ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 110, 2013-11-11 09:00

אבישי ברוורמן: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה הרביעית בהצעת חוק רישוי שירותים לרכב, התשע"ג-2013.

אבישי ברוורמן: אני מתנצל על האיחור.

אבישי ברוורמן: אנחנו כרגע בסעיף ההגדרות, הגענו לסעיף של סחר במוצרי תעבורה.

אבישי ברוורמן: נעשה סדר.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו סיימנו בהגדרת "מתווך" והוועדה הצביעה על ההגדרה.

<שרית זוכוביצקי-אור: "מתווך ביבוא רכב".

<איתי עצמון: בסוף הישיבה הקודמת שהתקיימה ב-15 באוקטובר התפתח דיון בנושא של הגדרת "סוכן מורשה" ומשרד התחבורה ביקש לבחון את ההגדרה שוב ולתת אולי מענה לטענות שנשמעו כאן לגבי אותה הגדרה.

<איתי עצמון: האם אתם מבקשים לדון בה ולאשר אותה, או לדלג עליה כרגע?

<אבנר פלור: אני מבקש לדלג עליה כי עדיין אנחנו לא מוכנים, עוד לא קיבלנו תשובות מהגורמים השונים.

אבישי ברוורמן: בסדר גמור.

אבישי ברוורמן: אנחנו עוברים ל- ”סחר במוצרי תעבורה".

<שמואל השמשוני: אם אפשר להעיר – בנושא המתווך.

<שמואל השמשוני: היושב ראש בעצמו אמר שצריך להכניס את הנושא של התיווך הכללי, לא רק מי שמייבא רכב, אלא גם מי שמתווך רכב בתוך הארץ.

<לאה ורון: לאיזה הגדרה אתה מעיר את ההערות שלך?

<שמואל השמשוני: להגדרת "המתווך", כשהמתווך הוא רק מתווך ביבוא רכב, והוא לא מגדיר מתווך בכלל, כשכל החוק תכליתו להגדיר את מקצועות הרכב בכלל.

<שמואל השמשוני: זאת אומרת, יהיה מצב שתיווך ביבוא רכב הוא בערך 500 מכוניות בשנה, כי יתר המכוניות שמיובאות הן לא בתיווך, ויתר השוק הוא סדר גודל של 600 אלף מכוניות בשנה.

<אורי דיגמי: אבל זה לא תיווך.

<אורי דיגמי: זה מכירה.

<שמואל השמשוני: עדיין, סדר הגודל של תיווך הוא הרבה יותר גדול ואין לו הגדרה.

<שרית זוכוביצקי-אור: קודם כל, על הגדרת "מתווך" הצבענו כבר.

אבישי ברוורמן: אבל השאלה המהותית -- -

<שרית זוכוביצקי-אור: אז בסעיף המהותי, בסעיף 56 יש את התנאים.

<שמואל השמשוני: אבל היושב ראש, אני מזכיר לכם – ביקש שיישבו ויגדירו, בכל נושא התיווך.

<אבנר פלור: אולי אני אעשה קצת סדר – מה שאמר שמואל השמשוני – הוא התייחס לשני דברים שונים.

<אבנר פלור: אנחנו, בחוק מתייחסים למתווך, בעיקר ליבוא רכב, ומה שהוא אמר עם ה- 700-600 אלף זה בעיקר העברת בעלויות בשנה, שישנן.

<אבנר פלור: אלה שני דברים שונים.

<אבנר פלור: את הנושא של ה- 700-600 אלף העברת הבעלות נסדיר במסגרת של הסוחרים שביקשת, בדיון הקודם, לכלול את זה.

<אבנר פלור: הנושא של מתווך זה משהו נפרד ושונה שנדון בו בהיבט המהותי בסעיף 56.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, נמשיך הלאה.

