים אושרו גם במישור ייעוץ וחקיקה, וגם במישור נוסח החוק.

<רינת וייגלר: במשרד המשפטים נשאר סט אחד שהוא הגיע רק לאחרונה, שזה המטפל - אני חייבת לשתף את הוועדה.

מרב מיכאלי: בשמחה רבה.

מרב מיכאלי: יש דברים שההליך המייגע הוא משתקף בדברייך.

<רינת וייגלר: ההליך הוא אכן מייגע, ואני מקווה.

<רינת וייגלר: לכן אני אומרת, הסט האחרון עבר את ייעוץ וחקיקה, נמצא בשלב נוסח החוק שזה שלב שאם הדברים לא התעוררו שם מאיזשהם קשיים, אנחנו בתוך שבוע, עשרה ימים מקווים להניח את התקנות בוועדה.

<נעמה מנחמי: אבל יש לכם את האישורים לעניין - - -

<רינת וייגלר: יש לנו את האישורים הנדרשים, חסרה לנו אישור שרת המשפטים, אבל נאמר לנו שזה טכני, אנחנו נקבל את זה.

מרב מיכאלי: ואתן מחכות לאישור התקנות בוועדה בשביל להוציא את המכרזים?

<רינת וייגלר: לגבי הנושא של המכרזים, אחרי שבאוגוסט ראינו שאנחנו לא בשלב של יישום החוק, אנחנו ניסינו למצוא אין ספור פתרונות ביניים על מנת לראות אם אפשר להפעיל את החוק באופן חלקי, אנחנו אחר כך נגיד איך אנחנו כן מפעילים את החוק.

<רינת וייגלר: הצענו עניין של הוראת שעה שלא מצא חן גם בעיני ייעוץ וחקיקה, גם בעיני גורמי הייעוץ פה, וגם בסופו של דבר לא קיבל את הגושפנקא של משרד המשפטים.

<רינת וייגלר: לכן, אנחנו אכן במצב שאנחנו נדרשים להמתין לאישור של התקנות על מנת לפרסם את המכרז, אנחנו עובדים על המכרז, המכרזים מבחינת ההכנה שלהם מוכנים, רק מאחר והדרישות לביצוע של המרכזים צריכות להיכנס כחלק מהמכרז, אנחנו צריכים את האישור.

מרב מיכאלי: ברשותך, נקבל מכם לוחות זמנים מתי אתן מתכוונות להביא את התקנות לוועדה?

<רינת וייגלר: אנחנו מקווים להביא את התקנות לוועדה תוך שבוע 10 ימים.

מרב מיכאלי: בואי נאמר שבועיים, התקנות יגיעו תוך שבועיים.

מרב מיכאלי: ואז מרגע שמאושרות התקנות כמה זמן ייקח לכם להוציא את המכרז?

<רינת וייגלר: אני אתן את לוח הזמנים.

<אסתי שדה: אנחנו מדברים כרגע בעצם על שלושה סוגי מכרזים, אפילו ארבעה שנמצאים כטיוטת מכרז, ויתרה מזאת, כותבי המכרזים יש בידם גם את התקנות שאמורות להגיע לאישור הוועדה כדי שכבר יעבדו על פיהם.

<אסתי שדה: זאת אומרת, שמרגע אישור התקנות בוועדה, אנחנו נוכל להתקדם, אבל יש תהליך שאנחנו עשינו קצת למידה שלו יותר ברורה, ומדובר בתהליך של פרק זמן לסיום העבודה בעקבות האישור כי יכולים להיות שינויים, ופרסומם עד להגשת ההצעות ושאלת שאלות.

<אסתי שדה: אנחנו יכולים כרגע להעריך שכל המהלך הזה יכול לערוך כ-4 עד 6 חודשים, עד לבחירת גוף מפעיל.

מרב מיכאלי: 4-6 חודשים ממתי?

<אסתי שדה: מרגע אישור התקנות, כשאנחנו כבר אומרים שאנחנו נעשה מאמץ אדיר לעמוד בלוח זמנים, אולי אפילו לנסות לקצר.

מרב מיכאלי: למה 4 סוגי מכרזים?

<אסתי שדה: אני אדבר על ארבעת סוגי המכרזים.

<אסתי שדה: המכרז הראשון שאנחנו מדברים עליו, זה מכרז שמדבר, ואנחנו הצגנו אותו פה, והגשנו את זה גם במסמכים, דיברנו על מודל רצף השיקום שנותן מענה לרצף על פי רמת המסוכנות שמדובר על הוסטל סגור שנותן מענה ל-24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע - מדובר על כ-24 מטופלים שיוכלו להיות שם.

<אסתי שדה: על מרכז יום שמתחלק לשני שלבים, שלב א', זה בשעות הבוקר בין שמונה בבוקר לארבע אחר הצהריים, שאמור להכיל כ-20 מטופלים, ועוד שלב ב', שזה בין שלוש פעמים בשבוע בין השעות חמש עד שמונה בערב לעוד כ-20 מטופלים, ושתי קבוצות טיפוליות, אחת ברמת אינטנסיביות של פעמיים בשבוע, 10 מטופלים, ועוד קבוצה טיפולית של פעם בשבוע, כשבעצם הרעיון שאנשים ייכנסו למהלך הזה על פי רמת המסוכנות ויוכלו להתקדם בתוך רצף השיקום.

<אסתי שדה: בתוך המודל הזה אמורים להינתן גם מענה פסיכיאטרי וגם מענה תרופתי לטיפול בהפחתת הדחף המיני, כולל מענה גם לאנשים שיוכלו שם לקבל את הטיפול התרופתי ללא הטיפול הייעודי בתוך זה, זה המודל הראשון שאמור לתת מענה למעל ל-100 מטופלים בו זמנית.

<נעמה מנחמי: כמה ממתינים היום לטיפול בשלב הזה?

<אסתי שדה: אני יכולה לדבר על מה שיש היום, מאחר ובעצם אין כרגע מרכזים לשיקום על פי החוק, אנחנו לא יודעים היום על ממתינים, מאחר ויש 10 קבוצות טיפוליות בתוך שירות המבחן שהן פועלות כל הזמן, ויש בהם מעל 100 מטופלים עבריינים, אלה קבוצות רכבת שכל הזמן קולטות, אין אצלנו המתנה במהלך הזה.

<אסתי שדה: גם ברש"א, הם ידברו אחר כך, פועלת קבוצה של עברייני מין, אנחנו לא יודעים גם שם על המתנה.

<אסתי שדה: יש מרכז יום שפועל היום, הוא מלא, לא ידוע לנו על המתנה, הוא פועל היום בשני השלבים, אלינו אין היום פניות של מטופלים שמחכים למרכזים.

<אסתי שדה: אנחנו מקווים שכאשר יקומו המרכזים, ניתן יהיה לשלב ולהציע לעוד אנשים שאולי בשלב הזה אנחנו לא יודעים עליהם.

<אסתי שדה: אבל כרגע לא הגיעו אלינו פניות לגבי עברייני מין שמבקשים טיפול ולא נמצא להם מענה.

<אסתי שדה: מכרז ראשון זה המכרז על מודל רצף השיקום בקהילה.

<אסתי שדה: המכרז השני – זה הקמת הוסטל ביחד עם אגף השיקום לעברייני מין הנמכה קוגניטיבית.

<אסתי שדה: יש שם מקום לכ-24 עברייני מין עם הנמכה קוגניטיבית, שוב, זה מודל של הוסטל סגור, גם טיוטת המכרז הזאת כתובה ומחכה לפרסום.

<אסתי שדה: המכרז השלישי – זה מכרז של טיפול ייעודי לכל המרכזים שיתנו רק את הטיפול הייעודי או קבוצתי או פרטני בקהילה, בעצם כל אדם שירצה לתת טיפול ייעודי בקהילה, יידרש להתקשר אתנו באמצעות המכרז הזה ויהיה תחת רישום ופיקוח שלנו, זה סוג שלישי של המכרז.

<אסתי שדה: הסוג הרביעי – לעברייני מין מכורים לסמים ולאלכוהול, שבעצם אנחנו מדברים כרגע על 10 מכסות שיהיו בצמוד לאחת מהקהילות הטיפוליות לגמילה מסמים, שם יינתן מענה שיהיה משולב גם לטיפול בהתמכרות וגם לטיפול בעבריינות מין.

<אסתי שדה: סך הכול עשינו הערכה שיחד עם הקבוצות הטיפוליות, ויחד עם כל המרכזים האלה, אפשר יהיה לתת מענה מיום הפעלת כל המרכזים בו זמנית למעל ל-200 עברייני מין, בשלב הראשון, אנחנו מדברים כרגע על השלב הראשון.

<אסתי שדה: מבחינה תקציבית, יש אפשרות להוציא עוד מרכזים, אנחנו מדברים לפחות על עוד מודל על רצף השיקום שניתן יהיה להוציא, אנחנו רק נראה שאנחנו מתחילים למלא את זה, נראה איך אנחנו מפעילים את זה, נלמד תוך כדי ההפעלה של זה, ונראה באיזה שלב אנחנו יכולים לצאת לשלב השני, לא מבחינה תקציבית.

מרב מיכאלי: זאת אומרת, אתן לא יכולות להעריך כרגע כמה זמן ייקח לכם להגיע לשלב ב'.

<אסתי שדה: להוצאת המודל השני?

<אסתי שדה: אנחנו לא יכולים להעריך, אבל אני אומרת שוב, אנחנו רוצים כרגע לראות שאנחנו מוציאים את הרצף השיקומי הזה ונותנים מענה, ומצליחים למלא את המסגרות האלה, ולפי זה אנחנו נקבל החלטה איך אנחנו יוצאים הלאה.

<אסתי שדה: אני רוצה להגיד מלה אחת לגבי ההכנה שלנו למערך הרישום והפיקוח.

<אסתי שדה: לגבי הנושא הזה, אנחנו קיבלנו 3 תקנים בשלב הראשון, אלה התקנים היחידים כרגע שיש לנו לצורך כל ההיערכות.

<אסתי שדה: יש לנו ממונה על הרישום גברת גליה ניב שנכנסה לתפקיד, ועוד 2 מפקחות מחוזיות.

<אסתי שדה: אלה התקנים היחידים שכרגע קיבלנו, והם כרגע עובדים על בניית כל מערך הפיקוח והרישוי, נבנו טופסי פיקוח, נבנו כלי פיקוח, פיקוח על כל המסגרות שאמורות.

<אסתי שדה: אנחנו בחודשים האחרונים עורכים ביקורים בכל מיני מסגרות שאנחנו יודעים שקיימות, לומדים את הנושא, רואים את הנושא.

<אסתי שדה: כרגע יש לנו 3 תקנים שקיבלנו של הממונה על הרישוי ושני מפקחים מחוזיים.

<אסתי שדה: המשרד שלנו בשלב הזה קיבל מתוך ה-9 תקנים הנוספים שאושרו 5 תקנים עדיין לא הגיעו לכלל מיצוי של הוצאה למכרזים וקבלת התקנים אצלנו במשרד, אנחנו יודעים על אישור של 5 תקנים נוספים.

<אסתי שדה: אני מקווה שאנחנו נוכל לצאת איתם גם להרחבה של כל הנושא של בעלי תפקידים של גורם המקצוע המתאם, ועוד קציני מבחן שיוכלו לתת מענה של הליווי ושל הטיפול בתוך שרות המבחן.

<אסתי שדה: במקביל, כמו שאמרתי ניצלנו את הזמן לעשות את כל הלמידה של מערך הרישוי, להכין את כל הנושא הזה.

<אסתי שדה: במקביל, כפי שאמרנו, עובד גם פורום מקצועי שאנחנו מובילים אותו עם נציגים מכל משרדי הממשלה שמובילים בתחום הזה, מהרשות לשיקום האסיר, שירות בתי הסוהר, משרד הבריאות, מב"ן, גם ממרכז היום.

<אסתי שדה: אנחנו נמצאים ממש בשלבי סיום, לצערנו מטעמים אישיים בוטלו שני מפגשים אחרונים.

<אסתי שדה: מחר יש לנו את המפגש של הפורום המקצועי, ואנחנו ממש נמצאים בשלבי סיום של כתיבת טיוטת אמות המידה המקצועיות, יש לנו טיוטה שכמעט מוכנה, ואנחנו ממש בסופה.

מרב מיכאלי: הכול נשמע נהדר.

מרב מיכאלי: את אומרת עד חצי שנה ייבחרו מפעילים לכל 4 המכרזים, כמה זמן אתן מעריכות מיום שייבחרו המפעילים להתחלת פעילות הפרויקט?

<אסתי שדה: בדרך כלל מה שקורה לוקח כחודשיים, להרים, לבחור צוות מתאים, יש גם תקנות שצריך לעמוד בהם.

<אסתי שדה: הוועדה רושמת לפניה שהיא מחכה תוך שבועיים לקבל את התקנות לאישור.

<נעמה מנחמי: למעשה, אולי כדאי אפילו לקבוע דיון בוועדה לתקנות.

<דורית ואג: יש לי בעיה לקבוע כשזה לא מונח פה.

<דורית ואג: אתם יודעים מה המשמעות של שבועיים?

<דורית ואג: אני לא יכולה לקבוע כשאין לי.

מרב מיכאלי: אפשר לעשות את זה כמו הדיון הזה, שנקבע דיון ואז צריך - - -

<נעמה מנחמי: או לקבוע דיון מעקב לעוד שבועיים.

<דורית ואג: אני מוכנה לומר לפרוטוקול, ברגע שזה יגיע, ייקבע דיון בהכי מהר שאפשרי, זה יהיה מהר, זאת לא הבעיה.

מרב מיכאלי: בסדר גמור.

מרב מיכאלי: אנחנו מחכות לתקנות תוך שבועיים.

מרב מיכאלי: אנחנו רושמות לפרוטוקול שמיום קבלת התקנות לוועדה עד חצי שנה ייבחרו מפעילים, אנחנו רושמות לפנינו שחודשיים אחר כך צריך להתחיל את כל הפרויקט.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: קטינים פוגעים מינית – בואו נראה האם התקדמנו בתחום הזה.

מרב מיכאלי: בבקשה, יחידת הפיקוח.

מרב מיכאלי: האם נמצא המודל שבו תוכלו לקחת על עצמכם גם את המעקב והפיקוח על קטינים פוגעים מינית?

<גלית מנגמי: להבנתי, היה מפגש בין השר לביטחון פנים לשר הרווחה.

<גלית מנגמי: הגיעו להסכמות, שנכון לעת הזו זה יהיה בידי משרד הרווחה.

<רינת וייגלר: לא, ממש לא זה מה שהוסכם שם.

<רינת וייגלר: נוכחתי בישיבה, אכן הייתה ישיבה בין השר אהרונוביץ ושר הרווחה והמנכ"לים, וכל הגברדיה המכובדת, כל צד טען את הנימוקים שהוועדה מכירה היטב מדוע יחידת הפיקוח לא צריכה להיות במגרש שלו, אנחנו הנימוקים שלנו מוכרים, וגם הנימוקים של יחידת הפיקוח מוכרים, אני חושבת שכבר התעייפנו משמיעת הנימוקים האלה.

<רינת וייגלר: הסיכום של הישיבה היה שממש לקראת סופה השר העלה רעיון לפיו הוא ידבר עם מנכ"ל רש"א שאותה עת שר הרווחה הודיע לשר אהרונוביץ שהוא מבקש שהות לבדוק עם מנהל רש"א שאותה עת אמור היה להיכנס לתפקיד, את האפשרות שהיחידה הזאת תעבור לרש"א, כולם כמובן קפצו על זה כמוצא שלל רב.

<רינת וייגלר: הרעיון הוא וחלק מהנימוקים שלנו למה זה לא צריך להיות אצלנו, שלא מדובר בטיפול אלא מדובר בפיקוח, מדובר בסמכויות שיטוריות, אבל זאת הייתה הצעת השר, זה מה שהוא רצה לבחון.

<רינת וייגלר: במכתב שנשלח אליכם, לחבר הכנסת רותם אתמול, וזאת ההנחיה שאני קיבלתי נכון לעכשיו מהנהלת המשרד, אני קוראת אותה כלשונה ואין לי מה להגיד מעבר להנחיה הזאת, לצערי.

<רינת וייגלר: "משרד הרווחה פועל רבות על מנת לפתור את המחלוקת הקיימת, הידועה, בנושא מיקומה של יחידת הפיקוח.

<רינת וייגלר: לאחר שהתקיים דיון אצל השר לביטחון פנים בנוכחות שר הרווחה ובנוכחותי, אומר המנכ"ל, שוחחתי לפני כשבוע עם גורם במשרד לבטחון פנים, הצעתי לו, כי מאחר ולעמדת משרד הרווחה, הפיקוח צריך להתבצע על ידי יחידת צור, הפיקוח יבוצע על ידי היחידה במתכונתה, או שהיחידה כולה תעבור לאחריות רש"א.

<רינת וייגלר: הגורם בבט"פ אמור להשיב לו תשובה".

<רינת וייגלר: זה מה שאני יכולה להגיד כרגע.

מרב מיכאלי: חבל שלא ידענו מזה כי היינו מזמינות את הגורם בבט"פ, בשביל לשתף אותנו במחשבותיו בעניין הזה.

<רינת וייגלר: אני לא חושבת שהאנשים שנמצאים כאן יודעים משהו על הדבר הזה.

<רינת וייגלר: יואל הדר, בוקר טוב.

<יואל הדר: בוקר טוב, נכון שאנחנו משרד ביטחוני ואצלנו שו-שו, אבל אני לא יודע מי זה הגורם בבט"פ שדיברו אותו, לא כתוב אם זה מנכ"ל, או מי הגורם שאני לא יודע מי דיברו, ובט"פ איתי לא דיברו, זה אני יכול להגיד, לא שאלתי את שאר העובדים.

<יואל הדר: רק הבוקר נודע לנו גם על המכתב הזה, כפי שנמסר, אנחנו לא עיכבנו גם את המכתב לחבר הכנסת רותם, אז כך שגם אנחנו נמצאים באיזשהו ערפל כרגע.

<יואל הדר: אנחנו לא יודעים מה היה בסיכום הישיבה, ואנחנו רק ניזונים עכשיו מהמכתב הזה כדבר חדש.

מרב מיכאלי: נשאל את נציג רש"א.

מרב מיכאלי: אתה כבר יודע על הדיון הזה?

<אבי דיאמנט: על הדיון הזה אני יודע.

מרב מיכאלי: זאת אומרת, אתה לא שמעת על המחשבה שיחידת צור תעבור - - -

<אבי דיאמנט: לא שמענו, זה עוד לא הגיע לידיעתנו.

<רינת וייגלר: סליחה, זה הגיע לידיעת המנכ"ל.

<אבי דיאמנט: לידיעת המנכ"ל שלנו יכול להיות שהגיע, אבל המדיניות של המנכ"ל שלנו בכל מקרה זה עדיין בשלב ראשוני, כי אנחנו לא מתחילים בפעילות בכלל אם אין איזה חשיבה, דיון על הנושא הזה, אם זה צריך להיות אצלנו, אם אנחנו נקבל את התקציב המתאים לזה.

מרב מיכאלי: תפוח אדמה לוהט של פיקוח על קטינים פוגעים מינית עלה דרג, ולא קרה איתו כלום.

מרב מיכאלי: בבקשה, מר קדמן.

<יצחק קדמן: תודה, גברתי היושבת ראש, אני חושב שהכנסת צריכה לשים קץ לפרסה הזאת.

<יצחק קדמן: זה פשוט לא יאומן.

<יצחק קדמן: אני מטפל בעניין הזה כבר 7 שנים, בחדר הזה, ובחדרים אחרים, וכבר ישבו פה בוועדה שרים, כולל שר הרווחה הקודם והצהירו הצהרות, ושום דבר לא זז.

<יצחק קדמן: אנחנו מסכנים קטינים פוגעים, אנחנו מסכנים קטינים שנפגעים על ידי קטינים אחרים.

<יצחק קדמן: גברתי היושבת ראש, המצב הזה הוא כל כך בלתי נסבל, שעכשיו מוסיפים חטא על פשע.

<יצחק קדמן: יש הצעת חוק של הממשלה, שהולכת להחיל את האיסור למניעת העסקת עברייני מין גם על קטינים, ושם כתוב במפורש שבמקום לפקח על 30 עברייני מין קטינים בשנה, במקום לפקח עליהם, הולכים לשלוח בקיץ הקרוב 100 אלף ילדים שמחפשים עבודה בקייטנות ובמקומות אחרים להוציא אישור מהמשטרה שאין להם עבר בעבירות מין, רק מפני ששני משרדי ממשלה לא מסוגלים להגיע ביניהם להסכמה מי יפקח על 30 קטינים שאנחנו יודעים מי הם, זה פשוט בלתי אפשרי.

<יצחק קדמן: אני חושב שהכנסת צריכה לקבל פה החלטות והרשות המבצעת צריכה לבצע את החלטות הכנסת, אי אפשר יותר למשוך את זה.

<יצחק קדמן: עכשיו פתאום צץ גוף חדש, מחרתיים יגידו לנו אולי משרד החקלאות יפקח על הדברים האלה, יש להם פקחים מצוינים – די כבר, אי אפשר יותר.

מרב מיכאלי: מר קדמן, דבריך נופלים על אוזניים מאוד כרויות.

מרב מיכאלי: אני פונה לשני היועצים המשפטיים – יועצת משרד הרווחה והיועץ של המשרד לביטחון פנים, ואני אומרת כאן, שאם תוך שבוע לא יהיו חדשות, מבחינתנו אין לי בעיה להשאיר לכם לחלוטין את ההחלטה מי ייקח את זה על עצמו ובאיזה אופן.

מרב מיכאלי: אבל אם תוך שבוע לא תהיה החלטה, הכנסת לחלוטין תקבל החלטה ותלך על זה בדרך של חקיקה בשביל להכריע ולדאוג שזה ייצא לפועל ומאוד בהקדם, כי לא נוכל שתהיה עוד ישיבה כזאת.

מרב מיכאלי: אני שנה בכנסת, הדיון הזה מוכר לי עד זרה.

מרב מיכאלי: מר קדמן אמר את הדברים בצורה נכוחה מאוד, אז אני חושבת שנשמח לקבל בבקשה, אפילו במכתב תוך שבוע לוועדה את ההסכמות או אי ההסכמות ביניכם כדי שנוכל לכלכל את צעדינו בהמשך.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: מניעת העסקה של עברייני מין – כפי שציינת מר קדמן, היוזמה מופרכת לשלוח את בני ובנות הנוער לבקש אישור מהמשטרה שאין להם עבר.

מרב מיכאלי: נבקש נתונים מהמשטרה על פעילות יזומה על קיום החוק, מי כבר פנה, כמה פנו וכו' בשביל לקבל אישורים לפי החוק למניעת העסקה – מי פנה אליהם לקבל תעודת יושר נכון?

<יואל הדר: זה לא תעודת יושר, אישור ספציפי.

מרב מיכאלי: תודה רבה על התיקון.

<מוריאל נחמן: לא התבקשנו להביא נתונים כאלה לדיון, אין לנו אותם.

<נעמה מנחמי: רצינו שתדעו כמה בקשות אתם מקבלים בשנה.

<נעמה מנחמי: בפעם הבאה אנחנו נשאל בצורה מאוד ברורה.

<מוריאל נחמן: אנחנו יכולים להעביר נתונים, כרגע אין לנו אותם.

<מוריאל נחמן: אנחנו הגענו בהיבט של הנושא השני, לא של הנושא הזה, אנחנו לא ידענו שאנחנו מתבקשים להביא נתונים לדבר הזה.

<דורית ואג: אנחנו מודיעים ללשכת השר, הם מקבלים את הנושאים, והם אמורים לשלוח את האנשים המתאימים לכל נושא.

מרב מיכאלי: מר הדר, נתונים או איזושהי אמירה על מניעת העסקה של עברייני מין.

<יואל הדר: אני יכול להגיד שיש לנו תזכיר חוק שקודם שבאמת מהפעם הקודמת לא היה לעניין של אי העסקת עברייני מין, אני לא מקבל את הקביעה של גברתי בלי שיישמע עמדתנו, מדוע עניין, התוספת הזאת של הקייטנות הוא מופרך, אפילו שר החינוך לא דחה זאת.

<יואל הדר: רצינו להוסיף גם את תנועת הנוער, ושם באמת הבנו את עמדתו, והורדנו את תנועת הנוער.

יפעת קריב: הייתה התנגדות מאוד גדולה אם אני לא טועה מתוך מינהל חברה ונוער להצעת החוק הזאת.

יפעת קריב: אני חברת ועדת החינוך, והייתה התנגדות מאוד גדולה להצעת החוק הזאת.

יפעת קריב: אני ישבתי בדיון והשתתפתי בו, ואמרו שזה באמת, בדיוק כמו שיצחק קדמן אמר, בגלל 30 ילדים לא צריך לשלוח מאה אלף ילדים להביא תעודת יושר, בעיקר שמדובר בקטינים.

<יואל הדר: יש פה שתי טעויות של מנוחים - אחת, זה לא תעודת יושר.

יפעת קריב: סליחה, אתה צריך לשלוח מייל להוכיח שהם לא עברייני מין - - -

<יואל הדר: לא שולחים מייל, אפילו אפשר לא לשלוח ילד אחד בנושא הזה.

<יואל הדר: מי שיכול לבקש את האישור הזה זה לא הילדים, לא ההורים שלהם, המעסיק, החברות - - -

<יצחק קדמן: המעסיק מגלגל את זה הלאה.

<יואל הדר: הוא נותן את ההסכמה, אבל לא שולחים את הילדים, אין חשש - - -

מיכל רוזין: אבל איך הילד ייתן הסכמה, הצטרך שההורים שלו יתנו את ההסכמה.

<יצחק קדמן: זה לא נכון.

<נעמה מנחמי: אבל איך הילד ייתן הסכמה, יצטרכו שההורים שלו יתנו את ההסכמה.

<יצחק קדמן: זה לא נכון.

<יואל הדר: עובדות זה נכון, זה שאתה אומר לא נכון - - -

<יצחק קדמן: זה לא נכון, אני שולח עובדים לקבל את זה, ואני יודע איך זה מתנהל.

<יצחק קדמן: המעסיק לא רוצה להתעסק עם זה, הוא שולח את הקטין, למה לו להתעסק עם זה.

<יואל הדר: אבל לא חייבים לשלוח את זה - - -

<יצחק קדמן: המעסיק לא רוצה להתעסק עם זה, למה לו להתעסק עם זה.

מרב מיכאלי: סליחה, חברות וחברים, ככל שהדיון הזה הוא חשוב ומרתק, הוא התקיים כשנדון בחוק, ולא נדבר על זה עכשיו ברשותכם.

מרב מיכאלי: עכשיו אני רק רוצה להבין ממך, אדוני, אם יש לך איזשהם נתונים על יישום של החוק הקיים.

<נעמה מנחמי: אכיפה, פרסום דברים שאתם עושים כדי ליידע את הציבור.

מרב מיכאלי: אני רציתי עוד לפני הדברים היזומים לדעת אם יש לך מושג איך זה עובד היום.

<יואל הדר: לגבי המצב של הנתונים אין לנו, הנתונים נמצאים בידי המשטרה, בעבר כן הבאנו את הנתונים.

<נעמה מנחמי: בישיבה הקודמת הבאתם.

<יואל הדר: בישיבה הקודמת הוצגו נתונים, חצי שנה, קחי את הנתונים האלה, אפשר לקחת את זה בתור מראה, קריאת כיוון לפחות לגבי המצב גם היום, אני מניח שזה לא השתנה בהרבה, אז יש לכם נתונים לפני חצי שנה.

מרב מיכאלי: מה השתנה לגבי הפעילות היזומה לקיום החוק?

מרב מיכאלי: הפעילות שלכם לבדוק במוסדות מועדים, האם אכן הם עומדים בכל מה שנדרש מהם בחוק, האם אכן הם מוודאים שמי שעובד אצלם עומד בקריטריונים האלה והביא את האישורים הנכונים וכו'.

<יואל הדר: לנו אין מפקחים בנושא הזה.

<נעמה מנחמי: אז מה הפתרון במקום מפקחים?

<נעמה מנחמי: כלומר, יש כאן חוק, יש גוף שאמור בכל זאת לשמור על חוקים במדינת ישראל, מה נעשה?

<יואל הדר: המשטרה לא מפקחת על מילוי חוק, מי שעובר על החוק אז מעמידים אותו לדין, זה לא שיש על כל חוק במדינת ישראל - - -

<נעמה מנחמי: כמה אנשים העמידו לדין בשנה שעברה?

<יצחק קדמן: אחד או שניים.

מרב מיכאלי: מר הדר, אני חולקת על האמירה שהמשטרה לא בודקת, זאת אומרת, המדינה כן בודקת, היה לנו פה רק אתמול דיון על עמותות ועל ארגונים ועל הצורך שמשרד המשפטים עכשיו מביא חוקים שיאפשרו לו לבדוק את העמותות באופן פעיל, באופן יזום מצידו.

אברהם מיכאלי: הם רק מחוקקים, לא יבדקו, אל תדאגי.

מרב מיכאלי: זה נראה לי אל"ף, בי"ת, על אחת כמה וכמה שמדובר בנושא כל כך רגיש, העסקה של עברייני מין משוחררים במוסדות שמועדים לפגיעה בחוסים בהם.

<יואל הדר: מי שנותן רשיון בהתאם לחוק, אמור לפקח שהרשיון שלו מקוים.

<יואל הדר: המשטרה, המשרד לבטחון פנים, לא נותן רישיונות למוסדות האלה, ולכן הוא לא אמור לפקח גם עליהם.

עדי קול: משרד הכלכלה, למשל, יכול לעזור לו דרך המעסיקים - - -

יפעת קריב: אנחנו מדברים על 30 קטינים.

<נעמה מנחמי: לא קטינים, זה לא קשור.

<נעמה מנחמי: דרך משרד החינוך נעשתה עבודה, וגם דרך משרדי הרווחה.

<נעמה מנחמי: אגב, אפרופו הדיון הקודם, אנחנו כן ראינו עלייה מאוד משמעותית במספר האישורים שמתבקשים כל שנה, אם אני לא טועה, בשנה שעברה ביקשו 50 אלף אישורים לפי החוק הזה, אבל עדיין אין איזושהי פעילות יזומה להסביר להרבה מאוד מעסיקים שהם צריכים לעשות את זה, אין פעילות אולי דרך רישוי עסקים לעשות את זה, אנחנו ניסינו עם כל מיני גורמים שיכולים להירתם לדבר הזה ולא קרה דבר.

<יצחק קדמן: שתי הערות בעניין הזה.

<יצחק קדמן: המשטרה משום מה, אני לא יודע למה, איננה רוצה לעשות פעילות יזומה, למרות שאנחנו ביקשנו את זה אין ספור פעמים.

<יצחק קדמן: אני יודע, למשל, שיש בלי סוף חברות הסעה שמסיעות תלמידים לבתי ספר, שאין להם שום אישור לנהגים שלהם, וזה מקום מסוכן מאוד לילדים, וחלק מזה זה ילדים עם צרכים מיוחדים שאפילו לא יכולים להתנגד אם עושים להם משהו.