<שרית זוכוביצקי-אור: "סחר במוצרי תעבורה" – קניה של מוצרי תעבורה, מכירתם, שיווקם, הספקתם, הצגתם למכירה, מכירתם באמצעות אחר או הצגתם למכירה באמצעות אחר; שיווק רכב" - מכירה של רכב, הספקתו, שיווקו, הצגתו למכירה, מכירתו באמצעות אחר או הצגתו למכירה באמצעות אחר;

אבישי ברוורמן: הערת הבהרה?

<איתי עצמון: אני מבקש להתייחס לסיפה – מכירה באמצעות אחר או הצגה למכירה באמצעות אחר - כפי שנראה גם בהמשך החוק הרישיון אינו ניתן להעברה.

<איתי עצמון: הוא רישיון אישי שניתן לאדם או לגוף מסוים.

<איתי עצמון: השאלה - איך זה עולה בקנה אחד עם הסיפה בשתי ההגדרות האלה.

<איתי עצמון: האם אותו אחר צריך לקבל רישיון?

<שרית זוכוביצקי-אור: לא.

<יערה למברגר: אולי אפשר להוריד את הסיפה?

<איתי עצמון: אני אסביר – סחר במוצרי תעבורה ושיווק רכב הן פעולות שטעונות רישוי לפי החוק המוצע.

<איתי עצמון: השאלה האם אותו אחר, כי כתוב – "...

<איתי עצמון: מכירתם באמצעות אחר או הצגתם למכירה באמצעות אחר", כפעולות שבאות בגדר סחר או שיווק.

<איתי עצמון: האם אותו אחר צריך לקבל גם רישיון?

<שרית זוכוביצקי-אור: מי שעושה את הפעולות ייקח אחריות, גם אם הוא מכר באמצעות אחר.

<שרית זוכוביצקי-אור: עדיין הוא לוקח את מלוא האחריות.

<איתי עצמון: הכוונה כשלוח?

<קריאות: כן.

<קריאה: מטעמו.

<איתי עצמון: אז צריך, אולי, להוסיף "מטעמו".

<איתי עצמון: אחר מטעמו.

<איתי עצמון: אז נוסיף בשתי ההגדרות.

אבישי ברוורמן: בסדר.

אבישי ברוורמן: יש טעם בנושא הזה.

אבישי ברוורמן: עוד הערות לסעיף הזה?

<אינגריד הר אבן: אני מאיגוד המוסכים.

<אינגריד הר אבן: בסיפת הדיון הקודם כבודו הורה למשרד התחבורה להכליל בחוק הסדרה של רישוי של סוחרי רכב של רכב משומש.

<אינגריד הר אבן: למיטב הבנתי זה לא נעשה, לא קיבלנו שום נוסח של העניין הזה.

<אינגריד הר אבן: אני מאד מבקשת שהוועדה תתייחס לזה.

<אינגריד הר אבן: בהמשך לכך, בהגדרת "שיווק רכב" לא כתוב אם זה רכב חדש או כל רכב, כאשר בהמשך ההגדרות יש הבחנה בין רכב חדש לרכב סתם, במירכאות.

<אינגריד הר אבן: אז שני הדברים קשורים אחד לשני.

<אינגריד הר אבן: צריך לעשות הסדרה גם של סחר ברכב משומש.

<יורם בונן: הערה טכנית.

<יורם בונן: בשתי ההגדרות חסר, לדעתי, אלמנט של דרך עיסוק, כי למשל, בהגדרה של "שיווק רכב", כתוב "מכירה של רכב", אז אם אדם מוכר את הרכב הפרטי שלו, לכאורה, על פי הנוסח הזה, זה גם נכנס.

<יורם בונן: אז זה לשיקול משרד התחבורה.

<אבנר פלור: אני אענה לגבי השאלה הראשונה, לגבי הנושא של הסדרת סוחרים.