<יצחק קדמן: המשטרה אומרת שהם לא תפקידם לעשות פעולה יזומה, אני לא יודע, הם עושים הרבה מאוד פעולות יזומות בתחומים אחרים של עבריינות אחרת, אני לא יודע למה לא בעניין הזה.

<יצחק קדמן: הדבר השני - הייתה לי התכתבות עם לשכת השר לבטחון פנים.

<יצחק קדמן: ביקשתי שיעשו דבר אחד לפחות.

<יצחק קדמן: שיעשו מערך הסברה אינטנסיבי לתקשורת ההמונים, חלק מהמעסיקים אפילו לא יודעים שהם צריכים לבקש אישורים כאלה.

<יצחק קדמן: היתה לי התכתבות, במכתב האחרון שקיבלתי ב-2011, נאמר לי שהתקציב ל-2011, 2012, סגור, אבל מבטיחים לי שב-2013, יהיה מסע הסברה שהמשרד לביטחון פנים יממן אותו, כדי להסביר גם לציבור גם להורים, אבל גם למעסיקים את חובת קבלת האישור בתחומים שצריך לבקש אישור.

<יצחק קדמן: 2013, כבר עומדת להיגמר, לא ראיתי שום מסע הסברה, למרות שהובטח, יש לי פה מכתב.

מרב מיכאלי: מי חתום על המכתב הזה?

<יצחק קדמן: אודי סלבי, ראש מטה - - -

<נעמה מנחמי: אולי אנחנו צריכים להזמין את אודי סלבי במפגש הבא שלנו.

<יואל הדר: לא ביקשתם תגובה לנושא הזה, אולי יש לנו תגובה.

<יואל הדר: לנושא של ההסברה, אם את רוצה שאני אגיב.

<דורית ואג: בזמנו הייתי בקשר עם משרד החינוך עם אייל.

מרב מיכאלי: מר הדר טוען שיש לו תשובה לגבי ההסברה.

מרב מיכאלי: בבקשה.

<יואל הדר: אני לא יודע אם אני איש בשורות, אבל לי יש בשורה.

<יואל הדר: אני אגיד את העובדות, ואחר כך אגיד את עמדתי שהיא אחרת.

<יואל הדר: כן הוקצו כספים לטובת הנושא הזה, אני מניח שבתחילת 2014 ייצא קמפיין.

<יואל הדר: זאת אומרת, המשרד כן הקצה כספים, כמובן, יש לנו הרבה נושאים שאנחנו מטפלים, ואנחנו לא יכולים בכל נושא לצאת בקמפיין.

<יואל הדר: הבעיה בנושא של קמפיין שזה עלויות מאוד גבוהות.

<יואל הדר: בכל נושא שאנחנו מטפלים, יש לנו הרבה מאוד נושאים שהמשרד מטפל בהם, עיר ללא אלימות, מציל"ה, אלכוהול, סמים, העלויות מאוד גבוהות.

<יואל הדר: גברתי יודעת שבתקשורת צריך באמת מסע די ארוך כדי להביא את זה למודעות.

<יואל הדר: אנחנו הוצאנו סכומים מסוימים לטובת הנושא הזה, לא בטוח בעלויות שזה יביא תועלת, אבל כדי לעשות משהו, אנחנו בתחילת 2014, נצא לאיזשהו קמפיין בתקציב הקיים כדי שייתן מענה מסוים, לא בטוח שיהיה לזה אפקט לטוח ארוך, אבל לטווח מידי אני מקווה שזה ייתן את האפקט.

מרב מיכאלי: ועמדתך שרצית להביע אותה בשונה מהעובדות.

<יואל הדר: אנחנו צריכים למצוא דרכים אחרות ולא קמפיין כזה או אחר כי לדעתי זה בזבוז כספי ציבור.

<יואל הדר: ניסינו, חשבנו שכל מי שנותן רשיון או היתר לגופים שיכולים להעסיק את הגופים האלה, צריך שזה יהיה באיזשהו מקום בולט בתוך הגוף, לחייב אותם לשים שלטים, כמו שאנחנו עושים לגבי דברים אחרים, כמו שבחנויות יש לגבי אלכוהול, הימורים ואחרים, חשבנו גם שבמוסדות האלה שיהיה גלוי לפני כל העובדים שיוכלו להתריע גם כן מפני גורמים אחרים, אם לא יהיה שילוט בכל המקומות האלה, זה לא יהיה מודעות.

<יואל הדר: זה שיוצאים בקמפיין חד פעמי זה לא ייתן מענה חבל על כספי הציבור.

מרב מיכאלי: למה שלא תכניסו - - -

<יואל הדר: הבעיה היא שזה לא המוסדות שאנחנו נותנים את ההיתרים, אני חושב שזה היה צריך להיות קריאה לכל המוסדות שמעסיקים, שיש בהם ילדים או חסרי ישע, חשוב שבהם יהיה את השילוט הזה, אנחנו לא יכולים לעשות את זה.

מרב מיכאלי: אם יורשה לי להציע?

מרב מיכאלי: למה שלא תכניסו את הדברים האלה שאתה מדבר עליהם בתזכיר החוק, בהוראות החוק שאתם עובדים עליו עכשיו, דברים שאתה חושב שאתם חושבים, למה שלא תעשו חשיבה במשרד על דרכים שבהם אפשר לשפר את יישום ואכיפת החוק הזה, תכניסו את זה כבר בתוך חלק מהחוק.

<יואל הדר: מאחר שהחוק הזה יגיע לשולחן הזה פה לוועדת חוקה, אז יש לכם - - - מצד שני, אתם לא חותמת גומי שלנו, וזה אולי ההזדמנות שלכם גם לעשות משהו.

מרב מיכאלי: אנחנו רושמות לפנינו.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

<גלית מנגמי: אני רוצה להוסיף, לפחות לגבי אותם 800 מפוקחים שנמצאים תחתינו, מדובר במפוקחים כמו הפדופיליה, מן הסתם בכל צווי הפיקוח יש אישורי עבודה, ואותם 800 מפוקחים מן הסתם הם לא יועסקו במקומות שמסכנים קטינים.

מרב מיכאלי: אני מתנצלת, תוכלי לחזור על זה בבקשה.

<גלית מנגמי: אני אומרת שלגבי אותם 800 מפוקחים שנמצאים בפיקוח יחידת צור, ברוב הצווים יש צורך בקבלת אישור יחידת הפיקוח לעבוד במקום מסוים, לגבי אותם 800 מפוקחים, מן הסתם כל עבודה ועבודה שהם מבקשים להתקבל אליה, עוברת דרכנו, ואנחנו כמובן לא מאשרים לעבוד במקומות שעלולים לסכן את הציבור בפגיעה מינית חוזרת.

<גלית מנגמי: זאת אומרת, זה לא באוויר לגמרי.

מרב מיכאלי: טוב לדעת.

מרב מיכאלי: חזרתו של עבריין לסביבת נפגע העבירה – יש תקנות שאנחנו מחכות להן, יש בשורות לגבי התקנות?

<עמית מררי: אני מקווה שכן.

<עמית מררי: בימים האחרונים קיבלנו מהארגונים, גם מ"נגה" וגם מאיגוד מרכזי הסיוע הערות, הצעות שלהם לתכנים שצריך להכניס לתקנות, פנינו כבר מזמן וחיכינו לתגובה ועכשיו קיבלנו.

<עמית מררי: השלב הבא זה כינוס ישיבה דחופה – כבר יש את טיוטת התקנות, נראה איך אנחנו משלימים סופית את בחינת התקנות.

מרב מיכאלי: לוח זמנים?

<עמית מררי: אני מניחה שבחודש הקרוב אפשר יהיה לכנס את הישיבה עם כל הגורמים.

אברהם מיכאלי: וזה יהיה עוד שנה לפי הקצב שאני מכיר.

<עמית מררי: צריך לזכור שאנחנו צריכים להעביר את התקנות לאישור - - -

מרב מיכאלי: תגידי לי מתי אתן מעבירות את התקנות לאישור?

<עמית מררי: אני מניחה בעוד חודש.

מרב מיכאלי: מניחה לא, מתחייבת לי עד חודש?

<עמית מררי: אני מקווה שאפשר יהיה.

<עמית מררי: אנחנו נעשה כל מאמץ שזה יהיה בעוד חודש.

<עמית מררי: מדובר בגורמים חיצוניים, פנימיים, אין לנו שליטה על כלל הגורמים, צריך לכנס את הישיבה כמו שאמרתי.

<עמית מררי: אני מתחייבת לעשות כל מאמץ בעוד חודש על טיוטת תקנות - - -

מרב מיכאלי: זה מעט, אבל זה מה שיש כנראה.

<יצחק קדמן: יש לי שאלה פרוצדורלית.

<יצחק קדמן: אני לא שמעתי, אלא אם כן פספסתי שהתייחסנו להארכת התקופה שבה אפשר להטיל את הפיקוח זה היה במסמך שלכם.

<נעמה מנחמי: אני יודעת שיש הצעת חוק פרטית כרגע, אני מניחה שהיא תגיע מתישהו.

<יצחק קדמן: כיום אפשר להטיל את הפיקוח רק עד חמש שנים, אלא אם כן זה מסוכנות גבוהה.

<יצחק קדמן: יש כאלה שהם מסוכנות בינונית או בינונית גבוהה שהם לא פחות מסוכנים, ואחרי חמש שנים נגמר הסיפור.

<יצחק קדמן: אנחנו חשבנו שצריך לאפשר לבית המשפט לא באופן פתוח, שבית המשפט יחליט שבמקרים שמצדיקים את זה אפשר יהיה להאריך את התקופה גם מעבר לחמש שנים.

<יצחק קדמן: אנחנו נתקלים בחוק הזה של ההגנה על הציבור במספר בעיות נוספות שקשורות בפיקוח, אני רק אזכיר שניים מהם.

<יצחק קדמן: יש היום נטייה לא לפתוח למי שהפר את צו הפיקוח כל עוד הוא לא חזר ופגע מינית.

<יצחק קדמן: אנחנו חושבים שזה טעות, אנחנו חושבים שעצם הפרת צו הפיקוח היא עילה להעמיד לדין, זאת גם עבירה שלא צריך לחכות עד שצו הפיקוח יופר ותהיה עבירה על מנת להעמיד לדין.

<יצחק קדמן: העניין השני הוא שנקבע בהחלטות בית משפט, כולל בית המשפט העליון במספר מקרים שיחידת הפיקוח בתוקף תפקידה וההחלטה של בית המשפט שהיא באה לבקר או לעשות ביקור פתע בביתו של אדם מפוקח, יש החלטות שיפוטיות שאמרו לי יחידת הפיקוח, אתם חייבים להודיע לאיש מבעוד מועד על זה שאתם באים אליו, זה מצב שהוא בלתי אפשרי, וסולל לגמרי את היכולת של יחידת הפיקוח לפקח.

<יצחק קדמן: עבריין מין שמזמין אליו הביתה ילדים, אם יגידו לו אנחנו באים אליך בעוד שעתיים, בינתיים הילדים ייעלמו משם, וגם בעניין הזה צריך לעשות משהו, אגב, העניין הזה אושר לי גם בכתב על ידי יחידת הפיקוח, כך שזה לא המצאה שלי.

<אושרת שוהם: אני אתחיל מהטענה הראשונה, הטענה לגבי הארכת צו הפיקוח מעבר לחמש שנים.

<אושרת שוהם: אני אומר, כרגע צו הפיקוח מאורך רק לגבי מי שמסוכנתו היא גבוהה.

<אושרת שוהם: אני אקדים ואומר, שהארכת המסוכנות מתבצעת לכל עבריין מין בסיום תקופת הפיקוח.

<אושרת שוהם: אם עבריין מין עלתה לו המסוכנות, אנחנו צריכים לערוך איזשהו איזון בין תקופת הפיקוח, פיקוח זה צו שהוא צו מינהלי, וצו מורכב מבחינה משפטית, ולכן כאשר הוא במסוכנות גבוהה, אנחנו מאריכים לו את צו הפיקוח מעבר לחמש שנים, אבל הבדיקה נעשית ערב סיום הפיקוח שלו, זאת אומרת, אם עבריין מין היה אפילו בעל מסוכנות בינונית, ומסוכנות בינונית או בינונית גבוהה, לקראת סיום הפיקוח, התחושה היא שמסוכן יותר ממה שהוא היה, זאת אומרת, שהמסוכנות שלו היא גבוהה, אפשר ועושים את זה, מאריכים את צו הפיקוח.

<אושרת שוהם: כרגע אין לנו מושג נתונים מספיק גדול באשר לרצידיביזם של עברייני מין שהם לא בעלי מסוכנות גבוהה בחלוף החמש השנים, משום שאנחנו רק עכשיו מסיימים את צווי הפקוח, כשיהיה לנו מספיק נתונים, יכול להיות שהדעה שלנו תשתנה, אבל כרגע גם הדעה של הגורמים המקצועיים היא שנכון וראוי להאריך את צווי הפיקוח רק למי שכרגע בעל מסוכנות גבוהה, ואנחנו ככה נקבל את זה בבתי המשפט מבחינת האיזון.

מרב מיכאלי: מתי את מעריכה שיהיו לכם נתונים?

<אושרת שוהם: עכשיו אנחנו מסיימים, מכיוון שהחוק נכנס לתוקף למעשה ב-2006, בסוף 2006, בעצם רק ב-2008, התחלנו בעצם עם צווי הפיקוח שתקפים לחמש שנים, רק בסוף 2013, יתחילו לצאת אותם אנשים שהם בסוף 5 שנים יוצאים ללא צו פיקוח מוארך, ואז אנחנו נוכל לקבל איזשהו מושג נתונים לגבי רצידיביזם.

<אושרת שוהם: אנחנו בינתיים לא רואים רצידיביזם של מי שמסוכנתו היא פחות מגבוהה, לכן אנחנו מחכים, אנחנו לא רואים לנכון לשנות את זה כרגע.

מרב מיכאלי: זה הבנתי, אבל לא הבנתי ממך מתי יהיו נתונים.

<אושרת שוהם: בסוף 2013 משתחררים הראשונים מצו הפיקוח שהוא בערך בין חמש שנים.

<אושרת שוהם: אנחנו מ-2013, נתחיל לאסוף את הנתונים, זה ההיגיון של הדברים.

<אושרת שוהם: לעניין ההפרות, גם בפורום שלנו, וגם מכל הפרקליטויות, נתחיל מזה שזה עבירה שהיא בטיפול פרקליטות, ואנחנו לא סובלנים כלפי הפרות.

<אושרת שוהם: הרבה מאוד מההפרות מצווי הפיקוח, גם עם הפרות טכניות במרכאות, הפרות שהן לא כרוכות כמובן בביצוע של עבירת מין או אפילו במגע עם קטין, אנחנו גם מגישים כתב אישום, וגם בהרבה פעמים מבקשים בקשה למעצר עד תום הליכים ובתי המשפט משתפים איתנו פעולה.

<אושרת שוהם: זה נכון שלפעמים כשיש הפרה ראשונה, או הפרה שהיא על סף עבירה, יש הליך של אזהרה באמצעות יחידת הפיקוח, כי אנחנו גם אחר כך רוצים לבוא לבית המשפט עם איזשהו מדרג כדי שבית המשפט יענה לדרישות שלנו.

<אושרת שוהם: אבל אין סובלנות כלפי הפרות, ואני תמהה לעניין הזה, לפעמים יש בעיה בראיות, אבל זה כבר עניין שאנחנו לא יכולים - - - אני יכולה לומר שאנחנו גם ערכנו השתלמויות עם קציני הפיקוח על מנת לוודא שיודעים לאסוף ראיות ברמה הנדרשת הוכחה לבית המשפט, כדי שנוכל לבוא לבית המשפט עם תיק הפרה מושלם ולטפל בנושא של ההפרה.

<אושרת שוהם: אנחנו מאוד לא סובלנים, אנחנו רואים כל הפרה כהפרה משמעותית.

<אושרת שוהם: אנחנו לא שולטים על החלטות של בית המשפט העליון, אנחנו נאבקים מול ההחלטה הזאת, גם אנחנו הפרקליטות עושה מאמץ גדול מאוד לשנות את אותה החלטה, הייתי אומרת קצת אומללה של בית המשפט העליון שבו באמת מודיעים מראש למפוקח שבאים לפקח עליו, זה מוריד את האפקטיביות.

<אושרת שוהם: יש לנו כבר החלטות של בית המשפט מחוזי שסתרו את ההחלטה הזאת ואנחנו עושים מאמץ לשנות את הפסיקה הזאת.

<עמית מררי: אני רוצה להוסיף לעניין הזה, אנחנו אוספים תיקונים נוספים שנדרשים להצעת החוק.

<עמית מררי: אחד התיקונים הוא הוספת סמכות הכניסה כסמכות אינהרנטית, יש כמה סמכויות שהן באות באופן אוטומטי יחד עם צוו פיקוח, סמכויות אחרות הן בסמכות בית משפט לקבוע אם באותו מקרה יש מקום או אין מקום להסמיך את יחידת הפיקוח.

<עמית מררי: אחד הדברים שנבחנו, האם יש מקום את סמכות הכניסה להוסיף כסמכות אינהרנטית לצו הפיקוח.

מרב מיכאלי: יחידת הפיקוח, מהניסיון שלכם, עד כמה הפרות - - -

<גלית מנגמי: יש לא מעט תפיסות של הפרות צו הפיקוח.

<גלית מנגמי: בשנה האחרונה העניין הזה נלקח במלוא הרצינות וישנה עלייה משמעותית בהגשת כתבי אישום בקבלת עונשי מאסר בעקבות הפרות צווים.

<גלית מנגמי: אני באמת יכולה להצביע על עלייה משמעותית בכתבי האישום במהלך השנה האחרונה.

<גלית מנגמי: העניין הזה כמו שנאמר פה, המטופל גם מול הפרקליטות וגם מול המשטרה.

<אושרת שוהם: זה אחד מהדברים היחידים במדינת ישראל שבן אדם מפר צו שיפוטי ונכנס מאוד מהר למאסר בעקבות הפרת הצו, אפשר להפר צו הגנה וצו הרחקה וכל מיני דברים כאלה, ולא נכנסים לכלא, אבל בעניין של הפרת צו פיקוח, זה אחד הצווים היחידים שאדם מפר צו שיפוטי ונכנס בצורה די ברורה למאסר בגין העבירה הזאת, ודי מהר, זה כן הישג של הפעילות המשותפת.

מרב מיכאלי: אני רוצה לשמוע בבקשה גם את הדיווח של רש"א בקשר לדברים שדיברנו עליהם, אם יש לכם דברים חדשים להגיד.

<אבי דיאמנט: אנחנו קיבלנו תקציב ראשוני לנושא של הפעלת נושא של פיקוח בנושא הקמת המערך לעברייני מין.

<אבי דיאמנט: גייסנו שניים וחצי עובדים לנושא הזה, הקמנו קבוצה טיפולית, אנחנו מקווים שיהיה דיון בסוף החודש כדי להגביר – יש לנו תכנית להגביר את מערך הטיפול בעברייני מין, כי האגוז הכי קשה, האוכלוסייה הכי קשה מבחינת עברייני מין יושבים בבתי הסוהר.

<אבי דיאמנט: אנחנו התחלנו בזה שאין היום בית סוהר שאין גם גורם מקצועי מתאם, מבחינת האיבחון אנחנו מרושתים בכל בתי הכלא.

<אבי דיאמנט: גם כן, אחד הבעיות שאין לנו עדיין מספיק כוח אדם כדי להיכנס לזה באופן אינטנסיבי, כך שאנחנו משתמשים בכוח אדם שלנו שעברו הכשרה.

<אבי דיאמנט: הכשרנו עובדים לנושא הזה שלמדו את הנושא של איבחון וטיפול בעברייני מין, התחלנו להקים את המערך.

<אבי דיאמנט: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם משרד הרווחה, עם שירות המבחן למבוגרים גם בנושא של טיפול במרכז יום בפתח תקווה, להכניס לשם אסירים משוחררים שנכנסים, זה התחיל עוד כפיילוט, והקמת המרכז שיוצא למכרז כמרכז משותף שייתן מענה גם לאסירים וגם לאוכלוסייה של משרד הרווחה.

מרב מיכאלי: כשאתה אומר שבעוד חודש התקיים דיון, הוא התקיים איפה?

<אבי דיאמנט: הדיון היה לגבי הנושא של העברה תקציבית כהמשך, אנחנו מחכים לעוד תקציב כדי שנוכל להפעיל את זה, מתוך המשרד עם משרד האוצר ומשרד הרווחה כדי שנוכל להגביר את הפעילות, זאת אומרת יהיה צורך.

<אבי דיאמנט: יש החלטה תקציבית שהולכת בשלבים, כך שאנחנו מחכים להמשך.

<אבי דיאמנט: התחלנו בשלב, ואנחנו רוצים לשדרג את הפעילות.

מרב מיכאלי: הועדה מאד תשמח אם אחרי הדיון הזה רש"א תשלח לנו דיווח על מה הוחלט, ומה פועל יוצא כתוצאה מזה.

<אסתי שדה: אני רוצה רק להוסיף, שההצגה של המודלים שאני הצגתי מקודם בעצם מיועדת גם לאוכלוסיית האסירים המשוחררים.

<אבי דיאמנט: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה.

<רונית מצליח: אני יכולה רק להוסיף לדיון, מבחינתנו יש כ-1,146 אסירים מוגדרים עברייני מין, מתוכם כ-500 מקבלים טיפול, חלקם מטופלים בטיפולים יעודיים, חלקם פסיכו-חינוכיים.

<רונית מצליח: כל האחרים יש פרוט אם תרצי לשמוע, אסירים עם בעיית התמכרות 130 מתוכם מטופלים בבעיית ההתמכרות קודם, ורק אחר כך יכולים להיכנס לטיפול.

<רונית מצליח: אחרים מוגדרים כחולי נפש ואינם יכולים להיכנס לטיפול, יש כאלה שיתרת המאסר שלהם ארוכה וכרגע עדיין לא יכולים להיכנס לטיפול, לעומתם, יתרת מאסר קצרה שלא יכולים להיכנס לטיפול.

<רונית מצליח: 268 שהם חסרי מוטיבציה להיכנס לטיפול.

<רונית מצליח: אנחנו עושים הרבה מאוד בשביל לגייס את האנשים האלה.

מרב מיכאלי: מה זאת אומרת תקופה קצרה שהם לא יכולים להיכנס לטיפול?

<נעמה מנחמי: מה אתם מגדירים כתקופה קצרה מדי לטיפול?

<רונית מצליח: מי ששפוט לשבעה חודשים, שמונה חודשים, שנה, לא יכול להיכנס לטיפול.

<נעמה מנחמי: הקבוצות האלה הן שלושה חודשים.

<רונית מצליח: כן אבל כדי שהם יגיעו לקבוצות פסיכו-חינוכיות אתם צריכים להבין.

<רונית מצליח: האנשים האלה מנהלים בדרך כלל את המשפט שלהם, הרבה מאוד פעמים הפסיקה קובעת למשל מאסר של 8 חודשים, 9 חודשים, כשהם לוקחים בחשבון את התקופה שהם ישבו, ויתרת המאסר שלהם היא קצרה מדי בשביל לשלב אותם בתוך הקבוצות.

<רונית מצליח: הטיפול, אם אנחנו רוצים לעשות גם בפסיכו-חינוכית, קבוצה כזאת אורכת בין 3 ל-4 חודשים מינימום, ולכן, צריך שיתרת המאסר תהיה לפחות כ-3-4 חודשים, ואם הם נשפטים ויתרת המאסר לא מאפשרת להם, אז הם לא ייכנסו.

מרב מיכאלי: זה מתקזז להם עם המעצר.

<נעמה מנחמי: אבל מי שמגיע לחצי שנה מלאה - - -

<רונית מצליח: כל מי שמתאים, או מי שיתרת המאסר שלו מספיקה להיכנס לטיפול, או כי הוא הגיע לטיפול וזו לא תהיה הסיבה שהוא לא יגיע.

מרב מיכאלי: את אומרת עד שמונה חודשים, אפילו שנה אמרת הוא לא מתאים.

<רונית מצליח: קשה מאוד לשלב אותו.

<אבי דיאמנט: אנחנו התחלנו לעשות את זה, זאת אומרת, אם הוא לא הספיק לעבור את הטיפול, המטרה שלנו לשלב אותם, כי יש הרי את חוק הפיקוח אחרי שהוא משתחרר, אז יש אפשרות לשלב אותו בקבוצות פסיכו-חינוכיות אחרי השחרור ממעצר.

מרב מיכאלי: זה וולנטרי בעצם.

<אבי דיאמנט: זה לא לגמרי וולנטרי, יש להם את האינטרס בפיקוח של יחידת צור.

מרב מיכאלי: זה רק תחת פיקוח, אם הם לא מפוקחים, אז אנחנו - - -

<אבי דיאמנט: הם יכולים גם באופן וולונטרי.

<אבי דיאמנט: יש להם אפשרות להצטרף לקבוצות שלנו, הקבוצות הטיפוליות אחרי השחרור גם באופן וולונטרי, וגם של מפוקחים על ידי חידת צור כפיקוח המשכי.

<רונית מצליח: אבל יש פה עוד משהו, הם עולים לוועדות שחרורים, וחלקם משתחררים בתנאי, ויש להם תכנית המשך, אז בכלל התקופה עוד יותר מתקצרת.

<רונית מצליח: מה שחשוב לי להדגיש, כל מי שמתאים מבחינת יתרת המאסר שלו, אף אחד לא נעלם מעינינו, ואנחנו עוברים שמית אחד אחד כדי לראות מי מתאים לתפקיד.

מרב מיכאלי: האירי את עיניי, מי שעולה לוועדת שחרורים, איך זה משפיע על היכולת שלו לעבור טיפול.

<רונית מצליח: כל אסיר זכאי לעלות בתום שני שליש ממאסרו לוועדת השחרורים.

<רונית מצליח: כל אסיר לפני שהוא עולה לוועדת שחרורים, נפגש עם נציג רש"א.

<רונית מצליח: אם מצליחים לבנות לו תכנית שיקום ברש"א, והוא מקבל בוועדת השחרורים את השחרור המוקדם, הוא ימשיך את הטיפול שלו ברש"א, שם זה תחת פיקוח, ולכן זה לא תמיד עניין של וולונטרי, זה החלטה של ועדת שחרורים.

אברהם מיכאלי: מה לגבי אסירים שלא הודו, אתם מתעלמים מהם ואתם לא מטפלים בהם, הם יוצאים החוצה והם עבריינים הכי קשים.

אברהם מיכאלי: הם יושבים שם 10 שנה, 15 שנה, לא רש"א מטפלת בהם, לא אתם מטפלים בהם, הם יוצאים החוצה והם מסוכנים.

<רונית מצליח: קודם כל זו האשמה כבדה מדי.

אברהם מיכאלי: זה לא מדי, אני מסביר לכם שאתם לא עושים כלום, זה עובדה.

<רונית מצליח: אני באמת מתכוונת להתעלם מההערה שאנחנו לא עושים שום דבר, זה גם לא מכובד.

אברהם מיכאלי: אני שואל שאלה אז תעני לי תשובה, בשביל זה את פה.

<רונית מצליח: סליחה.

<רונית מצליח: אל תקבע שלא עושים שום דבר - - - מה זה הדבר הזה עם כל הכבוד?

מרב מיכאלי: חבר הכנסת מיכאלי, הכול בסדר?

אברהם מיכאלי: מירב, אנחנו יושבים פה שנים, ושומעים את אותו דיווח, מורחים אותנו.

<רונית מצליח: זה לא נכון.

אברהם מיכאלי: הם עושים לנו מריחה פה, כל שנה אותו דיווח, לא השתנה כלום בדיווחים האלה בכל הכבוד.

<רונית מצליח: זה לא נכון.

אברהם מיכאלי: אל תגידי לא נכון.

<רונית מצליח: כי זה לא נכון.

מרב מיכאלי: אז מה השתנה?

אברהם מיכאלי: אנחנו כותבים בתקנות וחקיקות, ואתם מצפצפים עלינו זה הכול.

מרב מיכאלי: באיזה אופן, על מה מצפצפים, חבר הכנסת מיכאלי?

אברהם מיכאלי: אנחנו יושבים פה שנים ושומעים את הדיווחים האלה.

מרב מיכאלי: כן, אבל ספציפית מה לא מקויים?

אברהם מיכאלי: נזכרתי בנקודה שהיא כואבת, מטפלים בזה שנים.

אברהם מיכאלי: ישנם אסירים שיושבים בבתי הסוהר והם לא מודים, במיוחד בעבריינות מין, האסירים האלה לא מטופלים כי המערכת מתעלמת מהם.

אברהם מיכאלי: ביקשנו מהם פתרון, אבל יש כל מיני גורמים שמפריעים לזה.

אברהם מיכאלי: יש וג"א, יש ועדות אחרות שכל חוות שהם מוציאים אומרים לי כאילו לא לתת להם, לא מגיע להם לקבל שליש, אין להם שום דבר, אין להם שום זכויות כאלה, ורש"א אין להם תקציבים.

מרב מיכאלי: מה התשובה שלך לעניין אסירים שלא מודים.

<רונית מצליח: אנשים שלא מודים בעבירה, נחלקים בעצם לשניים.

<רונית מצליח: יש מה שנקרא מודים חלקית, ויש מה שנקרא מכחישים באופן מוחלט.

<רונית מצליח: בעבר, גם אלה שהודו חלקית, לא שולבו בטיפול, ובניגוד למה שאומר כבודו, היום אנחנו מטפלים באלה שמודים חלקית.

<רונית מצליח: אלה שמכחישים לחלוטין את העבירה שלהם, אתה לא יכול לטפל בבן אדם שהוא שפוט על עבירת מין כשהוא מכחיש לחלוטין את עבירתו, ולכן הם נכנסים לטיפולים אחרים אצלנו, לקבוצות אחרות, לקבוצות מודעות בתקווה להביא אותם למקום, אם באמת, אנחנו לא שופטים, אנחנו מקבלים את מה שבית המשפט קבע, שיודו בעבירה, לפחות חלקית ואז ניתן יהיה לשלב אותם בקבוצות, ובטיפולים שאנחנו עושים לעברייני מין.

<רונית מצליח: העניין הזה שלא עושים שום דבר, אני מציגה פה נתון ש-500 איש מטופלים מתוך כ-1,000, אז אי אפשר להגיד שלא עושים דבר.

<רונית מצליח: אנחנו מעבר לכך הרחבנו את המחלקות הטיפוליות, ואת הטיפול הייעודי שאנחנו נותנים היום לעברייני מין, כולל הכשרה שעולה מאוד הרבה כסף למטפלים.

<רונית מצליח: אנחנו הצלחנו להגיע גם למגזר החרדי שעד היום לא הסכים להשתלב בטיפול, היום יש לנו מחלקה משולבת עם אסירים שהם חרדים, ועוברים טיפול, והקביעה הזאת היא לא - - -

מרב מיכאלי: חברת הכנסת מיכל רוזין שואלת אם יש לכם נתונים על חזרתיות.

<רונית מצליח: בוודאי שיש, אין לי את זה כאן, אבל אם הוועדה רוצה אין שום בעיה.

מרב מיכאלי: הועדה תשמח לקבל נתונים.