<אבנר פלור: כפי שהורית בדיון הקודם, אנחנו בשלבים של הכנת דרישות לנושא של סוחרים ונגיע, אני מקווה, לישיבות הבאות עם איזושהי הסדרה, עם מסגרת מסוימת, ונעשה את זה בתיאום ובשיתוף עם הגורמים – גם איגוד המוסכים וגם איגוד הסוחרים פה.

<אבנר פלור: נעשה את זה בשיתוף.

אבישי ברוורמן: תקבלו את זה לפני כן, זה יהיה בשיתוף.

אבישי ברוורמן: תודה רבה על ההערה.

<שרית זוכוביצקי-אור: להערה השניה - ההגדרה הזו לא מתייחסת, היא הגדרה כללית.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם אנחנו נרצה להגיד שמי שמשווק רכב חדש יחולו עליו הכללים זה יחול בסעיף המהותי, אבל ההגדרה הזו היא הגדרה כללית.

<איתי עצמון: את רוצה להתייחס למה אתם רוצים לקבוע בסעיף המהותי, אם כבר השאלה עלתה לגבי שיווק רכב?

<שרית זוכוביצקי-אור: אז קודם כל, זה יכול להיות הגדרה רלבנטית להסדרת הסוחרים.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, מבחינתנו הם משווקים רכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם אנחנו נקבע איזה מנגנון שיחול על מי שמשווק רכב משומש, אז עדיין זה שיווק רכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: כלומר, ההגדרה היא הגדרה כללית שיכולה לבוא לידי ביטוי במספר אלמנטים.

<שרית זוכוביצקי-אור: לגבי שיווק של רכב חדש – זה היבואנים.

<איתי עצמון: ואדם פרטי שמוכר רכב?

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא לא משווק.

<שרית זוכוביצקי-אור: אבל על אדם פרטי לא תחול חובת הרישיון כי חובת הרישיון לא חלה מכוח הסעיף הזה.

<איתי עצמון: אין לכם כוונה, מן הסתם, להחיל את זה על - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: לא.

<שרית זוכוביצקי-אור: אין כוונה.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: אושר.

אבישי ברוורמן: אני מבקש להמשיך ב "עוסק".

<שרית זוכוביצקי-אור: "עוסק" - כהגדרתו בחוק מס ערך מוסף, התשל"ו-1975 ; "עניין אישי" - לרבות עניין אישי של קרובו או של גוף שהוא או קרוב שלו הם בעלי שליטה בו; "קניית רכב מיבואן ומכירתו דרך עיסוק" - קניית רכב מיבואן רכב ישיר או מיבואן רכב עקיף ומכירתו דרך עיסוק;

אבישי ברוורמן: אולי תעצרי ותסבירי.

<שרית זוכוביצקי-אור: טוב, "עוסק" זה כהגדרתו בחוק מס ערך מוסף, ואקרא את ההגדרה: "עוסק" – מי שמוכר נכס, או נותן שירות במהלך עסקיו ובלבד שאינו מלכ"ר, או מוסד כספי, וכן מי שעושה עסקת אקראי" – זו ההגדרה של "עוסק".

<שרית זוכוביצקי-אור: עניין אישי זה דבר שרלבנטי לחברות בוועדת המשמעת, שמתייחסת לבית הדין המשמעתי של השמאים.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם אתה חבר בוועדת המשמעת ויש לך קשר למתדיין, אז אתה צריך להצהיר, ואפשר לפסול אותך, יש פרוצדורה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה משמש את הסעיף הזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: קניית רכב מיבואן ומכירתו דרך עיסוק - זה עיסוק מוסדר, חדש, על פי החוק הזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: כדי לעסוק בזה צריך רישיון.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה מתייחס לפרק מהותי.

אבישי ברוורמן: אם אין הערה – נאשר ונמשיך.