מיכל רוזין: אני חייבת לומר בהמשך, אני פשוט ישבתי ב-4 השנים הקודמות בכנסת הקודמת לא בכובע של חברת כנסת, אבל כמנכ"לית מכל הישיבות שהתקיימו פה בנושא הזה, אני רוצה להגיד לכם, כל פעם מחדש מבקשים את הנתונים לגבי חזרתיות – לגבי חזרה של עברייני מין לכלא, ומתוך הנתונים שאני יודעת, הם חוזרים שוב ושוב, מה שאומר, שכנראה משהו בתהליך או בטיפול לא עובד, בשיקום לא עובד, אז כדאי מאוד שנראה את הנתונים האלה ונידרש אליהם.

<רונית מצליח: הרצידביזם בקרב עברייני מין הוא נמוך.

מיכל רוזין: אני רואה את הנתונים.

<רונית מצליח: אפשר לשמוע ואפשר הכול, אבל בכלל בעולם הרצידיביזם בקרב עברייני מין הוא נמוך יחסית.

<רונית מצליח: אני לא יודעת מאיפה אתם מביאים את הנתונים האלה.

מרב מיכאלי: אנחנו נשמח לקבל על חזרתיות באופן כללי לגבי עברייני מין כמו שאתם מכירות אותה, וספציפית בפילוח של מי שהיה ולא היה בטיפול אצלכם.

<רונית מצליח: אני רוצה להוסיף, שאנחנו עושים מחקר גדול מאוד היום, ואחת התכניות שבוחנים, אפרופו חברת הכנסת את האפקטיביות, אחת התכניות שביקשנו, אנחנו עושים מחקר גדול עם האוניברסיטה העברית, ואחת התכניות שביקשנו לבדוק את האפקטיביות של הטיפול שלה, זה הטיפול בעברייני מין.

מרב מיכאלי: חבר הכנסת מזרחי, משהו להגיד בעניין הזה.

משה מזרחי: ממש ללא מילים.

מרב מיכאלי: בבקשה, הסניגוריה הציבורית.

<איילת עוז: בראשית, אני רוצה להגיד כמה דברים לפני שענת תדבר יותר על הנתונים שהיא מכירה אותם טוב יותר.

<איילת עוז: אני רק רוצה להזכיר שכל הרעיון המקורי של חוק הפיקוח היה שילוב בין הפיקוח והשיקום.

<איילת עוז: התפיסה היא שהפיקוח יגרום לאדם קצת בלחץ אל השיקום.

<איילת עוז: והנה, לא רק שהחלק של השיקום נכנס לתוקף כך וכך שנים אחרי הפיקוח שממשיך במרץ ונכנס כבר לתוקף, ואנחנו כבר חודשיים אחר כך, ועכשיו אנחנו מדברים על זה שעדיין יש להם מאסר קצר, אז לא נכניס אותם לטיפול כי אין להם לאן ללכת, אז בוא נעביר אותם בחזרה לפיקוח.

<איילת עוז: החוק נכנס לתוקף, והדברים נשארים אותו דבר, ואין מה לטפל בהם בכלא, כי ממילא הם ייצאו ואין להם מה לעשות בחוץ.

<איילת עוז: אני מבינה שכל הגופים פועלים במרץ, ואני מעריכה את הניסיונות, אני לא צינית לגביהם, אבל צריך לזכור שהחוק נכנס לתוקף ובאיחור, והדברים - - - לגבי כמה תיקון בנתונים, אני אתן לענת משיח שמתמחה בנושא בסניגוריה.

מיכל רוזין: נמצא פה המפקד החדש של יחידת הפיקוח?

<רונית מצליח: לא.

מיכל רוזין: בעיה מרכזית ומהותית כפי שאנחנו יודעים.

<ענת משיח: התמונה שהוצגה כאן לגבי הטיפול בעברייני מין היא תמונה יפה מדי, לעומת הקשיים הרבים מאוד שאנחנו נתקלים בהם בשטח.

<ענת משיח: הלכה למעשה, עברייני מין הקריטריונים להתקבל לקבוצות טיפול גם של רש"א, גם של המרכז היום ברש"א, גם בתוך הכלא הם קריטריונים מאוד נוקשים שעברייני מין לא ממש מצליחים לעמוד בהם.

<ענת משיח: לצערנו, הקבוצות הפסיכו-חינוכיות שבאמת יכולות להוות איזשהו מבוא לכניסה, לטיפול ייעודי מאוד מצומצמות.

<ענת משיח: יש לנו עתירות של אסירים שנלחמים להתקבל לקבוצות פסיכו-חינוכיות, ובעצם מה שאנחנו מבינים עכשיו שרק ב-3 בתי סוהר פועלות קבוצות פסיכו-חינוכיות.

<ענת משיח: הכשרת מטפלים - אמנם ככל הנראה מושקעים המון משאבים, אבל המטפלים גם לא ממש מחזיקים מעמד, והתחום הזה מאוד קשה, גם מבחינת קבלה לטיפול וגם מבחינת המטפלים עצמם.

<ענת משיח: לגבי רצידיביזם אני מופתעת שלא הציגו כאן, כי יש מחקרי רצידיביזם של שב"ס עצמו, מחקר של שב"ס, שמצביע על 19.4% חזרתיות, שזה בעצם הנתון הכי נמוך מכלל העבירות.

<ענת משיח: הסיכוי שעבריין מין יחזור ויבצע עבירה, הוא ברף הנמוך, לעומת, למשל, עבירות רכוש ועבירות אחרות.

<יצחק קדמן: ומה הנזק שהוא גורם בכל פגיעה כזו?

מיכל רוזין: הסיכוי שתפסו אותו, לא הסיכוי אם הוא עבר עבירה.

מרב מיכאלי: כן, אבל זה נכון לגבי כל העבירות.

<ענת משיח: יש מחקר גם של שב"ס עצמו לגבי המחלקות הטיפוליות.

<ענת משיח: אני זוכרת שקראתי על ההצלחה הגדולה מאוד של טיפול בכלא חרמון, אני לא יכולה לומר, אני חושבת שהנתון היה אפס חזרתיות של מי שעברו טיפול בחרמון, אפשר לבדוק את זה ספציפית, פורסם גם באינטרנט.

מרב מיכאלי: אני רוצה לעצור אותך בשלב הזה לצערי.

מיכל רוזין: אני רוצה לשאול בכל זאת לגבי הפיקוח.

מיכל רוזין: לאורך השנים שדנו פה בחוק, חוקקנו את חוק הפיקוח על עברייני מין, אחד הדברים שעלה פה שוב ושוב על השולחן, וחבר הכנסת דוד רותם התעקש עם השב"ס בנושא הזה זה הגדלה, הוא אמר, "אני לא אחוקק את החוק, עד שלא התחייבו לי שיגדילו את יחידת הפיקוח, את הפקחים של יחידת הפיקוח באופן משמעותי".

מיכל רוזין: מכיוון שהוא התבקש באופן אישי שלא לדווח פה בוועדה ולתקשורת את מספר הפקחים על מנת שימשיכו עברייני מין לחשוב שיש פה כמות רצינית של פקחים, לא אמרו את המספר, אני גם לא אגיד אותו, אני יודעת, אני לא אגיד אותו פה.

מיכל רוזין: אבל אני רוצה לשמוע מכם, האם עלה מספר הפקחים, אני רוצה לשמוע אחוז, זה לא משנה, כי אף אחד לא יידע אם זה מדובר בעשרות, מאות או אלפים.

מיכל רוזין: אני רוצה לדעת באחוז, האם מאז שחוקק החוק, יחידת הפיקוח הגדילה את מספר הפקחים שלה, זה הדבר הקריטי, זה דבר קריטי מאוד.

מיכל רוזין: מתוך הערכה לתפקוד של יחידת הפיקוח ולמה שהם כן יכולים למנוע.

<גלית מנגמי: אני יכולה לומר לך שמאותה עת שלמעשה חוקק החוק ועד היום, היה איזשהו שלב שבאמת תיכננו קציני פיקוח, המצב הוא כרגע היה טוב ונכון ולפני כשנה, זאת אומרת, יש מפתח של איקס קציני פיקוח לאיקס מפוקחים, והיום יש עלייה מסויימת בכמות המפוקחים.

<גלית מנגמי: אנחנו כרגע עובדים ובודקים את ההתאמה הנוספת, אבל המצב הוא הרבה יותר טוב ואפשר לעבוד, כמובן שיש מה לשפר.

אברהם מיכאלי: רש"א זה גוף, לצערם, הפך כמעט ללא תקציב, כמעט ללא תקנים, והכנסת כבר נלחמת על קיומם כבר חמש, שש, שבע שנים, וכל פעם משחקים איתם להעביר אותם מתחנה לתחנה כדי לתת להם זכות קיום.

אברהם מיכאלי: אני חושב שהם לא ממלאים את תפקידם כי לא מאפשרים להם לבצע את תפקידם.

אברהם מיכאלי: ישבנו עם מנכ"לי רש"א אחד, שתיים, שלוש, שכבר היו בשנים האחרונות, הם מביאים רק את התסכול שלהם, אבל מתסכולים את העבודה הם לא יעשו.

מרב מיכאלי: אני רוצה לסכם.

מרב מיכאלי: אני רוצה להודות לכל המשתתפות והמשתתפים, אני מצטערת על אלה שלא הספקנו לשמוע אותם.

מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד שאנחנו נקיים מאוד בקרוב ישיבת מעקב נוספת.

מרב מיכאלי: אל"ף, יש דברים שקבענו להם תאריכים, נוודא שבאמת הם קורים.

מרב מיכאלי: שנית, נתונים שביקשנו לקבל, נשמח לקבל אותם בהקדם.

מרב מיכאלי: בישיבת מעקב נדבר גם על הקריטריונים שדיברתם עליהם על הכניסה לטיפול אצל כל הגורמים המקצועיים, ועל הצורך לשנות אותם.

מרב מיכאלי: נדבר גם על הקריטריונים, נדבר גם על הדרכים שאנחנו נעשה התאמות בין תקופת המאסר לבין הצורך בטיפול לעברייני מין, דבר לא סביר בעליל שבגלל יתרת מאסר קצרה מדי עברייני מין לא יקבלו טיפול.

מרב מיכאלי: נדבר גם על נתונים על חזרתיות למול נתונים - - - אני כבר מבקשת גם מהמשטרה, וגם מהמשרד לבטחון פנים נתונים קונקרטיים על החוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות הרלבנטיים.

מרב מיכאלי: ורש"א, גם את הדיון שיהיה לכם, ונשמח בדיון הבא שתבואו עם הנתונים שלכם ועם הדברים שאתם צריכים בשביל לקדם.

מרב מיכאלי: <תופעת ההטרדות המיניות והפדופיליה ברשת – הצעה לסדר יום של חה"כ פנינה תמנו-שטה> דיון מהיר – ביוזמתה של חברת הכנסת יפעת קריב וחברת הכנסת פנינה תמנו-שטה שנמצאות כאן בנושא פדופיליה.

מרב מיכאלי: חברת הכנסת קריב, אנא, הציגי את הדברים.

יפעת קריב: ראשית, תודה רבה לכל המשתתפים, ותודה רבה ליושבת ראש הוועדה על הדיון.

יפעת קריב: אני רוצה לפתוח בכמה נקודות קטנות ולתת באמת את הזמן לדיון המשמעותי הזה.

יפעת קריב: רק מלה אחת שאני רוצה לומר שמתחברת לדיון הקודם.

יפעת קריב: פדופיליה היא מחלה נפשית, ומחלה נפשית קשה, סטייה חברתית סטייה נפשית והתנהגות מינית פוגענית חוזרת.

יפעת קריב: כשקוראים להם עברייני מין, ולא מתייחסים אליהם כאל בעלי הפרעה נפשית קשה, אולי זה ככה מתחבר לכל הדיון שקיימנו עד עכשיו, מאוכלוסייה שאנחנו רוצים לטפל או לא לטפל בה, ובעיניי אולי הבלבול הזה משאיר את זה בין כמה משרדי ממשלה.

יפעת קריב: אנחנו צריכים לטפל במשרד שמטפל באותם עבריינים, או במשרד שמטפל באותם חולי נפש במחלה נפשית קשה, אבל זה כך מחבר אותי מהדיון הקודם אל תוך הדיון הזה.

יפעת קריב: המחקרים מלמדים אותנו כי שיעור גבוה של אנשים שצפו בפורנוגרפיית ילדים, אחר כך הפכו להיות פוגעים מינית בילדים.

יפעת קריב: מה שקורה, בשנים האחרונות הזירה השתנתה.

יפעת קריב: בעצם, העולם הווירטואלי, עולם האינטרנט איפשר לכל אותם פדופילים מקום חדש וזירה חדשה לפעילות מאוד ענפה.

יפעת קריב: בעבר לא היינו צריכים להתמודד עם התופעה החברתית הקשה.

יפעת קריב: מה שכל כך קשה בה, שדווקא ילדים שלנו שנמצאים בבית, במקום הכי מוגן, והרבה פעמים עם ההורים בבית, זאת אומרת, הורים יכולים להיות בסלון, במטבח, בחדר העבודה, באותו חדר עם הילדים, והילדים יושבים על המחשב, אנחנו בטוחים שכרגע הם הכי מוגנים כי הם לא מסתובבים ברחובות, דווקא שם בחדרי חדרים, הדברים הכי קשים, הכי מפחידים והכי מסוכנים קורים לילדים שלנו, שבעצם הם חשופים לשיח אלים וקשה ביותר.

יפעת קריב: הם חשופים לאלימות, לבריונות, לסחיטה, ומצב שבעצם הם מעבירים תצלומים, ומעבירים סרטונים עד שזה מגיע כמובן למפגש עצמו שהוא מסוכן לא פחות, אבל מכל התהליך שנמצאים בו של בריונות מאוד קשה.

יפעת קריב: אני רוצה לציין שב-2007 הומלץ על הקמת ועדה משטרתית מיוחדת לטיפול בפדופיליה, ב-2012, חמש שנים לאחר מכן, התקיים דיון פה בכנסת לפני שנה בוועדת המדע והטכנולוגיה בנושא הזה.

יפעת קריב: אז יצחק קדמן הגדיר את הבעיה כפיגוע חברתי.

יפעת קריב: הוא אמר שעשרות ילדים נפגעים מהטרדה מינית מדי שנה.

יפעת קריב: נאמר שבאותה ועדה שהיחידה המשטרתית המיוחדת יהיו בה 200 שוטרים, ב-2012, שנה שעברה, נאמר שיש רק 12 שוטרים שעובדים ביחידה בדיון, בפרוטוקול.

יפעת קריב: אני רוצה להגיד לכם, בארצות הברית ב-FBI יש מחלקה מיוחדת שמתעסקת בנושא של פדופיליה ברשת זה משהו שקיים בעולם.

יפעת קריב: הדיון כאן מתקיים היום בעקבות מפגש שהיה לפני כחודש עם בחור שנמצא פה שידבר אבי, שאבי עצמו הוא לוכד פדופילים ברשת.

יפעת קריב: הוא לפני חודש חשף מקרה של קצין חיל האוויר, שהתחיל בצורה בוטה וקשה עם ילדה בת 12.

יפעת קריב: בעקבות המקרה הזה, כמובן, חיל האוויר נכנסו לבדיקה של אותו קצין.

יפעת קריב: אבי הגיש עד היום למשטרה מעל 400 מקרים של פדופילים ברשת, ובעצם המשטרה לא מסוגלת ולא מטפלת באותם מקרים.

יפעת קריב: אבי נמצא כאן והוא ידבר.

יפעת קריב: עוד דבר לגבי הדיון, מבחינתי הדיון הזה צריך להתנהל במספר ועדות במקביל.

יפעת קריב: הוא צריך להתנהל בוועדת החינוך בנושא של ההסברה והמניעה.

יפעת קריב: הוא צריך להתנהל בוועדה לזכויות הילד בנושא של הילדים שלנו ואכיפה, הוא צריך להתנהל בוועדת חוקה.

יפעת קריב: הסיבה שבחרתי, לפחות מבחינתי, לבקש שהדיון התנהל כאן, זה כיוון שהיום אין לנו בעצם חקיקה על עולם האינטרנט.

יפעת קריב: אנחנו כמחוקקים לא יודעים בכלל איך להתמודד עם העולם הווירטואלי הזה, עם הרשתות החברתיות, עם הצ'טים.

יפעת קריב: בעצם איזה סוג של חקיקה אנחנו היום יכולים להפעיל, אם אנחנו יכולים לסגור אתרים, אם אנחנו יכולים לדרוש מאותם אנשים בתוך האתרים לא להשתמש בדמויות בדויות, אלא בדמויות האמתיות שלהם.

יפעת קריב: אם אנחנו יכולים להיכנס לאתרים שילדים מסתובבים בהם, ולקרוא מה מתנהל שם.

יפעת קריב: מבחינתי, ועדת חוקה צריכה לשים על סדר היום שלה את ההתנהלות ואת מה שקורה בעולם הפרוץ הזה שכולנו משוטטים בה חופשי ובעיקר הילדים שלנו.

יפעת קריב: היום נובמבר 2013, עשיתי בדיקה, ובאמת גם פה, בעזרה של נייר מצוין שהוכן לוועדה על ידי נעמה, אין לנו נתונים מדויקים, אנחנו לא יודעים בדיוק מה קורה, אנחנו לא יודעים כמה פדופילים מסתובבים, אנחנו לא יודעים כמה ילדים נחשפים ונפגעים, פשוט אין נתונים, זה משהו שקורה כל היום כל הזמן.

יפעת קריב: מלה אחרונה אישית שלי, אני אמא ל-2 מתבגרים, באמת, ניסיתי בימים האחרונים כהכנה לדיון לראות מה הם עושים באינטרנט, ברשתות החברתיות, בוואטס-אפים, בטלפונים - לא הצלחתי.

יפעת קריב: לא הצלחתי לעקוב אחרי רק שני הילדים שלי.

יפעת קריב: ניסיתי להקדיש לזה תשומת לב מיוחדת.

יפעת קריב: לא הגיוני, כמות האתרים, הצ'טים והרשתות השונות שהם מסתובבים זה משהו שהוא עצום.

יפעת קריב: אני חושבת שאנחנו כמחוקקים צריכים רגע אחד לעצור ולהסתכל על התופעה הזאת ביחד עם הגופים הרלבנטיים, ודווקא בוועדת חוקה לחשוב איך אנחנו מתמודדים עם זה בהיבט החוקתי של הנושא.

יפעת קריב: תודה.

פנינה תמנו: בוקר טוב, קשה לי לנתק את הדיון הזה מהדיון שהתקיים אתמול, ואתמול ציינו את יום הילד הבינלאומי בכנסת, בוועדה לזכויות הילד, והצגנו שם את אחד המחקרים אולי הבודדים מבחינת היקף והשותפות של הגורמים במחקר שזה משרדי הממשלה, רווחה, חינוך ובריאות, וכולל אקדמיה והמועצה לשלום הילד ועוד ארגונים.

פנינה תמנו: באמת, בנתונים שעלו מהמחקר אז היה ניתן להזדעזע, לראות כמה תופעות של פגיעות מיניות בילדים, זה תופעה כל כך רחבה שצריך לתת עליה דגש בוועדות הכנסת, ולא כמו שתמיד אני אומרת ולא לשם הדיון, אלא באמת גם כדי ללמוד מה קיים, ומה עוד עלינו לעשות על מנת להגן על ילדי ישראל ולהיטיב ולהגדיל ולחשוב כמו שהאינטרנט מהיר, אנחנו צריכים להיות מהירים, צריכים להיות זמינים עבור שלום הילדים שלנו.

פנינה תמנו: לכן אני חושבת שהדיון הזה הוא קודם כל לשמוע מהגורמים הרלבנטיים מהנפשות הפועלות, כולל המשטרה, לדעת מה קיים ומה לא קיים.

פנינה תמנו: יכול להיות שבאמת זה לא יכול להיות, אני בטוחה, כי גם אני הגשתי שתי הצעות חוק הקשורות להגנת ילדים, כולל בעולם הווירטואלי.

פנינה תמנו: בטוח שעדיין אנחנו רחוקים מלבוא ולומר שמיצינו את כל הכלים החוקתיים, ואת כל הכלים הפרלמנטריים על מנת להגדיל את ביטחונם של ילדים, כי נדמה וניתן להשיג את זה במידי, שעדיין יש נטייה לחשוב גם בבית הזה שצריך ללכת עם החקיקה בכיוון של רשות, בכיוון של היתר עבור ספקים, או רשויות כאלה ואחרות, ואנחנו עדיין לא מחייבים בכל מה שנוגע לעולם הווירטואלי - חסימת אתרים, גם אם לא מדובר בעניין הרמטי, אני חושבת שאנחנו צריכים להוביל את זה, ולא בשם הקידמה וחופש המידע למנוע מעצמנו את ההגנה הכל כך מתבקשת על ילדים.

פנינה תמנו: כמו שאמרתי, אני בראש ובראשונה כאן כדי לשמוע ולראות איך אנחנו כל החברים שיושבים פה חברי הכנסת בכל זאת יוצאים עם מסקנות מה צריך לעשות כולל בזירה שלנו, וגם הנפשות הפועלות בזירה שלכם.

פנינה תמנו: ניתן לשמוע.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: חברת כנסת מיכל רוזין ואני מבקשות להזכיר לכולנו, שככל שהדיון הזה הוא חשוב, ונמצא פה מר קדמן, וגורמי הרווחה השונים ממרכזי הסיוע, להזכיר לעצמנו קודם כל שהפגיעה המאסיבית, פגיעה מינית המאסיבית בילדות וילדים נעשית על ידי הקרובות והקרובים להם ביותר בבית, במשפחה המורחבת.

מרב מיכאלי: שלא נטעה, ולא נתבלבל, אין חולקת על החשיבות הגדולה מאוד בהשגחה גם הזירות האלה חד משמעית, הן חדשות, הן פרוצות, צריך ללמוד להתמודד איתן, אבל שלא נתבלבל לגבי הסכנה האמתית שאורבת לילדים וילדים כמו לנשים בהמשך החיים שלהם.

יפעת קריב: כן, אבל כזה דיון אחר, הדיון הזה מתעסק - זה כמו שבגלל שיש תאונות בכביש מהיר, לא נדבר על תאונות בכביש צדדי.

מרב מיכאלי: אין לנו ויכוח.

מרב מיכאלי: אנחנו לא באות לשנות את הדיון פה, אני חושבת שצריך לזכור את זה, ולא להתבלבל ולחשוב שהילדים יושבים בבית והם לא במחשב, אז הם בטוחים ובטוחות מכל הרע.

פנינה תמנו: כולנו יודעים את זה, פשוט נמקד את זה.

משה מזרחי: עדיין פדופיליה ברשת היא מכה.

מרב מיכאלי: אני רוצה לחזק את דבריה של פנינה תמנו-שטה.

מרב מיכאלי: אני רוצה להצטרף לעניין האכיפה, ולו משום שהוועדה פנתה לכבוד הדיון הזה, והזמינה את בזק, את רימון ספק אינטרנט, את 012 סמייל, את נט-וויז'ן, את אקספו, גוגל, מיקרוסופט בינת, וואלה תקשורת, נענע 10, תפוז אנשים, ואת חברות הסלולר - כל אלה שנותנים גישה לצ'טים, לאינטרנט, לרשתות חברתיות, לוואטס-אפ, וכל אלה, אף אחד מהם אפילו לא הגיב, חוץ מאשר סייברסרב, שהם אמרו שהם לא מעוניינים להגיע, אבל השאר אפילו לא טרחו לענות, למרות שהם קיבלו פנייה חוזרת ונשנית, ואם יש משהו שמוכיח שאנחנו באמת נצטרך להסדיר את הדברים האלה בחקיקה, כי, איך להגיד, יש פחות פתיחות לדיאלוג.

מרב מיכאלי: אני רוצה להציג לכם את אבי דוביצקי, שהוא תחקירן במקצועו, אני מציעה שתציג בעצמך את המומחיות שלך בתחום, לפני שתדגים לנו כמה בקלות זה עובד למרבה הצער.

<אבי דוביצקי: קודם כל אני רק רוצה להגיד לכם איך הגעתי לזה, כי זה באמת לא התחום שלי.

<אבי דוביצקי: לפני כמה חודשים בזמן שהיה את החקירה של רצח בר נוער, משטרת ישראל הזמינה אותי לחקירה, הייתי אצלם חשוד.

<אבי דוביצקי: מישהו זרק להם איזושהי דיס-אינפורמציה.

<אבי דוביצקי: אחרי הסיפור הזה - אני במקביל גם כותב ב"yent" במדור כלכלה, ושוחחתי שם עם האנשים, שאלתי אותם אולי כדאי ליזום כתבה לבדוק את האופציה שכזה דבר יקרה עוד הפעם.

<אבי דוביצקי: כלומר, אם מי שלא מכיר את הסיפור של בר נוער, הסיבה שבעצם הגורם המקשר בין אותו רוצח והקטין היה באתר של אותו סייבר סרבר, שקוראים לזה אטרף דייטינג, שזה שם אתר שנפגשים שם בעיקר הומואים ומה שלא יהיה.

<אבי דוביצקי: עוד הפעם, אני לא מעביר ביקורת על מי שנכנס לשם, אני פשוט אומר מה שמתרחש שם.

<אבי דוביצקי: אותו קטין בן ה-15, האח שלו רוצח, נכנס לאתר, כנראה חיפש את עצמו, ופגש את אותו בגיר.

<אבי דוביצקי: ביקשתי שיזמו כזאת בדיקה, ואף אחד זה לא ממש עניין אותו, כי כבר התקשורת הייתה רוויה בכול הסיפור של רצח ופדופילים וכל הדברים האלה, שהכול עובד על גחמות.

<אבי דוביצקי: כלומר, אם זה בתקשורת, אז כולם פתאום מתעוררים, אני אומר את זה רק מתוך נסיון של שנה, אני בטוח שכל מי שמתעסק פה בתקשורת גם יסכים איתי, כי כשזה מגיע לכותרות ומצלמות, אז פתאום יש כנסת, ודיונים וכולם מתלהמים, ואחר כך שוכחים.

<אבי דוביצקי: אמרתי שאני אכנס לאינטרנט, ואני אכתוב שאני בחורה יפה בת 14, למי שיכול להסתכל פה, אני רק אסביר לכם תיכף איך מגיעים לזה, אבל תבינו את הפשטות.

<אבי דוביצקי: השיחה הזאת מה שאתם רואים באמצע מצד ימין, זה מצלמה של אותו אדם שפתח איתי אחרי שיחה קצרה בצ'ט.

פנינה תמנו: תסלח לי, אדוני היושב ראש, כעיקרון, אתה כבר יודע את כל התשובות כאיש משטרה לשעבר, אבל חשוב שגם החלק הזה יהיה קצר, אנחנו יזמנו את הדיון, נשמח לשמוע אותך, בסוף לי חשוב לדעת יותר מהמשטרה, מהגורמים הרלבנטיים, את המצגות האלה אתה יכול לשמוע - - -

יפעת קריב: פנינה סליחה, אני הזמנתי את אבי לדבר.

פנינה תמנו: חברת הכנסת קריב, הכול בסדר, אבל בסופו של דבר אנחנו צריכים לדעת מה קיים ומה לא קיים.

יפעת קריב: אבי, קח את הזמן שלך.

משה מזרחי: צריך גם להבין, שבדיון כזה טוב גם לתקשר אותו, אני חושב.

משה מזרחי: זה לא דיון האחרון, כך אני מבין, כי אני חושב שהנושא הזה חשוב מאוד.

<אבי דוביצקי: לא יותר מחמש דקות, ואני אתן לכם דברים שאני הגשתי.

<אבי דוביצקי: בכל מקום, נכנסתי בסוף אוגוסט לצ'ט, ורשמתי שאני ילדה בת 14, פנה אליי בן אדם עם הכינוי שוטר בכחול, יש גם עוד אנשים שפתחו במקביל, לא עמדתי בקצב של הפניות, והאדם הזה אני משוחח איתו, הוא לא יודע שאני גבר, הוא מספר שהוא שוטר ומציג את המדים, ואם תשימו לב, יש גם את הברזל בצד, ואחר כך אני מתלהבת כאילו ילדה, ואומרת יש לך אקדח, הוא מראה אקדח.

<אבי דוביצקי: אחרי שהוא לוחץ ומבקש – תראו, הוא כותב, תראי את עצמך.

<אבי דוביצקי: כלומר, אותו בן אדם, שוטר לכאורה, רצה לדבר עם הילדה בת 13, או 14.

פנינה תמנו: תוך כמה זמן זה קרה?

<אבי דוביצקי: גם עכשיו, ברגע שדיברתם, יש לי כבר כמה אנשים ששלחו לי הודעות בירושלים ורוצים להיפגש איתי.

<אבי דוביצקי: אני יכול להביא אותם לכנסת אם הם מספיק מטומטמים למפגש.

<אבי דוביצקי: בכל מקרה, זאת תופעה, אמנם לא כל הזמן שוטר, אבל יש לי, כמו שיצחק קדמן, נהגי הסעות, ואנשים שעובדים בסופר מרקט, מכל מקום, רופאים, מה שאתם לא רוצים.

<אבי דוביצקי: דרך אגב, רק שתדעו, ירושלים זה בירה של אנשים שתפסנו.

<אבי דוביצקי: אנשים שעובדים בפעוטון עם ילדות קטנות שעד היום המשטרה עוד לא עשתה שום דבר, כי זה לוקח להם הרבה זמן.

<אסתי שדה: - - - תמונות של אנשים - - -

יפעת קריב: סליחה תמונות של אנשים שחושפים את עצמם באינטרנט?

יפעת קריב: סליחה, האינטרנט חשוף.

יפעת קריב: אולי נעשה אכיפה שלא נחשוף את הפדופילים באינטרנט?

יפעת קריב: כאילו, לא הצלחתי להבין אותך.

יפעת קריב: זה אנשים שהעלו את התמונות שלהם, אני יכולתי לדבר איתם, ואת יכולת לדבר איתם, ויצחק קדמן יכול לדבר איתם.

יפעת קריב: מי שמציג את התמונות שלו באינטרנט שרוצה להתחיל עם ילדה בת 13, מצדי שיהיה חשוף בעיתון בעמוד הראשון, שיהיה כל יום רשימה - אלה הדמויות שאתמול בערב התחילו עם הילדים שלנו.

<אבי דוביצקי: בכל מקרה, פאנץ ליין, אם אני הייתי בתור הילדה, והייתי אומר איך תצילו אותי, כל הסיפור הזה כמו שאתם רואים פה, הם אנשים שפונים אליי תוך כדי.

<אבי דוביצקי: עכשיו גבר בן 52, תוך שתי דקות, הבן אדם הזה, בזמן שאתם דיברתם כבר שאל אותי איזה חזייה אני לובשת וכל מיני כאלה דברים.

<אבי דוביצקי: זה מה שקורה, הבן אדם הזה הוא אנונימי, והוא פותח לי חלון, ואני, תתארו לכם שאני הבת או הבן שלכם, והנה השיחה שמתחוללת.

<אבי דוביצקי: הרעיון הכי טוב, אתם רוצים למנוע את רוב המקרים, כאילו אנחנו לא יכולים למנוע פה אם האבא נוגע בבת, אבל באינטרנט קיבלתי 60 אלף פניות.