<שרית זוכוביצקי-אור: "קרוב" – בן זוג, הורה, הורה הורה, אח או אחות, צאצא, צאצא של בן זוג ובני זוגם של כל אחד מאלה או אדם אחר הסמוך על שולחנו של האדם, וכן שותף, מעביד או עובד של האדם; "רישיון" - רישיון למתן שירות רכב או רישיון לעיסוק במקצוע בענף הרכב שניתנו לפי חוק זה; "רישיון יבוא" – רישיון יבוא, אישור יבוא או עמידה בתנאים לפי פקודת היבוא והיצוא [נוסח חדש], התשל"ט-1979 (להלן – פקודת היבוא והיצוא); "רישיון רכב" - כמשמעותו בסעיף 2 לפקודת התעבורה ; "רכב", "רכב מנועי" ו-"רשות הרישוי" – כהגדרתם בפקודת התעבורה;"

אבישי ברוורמן: יש הערות?

<איתי עצמון: יש לי שאלה לגבי הגדרת "רכב", שהיא הגדרה מאד מאד רחבה שמופיעה בפקודת התעבורה.

<איתי עצמון: השאלה היא איך אתם מתכוונים להתייחס להגדרה המאד רחבה הזו בהמשך, בסעיפים המהותיים, כי יש כאן כל מיני חובות רישוי שאני מניח שלא אמורות לחול על כל סוג רכב שהוא – מנועי, לא מנועי.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון.

<שרית זוכוביצקי-אור: ההגדרה הזו רחבה משום שהיא באופן כללי צריכה לכלול את כל סוגי השירותים - אם אנחנו מדברם על תיקון רכב, שזו פעולה בפיקוח, ואם אנחנו מדברים על מכירת רכב ושיווק רכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה, אנחנו כן נזקקים להגדרה רחבה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אתה צודק שלקר

<שרית זוכוביצקי-אור: את הפרקים המהותיים אנחנו הבנו שיכול להיות שיהיו סוגי רכב ספציפיים שלא נכון להחיל עליהם את אותם התנאים שרלבנטיים לכלי רכב אחרים.

<שרית זוכוביצקי-אור: מה שנעשה – בסעיפים המהותיים אנחנו נחריג את סוג הרכב הספציפי, משום שההגדרה הכללית כן צריכה.

<שרית זוכוביצקי-אור: הכלל הוא שצריך לחול על כל סוגי הרכב, ואם אנחנו נחשוב שצריך להחריג, נחריג אותו בסעיף המהותי.

אבישי ברוורמן: אם אין הערה – אז נעלה להצבעה את הסעיפים האלה.

חנא סוייד: אני רוצה לשאול לגבי המעמד של רכבים חשמליים, שהשימוש בהם הולך ומתגבר - עגלות הגולף, מה שנקרא.

חנא סוייד: אם תבוא ליישובים כמו היישוב שלי, המספרים שם הם לא בעשרות, אלא במאות.

חנא סוייד: זה בעיקר לשימוש זקנים, אבל אני רואה בהרבה מקרים ילדים בגיל 10 שנוהגים בהם ברחובות הראשיים.

חנא סוייד: מה המעמד שלהם?

חנא סוייד: האם יש מישהו ששם לב לזה?

חנא סוייד: אני צופה שיש שם, בתחום הזה - - -

אבישי ברוורמן: לאקונה מסוימת.

<יערה למברגר: זה בעצם קשור לפקודת התעבורה וחובת רישוי ורישום.

<יערה למברגר: אנחנו, פה, מסדירים את השירותים ואת העיסוקים.

<יערה למברגר: אם מדברים על חובת רישיון נהיגה ורישוי של רכב – זה נגזר מפקודת התעבורה.

חנא סוייד: אתם מכירים את - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: כן.

<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה, זה סוג של רכב מנועי, משום שההגדרה של רכב מנועי היא – רכב שנע בכוח מכני, בכל צורה שהיא.

<שרית זוכוביצקי-אור: בתקנות התעבורה מגדירים סוגים שונים של כלי רכב ובשנים האחרונות הגדרנו סוגים כמו הקלנועית, כמו הרכינוע, והתייחסנו אליהם באופן ספציפי.