<אבי דוביצקי: אותם אנשים שתפסנו במסגרת התלונות, 5 מתוכם שהצלחנו להגיע לתעודות זהות הם עברייני מין שהם בפיקוח של שירות בתי הסוהר.

<אבי דוביצקי: אז הנה, אם אתם שואלים מאיפה עברייני מין - - -

משה מזרחי: תחזור בבקשה על המשפט האחרון.

<אבי דוביצקי: האנשים שתפסתי כשאני מאתר את האנשים האלה, אני לא מביא למשטרה את הכינוי ואומר לכו תחפשו אותו.

משה מזרחי: כמה תפסת והעברת?

<אבי דוביצקי: עד היום 122 תלונות.

משה מזרחי: שהועברו למשטרה?

<אבי דוביצקי: חלק מהתלונות טופלו, כי זה הכול עניין של גחמה של קצין.

<אבי דוביצקי: יש קצינה בשם יפעת גאון מדיזינגוף תל אביב, שהבאתי לה 15 תלונות בערב, היא אמרה, אתה תוקע לי את העבודה, אני נותנת לך אישור על אחד, ואני שולחת את השאר לירושלים.

<אבי דוביצקי: מחודש אוגוסט, וחלק מהם אנשים שבדקתי כבר והם עבריינים בפיקוח שכבר הורשעו, חלק מהם איתרתי את תעודות הזהות, כלומר, אני מביא להם שם, תעודת זהות ועיר.

יפעת קריב: זה תיעוד אינטרנטי על המעשה, חלק כבר עצורים.

<אבי דוביצקי: עם תיעוד, עם תמונות, הכול מסודר, רק צריך להזמין אותו, לתפוס לו את הטלפון, חלק מהאנשים כבר עצורים.

<אבי דוביצקי: מה שאני מציע לכם, פשוט לסגור את החלונות האלה, זה לא נותן כלום, זה לא תורם לילדים קטנים להכיר חברים, שיכירו בבית הספר, בדיוק כמו שגבר בן 52 לא היה נכנס לכיתה י', ומתחיל לנהל שיחה עם ילדה קטנה, זה לא צריך לקרות ברשת, זה מאוד פשוט, אין פה תיחכומים, ושום דבר לא מגן על הפרטיות שלהם, ולא חופש הביטוי ולא שום דבר, דברים כאלה לא צריכים לקרות, והם קורים.

משה מזרחי: תודה רבה.

משה מזרחי: אני חושב שזה זמנה של משטרת ישראל, אבל לפני זה אני רוצה להגיד כמה מלים על התופעה הזאת, היא לא חדשה.

משה מזרחי: הקלות הבלתי נסבלת שזה קורה ברשת.

משה מזרחי: אני חושב שעם משטרת ישראל, ואתה צודק, אתה יכול, מה שנקרא, להציב מלכודות כאלה ופיתיונות ואתה תמצא אותם אין ספור.

משה מזרחי: הסכנות היותר גדולות זה קבוצות שנמצאות בתוך הרשת שהן קבוצות סגורות ומנהלות שם, חבל לכם על הזמן, בטח נשמע מלה.

משה מזרחי: הייתה פעילות מאוד יזומה ואינטנסיבית של המשטרה בתחום הזה קשה מאוד להקיף, רק חסימות של לצמצם את המרחב הווירטואלי לתופעות האלה דרך הספקים והספקיות, וכו', זה נושא שצריך להקדיש לו לא מעט.

מיכל רוזין: מה עם אלה - - -

משה מזרחי: נשמע את משטרת ישראל.

<ירון שטרן: אני רוצה להתייחס בקצרה בכמה מלים לדברים שהועלו כאן.

<ירון שטרן: קודם כל צריך להפריד בין תופעה של הטרדות מיניות ברשת, לבין תופעה של פדופיליה.

<ירון שטרן: דיבר פה אבי על זה שהוא מציג את עצמו כבת 14, זה לא פדופיליה, זה פגיעה בקטינות, אבל זה לא פדופיליה.

<ירון שטרן: פדופיליה מתייחסים לילדים או לילדות שהם לפני בגרות מינית.

מיכל רוזין: איך אתה מגדיר בגרות מינית, סליחה, יש חוק במדינת ישראל.

<ירון שטרן: יש קביעה.

<יצחק קדמן: זה ממש לא משנה.

מיכל רוזין: היום ילדות בנות 10 יש להם בגרות מינית, זה לא נכון, זה לא משנה.

<יצחק קדמן: ילדים שנפגעים לא איכפת להם אם הפוגע הוא פדופיל או עבריין מין.

משה מזרחי: מה זה משנה?

משה מזרחי: אל תעשה את ההבחנות האלה.

משה מזרחי: לנו ברור.

משה מזרחי: יש פדופיליה פטישיסטית, ויש מטרידים מינית.

<ירון שטרן: יש מספר התרעות בסביבה שעומדות על הפרק, אחת מהן היא להיות בשת"פ עם האינטרפול, כשיש לו תכנית של חסימה של אתרי פדופיליה, והקביעות של האינטרפול עם הקביעות שמשטרת ישראל תהיה שותפה להם.

<נעמה מנחמי: לכם יש הצעת חוק שאתם מקדמים כרגע - מה עושה כרגע המשטרה מבחינת הצעות חוק שהיא צריכה - - -

<דנה צרנובלסקי: יש הצעת חוק הגבלת שימוש, זאת הצעת חוק מאוד גדולה.

<דנה צרנובלסקי: מזה כמה שנים אנחנו עובדים על הצעת חוק גדולה שתפקידה לאפשר גם הגבלת גישה למקומות פיזיים וגם הגבלת גישה לאתרי אינטרנט.

<נעמה מנחמי: מתי נראה את הצעת החוק הזאת?

<דנה צרנובלסקי: ממש ימים לדעתי לפני ועדת שרים.

אברהם מיכאלי: ועדת שרים זה אומר עוד שנה, תסבירי את זה לוועדה.

<דנה צרנובלסקי: אני לא יודעת, זה לא בידיים שלי.

משה מזרחי: מי הגיש אותה?

משה מזרחי: מי היוזם שלה?

<דנה צרנובלסקי: משרד המשפטים.

<עמית מררי: לפי מה שנמסר לי, ממש בהקדם האפשרי תוגש הצעה לוועדת שרים.

<עמית מררי: תזכיר היה לפני שנה, עכשיו אנחנו בשלבים אחרונים הדברים הם בפני - - - - הכוונה היא להגיש את טיוטת החוק בפני ועדת שרים בזמן הקרוב מאוד.

<נעמה מנחמי: את מדברת על - - -

<עמית מררי: אני מדברת על הגבלת שימוש במקום שהתוספת שם זה אפשרות להגביל שימוש באתרים פורנוגרפיים.

יפעת קריב: לא, את לא מדברת על צ'טים, את לא מדברת על חדרי חדרים, את מדברת על אתרי פורנוגרפיה, בעצם אי אפשר יהיה להיכנס לאתרי מין אני משערת.

מיכל רוזין: אנחנו מדברים פה על משהו אחר.

<נעמה מנחמי: יש שני דברים שצריך לטפל בהם.

<נעמה מנחמי: אחד, הנושא של אתרים שמציעים חומר פורנוגרפי של ילדים, ואחת הסיבות העיקריות שצריך לחסום את האתרים האלה, זה בגלל שהרבה מאוד מהעבירות מבוצעות כדי להיכנס לאתרים, כי זה אתרים שדורשים הוכחת רצינות מטעמם של המצטרפים, כך שהאתרים כשלעצמם גוררים עוד עבירות.

<נעמה מנחמי: הדבר השני, הצ'טים, אבל נראה לי ששני הדברים צריכים להיות מטופלים.

מיכל רוזין: אנחנו לא ממוקדים, אולי נעשה להבין מה המשטרה עושה לגבי התלונות שהוגשו, לגבי מקרים שאנחנו מכירים, כיום הרשת מלאה, זה כמו להגיד אני לא יודע איפה קיימים בתי בושת בתל אביב, אני אקח אותך לסיור, זה אותו דבר.

<נעמה מנחמי: אנחנו רוצים נתונים, כמה אנשים, כמה תלונות.

<ירון שטרן: הנתונים לגבי 2012, כבר ב-2012, היו כ-50 חוקרים במשטרה שטיפלו בפשיעה ברשת, הם נקראים חוקרים מיומנים.

<ירון שטרן: בשנה הזאת, בשנת 2013, המשטרה החליטה להקים יחידת סייבר שתקום ביחידת להב 433.

יפעת קריב: פועלת, או תוקם עתידית?

<ירון שטרן: היחידה עצמה מתוכננת, היחידה פועלת לגייס אנשים כרגע לשורותיה, כמובן שייקח עוד תקופה עד שאנחנו נכשיר את האנשים שהם יפעלו.

<נעמה מנחמי: כמה צפויים להיות ביחידה?

<ירון שטרן: ביחידה עצמה לבדה יהיו 50 שוטרים.

<ירון שטרן: אמרתי, שנה שעברה כבר ב-2012, היו לנו 50 חוקרים שטיפול בעבירות ברשת.

<יצחק קדמן: זה לא היה תפקידם.

מיכל רוזין: הרי אנחנו יודעים את ה-50 אלה, כמה מתוכם טיפלו בנושא של עבירות מין ברשת?

מיכל רוזין: שניים, שלושה?

<ירון שטרן: יש לנו נתונים לגבי עבירות מין, עבירות פדופיליה שטופלו שנה שעברה.

<ירון שטרן: היה לנו גם שנה שעברה סוכן שפעל ברשת ואיתר כל מיני עברייני מין פוטנציאליים, זה פעולות שאנחנו מבצעים אותם בשוטף, כל שנה ושנה יש לנו איזושהי פרשייה כזאת שאנחנו מטפלים בה.

<ירון שטרן: לגבי העניין של ההטרדות, אני יכול להגיד, שהתיקים שהבחור הגיש עליהם תלונות מטופלים כרגע במשטרה, חלקם כבר אנשים נחקרו - - -

<נעמה מנחמי: כל התיקים או רק הראשון ברשימה מתוכם?

<ירון שטרן: לא רק הראשון, יותר מהראשון.

<ירון שטרן: כמובן, רוב התלונות שאנחנו מדברים עליהן שהוגשו, אני גם לא אכנס אליהן באופן פרטני, אבל רוב התלונות העבירה היא הטרדה מינית.

<ירון שטרן: יש לנו בעיה משפטית לגבי חלק מהתלונות, מאחר ומי שהוטרד הוא לא בהכרח קטין, אנחנו רואים בחור בגיר.

<ירון שטרן: אנחנו צריכים לבחון את כל החומרים כדי לבחון האם אכן מדובר בקטין או לא בקטין.

יפעת קריב: גם שוטר שחושף רשת סמים, לא משתמש בסמים עצמם.

יפעת קריב: הוא חושף את הרשת, ועושה את כל המהלך עד לקניית הסמים, או עד לשימוש, ולא משתמש.

יפעת קריב: גם כאן אותו דבר, עד מישהו שמוכן לדרוש מילדה בסחטנות שתצטלם בלי החזיה שלה כשהיא בת 10, אז הוא לא צריך שהילדה תהיה באמת ילדה, אבל זה נמצא שם.

<ירון שטרן: לכן אנחנו מטפלים, בחלק מהתיקים אנשים נחקרים, אנשים גם ייחקרו בהמשך, במקום שיהיו ראיות כנגד אותם אנשים זה יועבר לפרקליטות שתחליט אם להגיש כתב אישום או לא להגיש כתב אישום.

<ירון שטרן: הדברים האלה מטופלים לוקחים זמן.

<ירון שטרן: בדרך כלל סוכן כזה שמתחזה ברשת - - -

משה מזרחי: סליחה, רוצים תשובות קונקרטיות, מאחר והיינו שם, מערך החוקרים המיומן, הוא מטפל בכלל עבירות המחשב, שזה בעיקר איסוף ראיות בעניינים פליליים שונים.

משה מזרחי: משטרת ישראל, לא רק זיכרונות, אלא גם בפועל, ביח"א היו עוסקים בזה באופן ממוקד, היה צוות, שהיום זה 433, היה עוסק באופן יזום בין אם כמו אבי הלוכד, הצוות הזה היה עושה פעולות מהסוג הזה, מה שנקרא עתירה של האתרים הקשים שהיו בלי סוף, שיטות פעולה עם משטרות זרות שבדרך כלל מרבית הפעילות של משטרת ישראל פה הייתה נובעת מפעילות אינטנסיבית של חו"ל בעיקר אמריקאים שהם מנתרים ברחבי העולם, ממש רשתות שהן חוצות גבולות ויבשות, נקרא לזה ככה.

משה מזרחי: משטרת ישראל הייתה מקבלת את הנושרת הזאת והייתה מבצעת פעילות אד-הוק.

משה מזרחי: מה שרוצים לשמוע פה, מציגים פה תופעה שהיא קשה, היא מוכרת למשטרת ישראל, היא ידועה, היא הייתה בקשב שלה.

משה מזרחי: רוצים לדעת אם יש צוות משימתי מיוחד שעוסק רק בזה, כמה פעולות יזומות, כי פה היוזמה קובעת.

מיכל רוזין: וכמה כתבי אישום בסופו של דבר הוגשו.

משה מזרחי: מדי פעם מתפרצת איזה פרשייה, זה מה שמטריד.

משה מזרחי: זה כל אחד מאיתנו יכול להיכנס, יכול להיכנס, להציג את עצמו, זה בקשה שקשה מאוד לפתרון, והדרך היא מה שנקרא לשים מלכודות דבש שאתם הייתם מדי פעם עושים את זה.

משה מזרחי: ותספרו פה כמה כאלה אתם עושים, כי זה הדרך, ואל תעשו לנו את ההבחנות שזה מול ילדה בת 14, מול ילדה בת 12, זה ממש לא חשוב אם זה פטישיזם עם תינוקות, זה לא רלבנטי, כי חלק מהדברים האלה הרי נגמרים בזה שהם מובילים את הילדות האלה גם למפגשים.

משה מזרחי: אנחנו גם לא יודעים את כל המקרים האלה שבחוץ זה קורה, לא ברשת, זה לא נגמר שם, ולא תמיד זה מגיע לכדי תלונה.

משה מזרחי: בוא תהיה ממוקד, תהיה קונקרטי, עלתה פה סוגיה שהיא מאוד ממוקדת, תן להם תשובות כמו שצריך.

יפעת קריב: מ-2007 אנחנו דנים עם המשטרה, הכנסת דנה עם המשטרה בסוגיה הזאת – לפחות הפרוטוקולים שמצאתי.

משה מזרחי: יש לכם גם נתונים, אז למה אתם באים לא מוכנים?

<ירון שטרן: אני אחזור שוב על הנתונים.

<ירון שטרן: הוקמה יחידת סייבר, בעבר דיברנו על 12.

משה מזרחי: תניח את יחידת הסייבר, תן להם מה קורה היום.

מיכל רוזין: דבר עד עכשיו, כמה אנשים 1, 2, 5, כמה אנשים יושבים על העניין הזה ברשת, תגידו, הרי אתם לא השר, אתם לא המדיניות, תגידו כמה, נוכל לבוא לשר, להגיד לו תקשיב אדוני, 5 זה לא מספיק, 50 זה לא מספיק, אבל בואו, אתם - - -

משה מזרחי: ההיקפים של התופעה.

משה מזרחי: מה, לא קיבלתם את המסמך לדיון היום?

משה מזרחי: אתם צריכים להוביל אותו.

משה מזרחי: אתם הייתם צריכים לבוא הנה ולהגיד, תשמעו, תופעת פשיעה קשה מאוד, אין לנו יכולת להתמודד עם זה, יש לנו רק 4 איש – איפה אתם?

אברהם מיכאלי: אתם עושים שם רע.

<ירון שטרן: כמו שאמרת, יש צוות עד היום באותה יחידה שטיפל בתופעות הללו, ועשה פעילות יזומה, גם פעילות יזומה שהוא עשה בארץ.

<ירון שטרן: יש נתונים של כתבי אישום שהוגשו.

<ירון שטרן: כולל בחור שנעצר השנה והסתבר שהוא גייס - - -

מיכל רוזין: מה זה - - -

משה מזרחי: אתם תעשו דיון המשך.

משה מזרחי: אני מאוד ממליץ, אני חושב שהנושא הזה מאוד חשוב שהעליתם פה.

יפעת קריב: אני רק מקווה שבכל זאת הדיון, נצליח לקבל כמה מספרים.

משה מזרחי: אני אומר, היא תסכם, אני רק מציע.

מרב מיכאלי: אני רק מקווה, נצליח לקבל כמה מספרים.

אברהם מיכאלי: - - - שיעשו מאיתנו צחוק, שנעשה וי ויהיה דיון.

פנינה תמנו: בואו נראה אם זה הולך לכיוון של מיצוי.

פנינה תמנו: אם לא אנחנו כולנו - - -

משה מזרחי: הם צריכים לבוא - - -

<ירון שטרן: אני רוצה לתת נתונים.

מרב מיכאלי: אנחנו מחכות לנתונים.

<ירון שטרן: היה צוות שהיה באותה יחידה, שטיפל בנושא הזה.

<ירון שטרן: אנחנו מדברים על עיבוי היחידה מ-12 שוטרים ל-50 שוטרים.

מרב מיכאלי: מתי מגיעים הנתונים?

מרב מיכאלי: אני רוצה לדעת כמה אנשים מתוך יחידת הסייבר מטפלים בהיבט הזה.

מרב מיכאלי: אני רוצה לדעת כמה אנשים הם תפסו במרכאות, באיזה רמות של תפיסה - נתונים.

<ירון שטרן: לגבי נתונים, הבקשה לדיון הגיע אתמול בצהריים, ולכן עוד לא שמנו את כל הנתונים.

מרב מיכאלי: סליחה?

<דורית ואג: חזור שנית.

פנינה תמנו: אליו.

פנינה תמנו: הוא כרגע אליו, אחר כך אנחנו נבדוק.

פנינה תמנו: יכול להיות שזה משרד הביטחון.

<ירון שטרן: דיברתם על כמות השוטרים שמטפלת בתופעה, אמרתי, היה צוות של 3 שוטרים עד היום ביחידה הייעודית בלה"ב, שכמובן גם שאר החוקרים ברחבי הארץ סייעו לו, זה לא אומר שהם היחידים שמטפלים בתופעה, אלא הם אלה שמרכזים את הנושא, במידה ויש טיפול ביחידה בצפון או בדרום, הם מעבירים את החומרים אליה.

<ירון שטרן: אנחנו מדברים על מה שהיה עד היום.

<ירון שטרן: עכשיו אנחנו מדברים על זה שהולכת לקום יחידה של 50 שוטרים.

מיכל רוזין: רק לנושא הזה?

משה מזרחי: לא.

משה מזרחי: גם אלה זה לא רק זה.

<ירון שטרן: במסגרתה יוגדל הצוות גם שמטפל וגם - - -

מרב מיכאלי: אנחנו מנסים לקבל מספר של כמה מקרים בנושא הזה הספציפי.

<ירון שטרן: כפי שאמרתי, שלושה מרכזים את הנושא.

<נעמה מנחמי: לא, אבל אנחנו לא רוצים לדעת כמה מרכזים, אנחנו רוצים לדעת כמה חוקרים יישבו על המחשב, ייכנסו לצ'טים, ייכנסו לאתרים פורנוגרפיים, ויטפלו בנושא הזה.

<נעמה מנחמי: כמה צבועים מסודרים שהתפקיד שלהם בבוקר כשהם מגיעים לעבודה הוא לטפל בנושא הזה.

<ירון שטרן: מוקמת עכשיו יחידת הסייבר.

<ירון שטרן: כשתקום יחידת הסייבר, יחליטו כמה אנשים צובעים לטובת העניין הזה.

<ירון שטרן: אני לא יכול להגיד לך עכשיו, עוד לא גייסו את האנשים.

מרב מיכאלי: היועץ המשפטי, אין לך מושג אני מבינה.

משה מזרחי: למה לא לתת להם לבוא מוכנים?

משה מזרחי: אתם באתם לא מוכנים לדיון, בזה לא באים ככה חבר'ה, זה ממש לא בסדר.

מרב מיכאלי: אני לא מבינה איך אתם באים לא מוכנים.

משה מזרחי: זה ממש לא בסדר.

משה מזרחי: יש פה נושא שמייחסים לו חשיבות כבירה, ויש למשטרה מה להגיד בזה, ויש לה גם מה להציג, והיא עושה לא מעט.

משה מזרחי: אי אפשר לבוא לגמגם פה.

יפעת קריב: בעיקר שהדיון התחיל ב-2007.

יפעת קריב: וכמו שנאמר, לפני שנה התכנס פה דיון מאוד סוער בדיוק בנושא הזה.

יפעת קריב: המשטרה הביאה תשובות, דיברה על יחידת הסייבר לפני שנה, הכול היה שם.

יפעת קריב: והופ, עברה שנה, כנסת חדשה כאילו כלום.

יפעת קריב: אנחנו אנשי מקצוע שהשתתפנו כבר אז בדיונים.

<ירון שטרן: היחידה תוכננה מבחינת תקנים, היא תקום, יהיו אנשים ויוקצו אנשים לטובת העניין הזה.

מרב מיכאלי: לא קיבלנו תשובות על כלום.

<ירון שטרן: אני רוצה לומר עוד דבר.

<ירון שטרן: כמובן, המשטרה תפקידה הוא בתחום האכפתי.

<ירון שטרן: היא עושה את הפעולות על מנת לאכוף, ברגע שיש לנו גם את הפעילות הזאת שאנחנו יוזמים בעצמנו, וגם כמובן מגיבים לפניות שמגיעות מהציבור.

<ירון שטרן: זה המקום להבהיר עוד פעם, שילדים שגולשים באינטרנט, כמו שאנחנו מדברים על זה שאנחנו לא נותנים לילדים קטנים להסתובב ברחובות, כי אנחנו יודעים שיש סכנות ברחובות, אז יש גם חובה על ההורים להעביר לילדים שיש כמובן - - -

מרב מיכאלי: תודה רבה לך בשלב הזה.

<אבי דוביצקי: אתם תוקפים את המשטרה, אבל המשטרה היא לא בהכרח הכתובת.

<אבי דוביצקי: אם נגיד אני לא הייתי עושה את זה, אז המשטרה היו מטפלים בתלונות שכבר אחרי מעשה.

<אבי דוביצקי: הפתרון פה, באמת, תסתכלו פה על המסך, זה פשוט החברות אינטרנט שנותנים את הבמה.

<אבי דוביצקי: אם היה מועדון - - - אז היו סוגרים אותה, זה הבעיה פה.

מיכל רוזין: זה לא כל כך פשוט.

מיכל רוזין: זה לא בואו נסגור וזהו, זה לא לגמרי כך.

<אבי דוביצקי: אפשר לעשות הגבלה, בטכנולוגיה היום אפשר לעשות הכול במדינת ישראל.

מיכל רוזין: אני רוצה להגיד לך שאני עשיתי הגבלה בבית שלי.

<אבי דוביצקי: לא, שהחברות יגבילו.

מיכל רוזין: כשאני מחפשת לקבל תוצאות של פגיעה מינית או אונס הוא חוסם אותי, אבל כשרוצים להיכנס לאתר פורנוגרפי אז זה פתוח, זה לא כזה פשוט.

<נעמה מנחמי: מיכל, זה אפילו בדברים קטנים.

<נעמה מנחמי: אתמול נכנסתי לצ'ט, ולא הצלחתי למצוא כפתור לדיווח על תוכן פוגעני, לא הצלחתי.

מרב מיכאלי: אין סתירה בין הדברים שאתה אומר לבין העבודה של המשטרה שהיא צריכה לעשות.

<אבי דוביצקי: זה המון עבודה, זה מטורף.

מרב מיכאלי: בסדר גמור, אתה יודע, מה לעשות, החיים יש בהם הרבה עבודה.

<יצחק קדמן: מדובר בתופעה שהיא מגיפה.

<יצחק קדמן: אנחנו בכלל לא יכולים להעלות על הדעת את ההיקפים.

<יצחק קדמן: ברור שכמו בכל דבר, המפתח הוא אכיפה.

<יצחק קדמן: אבל אני רוצה להגיד מלה שלא נאמרה פה.

<יצחק קדמן: מערך החקיקה הקיים בנושא עבירות מין איננו מתאים למציאות שהשתנתה.

<יצחק קדמן: היום רוב עבירות המין שמתבצעות באינטרנט הם מועמדים לדין על הטרדה מינית שהיא הקלה מבין עבירות המין, וזה לא נכון, אי אפשר להתייחס לזה כמו מישהו שסיפר סקסיסטית למישהו אחר.

<יצחק קדמן: מדובר פה על עבירות של ביצוע מעשים מגונים, וניסיון לאונס, ואונס, וצריך להתאים, אגב, זה לא אני אומר, יש פסק דין של ד"ר דפנה אבניאלי, מבית המשפט המחוזי, ולאחרונה גם של השופט עידו דרויאן מבית משפט השלום בתל אביב, שניהם אמרו למחוקק, ופה זה לא המשטרה - תתאימו את הנושא של עבירות מין בעולם המשתנה של הסייבר, זה לא יכול להיות שנשתמש בעבירות המין הקיימות וננסה להתאים אותם באופן מלאכותי לתופעה שהיא חדשה לגמרי.

פנינה תמנו: זה מבחינת חקיקה.

<אורנה היילינגר: אני מצטרפת למר קדמן.

<אורנה היילינגר: יחד עם זאת חשוב לומר, בעיניי, שורש הדבר הוא לא באכיפה, אלא בחינוך, אכיפה זה אחרי מעשה.

<אורנה היילינגר: 66% מההורים כלל לא מודעים למה שהילדים שלהם עושים ברשת בהגדרה.

<אורנה היילינגר: חלק גדול מהפעילות זה מתוך מודעות שהם הולכים על הקו החם של בין הסתכנות, זה משחק של רולטה רוסית, חלק גדול מהילדים.

<יצחק קדמן: העבריין פה זה לא ההורים ולא הילד, העבריין זה אלה שראיתם אותם פה.

פנינה תמנו: אבל זה לא נדבך אחד, צריך לעבוד בכמה חזיתות, זה ברור לכולנו.

<אורנה היילינגר: חסימה, זה הכול ונחמד.

<אורנה היילינגר: היום אנחנו בכלל נמצאים באופרה אחרת לגמרי.

<אורנה היילינגר: היום מרבית העבירות האלה נעשות בוואטס-אפ, מה תעשה אז?

<אבי דוביצקי: לא נכון מהצ'ט לוואטס-אפ.

פנינה תמנו: זה כל כך לא נכון לבוא ולהגיד חסימה, אני מבינה שאת מתנגדת לחסימת אתרי פורנו.

פנינה תמנו: את באה לייצג פה אג'נדה מסויימת.

<אורנה היילינגר: לא.

פנינה תמנו: סליחה, זה מה שעולה מדבריך, אם זה מה שיש לך להגיד בדיון כל כך חשוב - - -

<אורנה היילינגר: מה, חשבת שנהפוך את ה-ISP לשוטר במקום מערכות אחרות, זה פשוט - - -

פנינה תמנו: גברתי הרבה פדופילים משתמשים באתרי פורנו בשביל לכוון ילדים לראות חומרי תועבה בתוך האתרים הללו.

מרב מיכאלי: לסיום, חברת הכנסת לביא, בבקשה.

עליזה לביא: תודה גברתי היושבת ראש, הנושא הזה הוא נושא מורכב מאוד.

עליזה לביא: הרבה מאיתנו נרדמנו בשמירה, גם כמובן ההורים, ויש פה אינטרסים, כמו שאנחנו שומעים כאן.

עליזה לביא: לעולם, הבית הזה, המחוקק לא יקדים את השינויים הטכנולוגיים.

עליזה לביא: השינויים הטכנולוגיים רצים קדימה, ועלינו לחשוב ולשתף פעולה – המשטרה, ההורים, כן, צריך להחזיר את האחריות להורים גברתי, חייבים להחזיר את האחריות להורים, חייבים להחזיר את האחריות הביתה.

עליזה לביא: הורגלנו לחשוב שהאלימות ברחובות, אלימות מתוך חדרי הילדים, והורים לא מודעים, ומערכת החינוך לא מטפלת בזה, צריך לעשות סינרגיה לאורך כל הדרך.

עליזה לביא: אנחנו מטפלים בזה הרבה בוועדה לקידום מעמד האשה.

עליזה לביא: נמצאת פה חברת הכנסת קריב, שכבר העלתה חוק בעניין.

עליזה לביא: יהיו עוד חוקים, אתם תתחילו להתרגל לזה, לא תהיה ברירה.

עליזה לביא: כל האינטרסים הכלכליים הצרים ששמעתי ברמז עבה, מתמשך בדברייך אין להם מקום יותר.

עליזה לביא: אנחנו פה בשביל שזה לא יהיה, וגם בשביל שהמשטרה תתחיל להבין שהיא לא יכולה לעבוד בקצב של צב.

עליזה לביא: גם הוועדה לקידום מעמד האשה דיברנו על זה, פרסתם מידע.

עליזה לביא: והנה, אני שומעת תדהמה בקרב חברותיי והיושבת ראש לא מבינה בעצם איך לא הגעתם לכאן.

עליזה לביא: זה הילדים שלנו, זה הדור הבא שלנו.

עליזה לביא: אז אנחנו פה, אם לא תהיה ברירה ניתן ברירה, אבל אתם תצטרכו לאכוף את הדברים הללו.

<ליאת קליין: אני אגיד בקצרה ובמספר מלים.

<ליאת קליין: מעבר לתופעה המדאיגה ולקשיים שלנו באכיפה, כן התבשרנו פה היום על איזשהו שינוי שהולך להיות ברמת החוקרים.

<ליאת קליין: כן אני רוצה לסמן נקודה אחת קטנה שחשובה לנו בדרך, וזה ככה בהמשך להצעת החוק של חברת הכנסת קריב לראות בעבירות האלה כעבירות מין ולא רק עבירות מחשב.

<ליאת קליין: אלא שבתוך תהליך החשיבה יהיה עירנות לכל הנושא של זכויות נפגעי עבירה, והמעמד המיוחד של נפגעי עבירה.

<ליאת קליין: חוקרות וחוקרים, הכשרות, וכל הנושא הזה שבתוך עבודת המטה, לדבר הזה יהיה תשומת לב כי זה חשוב, לא רק שיהיו חוקרים, אלא גם שיהיו מוכשרים לטפל בסוג העבירות האלה מבחינת אותו ציבור של נפגעות ונפגעים שיבואו והתלוננו בדרך.

מרב מיכאלי: אדרבא ואדרבא.

מרב מיכאלי: חברות וחברים, אנחנו נקיים על זה דיון המשך מאוד בקרוב.

מרב מיכאלי: אנחנו מבקשות מהמשטרה, מבקשות מהמשרד לבטחון פנים, אנחנו נבקש מכולם בבקשה להתכונן בצורה יותר ספציפית.

מרב מיכאלי: דורית מבטיחה לקיים את זה בקרוב.

מרב מיכאלי: תודה רבה לכולם.

מרב מיכאלי: הישיבה נעולה.