<שרית זוכוביצקי-אור: הגדרנו את הצורה שלהם וקבענו כללים.

<שרית זוכוביצקי-אור: אחד – לגבי רישיון הרכב, אם צריך או לא צריך, ומה הם התנאים, רישיון הנהיגה – צריך או לא צריך, ומה התנאים שצריך כדי לנהוג בהם.

<שרית זוכוביצקי-אור: לפעמים סברנו שלא צריך רישיון נהיגה אבל צריך גיל מינימאלי או בקיאות בהפעלה, וכו', והסדרת התנועה, כי כשאנחנו מסדירים רכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: כשאנחנו מסדירים רכב אנחנו מסדירים גם איפה הוא ינוע.

<שרית זוכוביצקי-אור: שלושת האלמנטים האלה אנחנו צריכים להסדיר בתקנות התעבורה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אבל זה לא מוסדר פה, שפה מדובר על מכירה, על תיקון - - -

חנא סוייד: את יכולה להגיד על זה מילה – יש איזה חוק שמסדיר את העניין?

<שרית זוכוביצקי-אור: כן, כן.

<שרית זוכוביצקי-אור: תקנות התעבורה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה מוסדר.

חנא סוייד: אוכפים אותו?

<יערה למברגר: האכיפה היא שאלה נפרדת.

<יערה למברגר: מבחינת פקודת התעבורה - - -

אבישי ברוורמן: מה שמעלה חבר הכנסת סוויד, ואני אומר פה, גם לפרוטוקול - הגיע הזמן לברר כבר מה נעשה עם האופניים החשמליות – אני מתגורר בתל אביב, ומסביבי יש בלי סוף אופניים חשמליות.

אבישי ברוורמן: האם הסדרתם את זה?

אבישי ברוורמן: אני לא יודע מי אחראי בנושא, אני מבקש שבמקביל לכך שאנחנו עוסקים בנושא הזה, שיביאו לי הסדר, כי הסיפור עם האופניים החשמליות מתחיל להיות סיפור, תופעה.

אבישי ברוורמן: אני מבקש הסדר.

<שרית זוכוביצקי-אור: כבר התחלנו לכתוב הסדר כזה והקושי הוא דווקא מתחום התקינה.

<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה, היה הסדר שנקבע כהוראת שעה, בגלל ההפניה לתקן הבינלאומי.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה יצר בעיות בתחום הפרת זכויות היוצרים.

<שרית זוכוביצקי-אור: ההסדר התחבורתי הוא כתוב, אבל אנחנו צריכים לכלול בו הפניות לתקן באופן שלא יפגע בזכויות היוצרים.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו עובדים על זה.

אבישי ברוורמן: אני חרד להיבט הבטיחותי, לפגיעה בהולכי הרגל.

אבישי ברוורמן: אז אני מבקש לקבל את זה בימים אלה, כדי שנסדיר את זה, כי הנושא הבטיחותי פה הוא בחשיבות עליונה.

אבישי ברוורמן: אם כך, אני מצפה.

אבישי ברוורמן: אז – אנחנו מאשרים.

אבישי ברוורמן: הלאה.

<שרית זוכוביצקי-אור: "רכב חדש" – רכב שטרם נרשם לראשונה לתנועה בדרכים בישראל או במדינת חוץ; "רכב שנרשם על שם סוכן מורשה" - רכב אשר נרשם לראשונה לתנועה בדרכים במדינת חוץ על שם סוכן מורשה וטרם חלפו 30 ימים בין מועד הרישום האמור לבין מועד השטת הרכב לישראל הרשום בשטר המטען; "שירות רכב" – אחד מאלה: (1) ייצור רכב בישראל ושיווקו; (2) יבוא רכב ושיווקו; (3) קניית רכב מיבואן ומכירתו דרך עיסוק; (4) ייצור מוצר תעבורה בישראל; (5) סחר במוצר תעבורה; (6) הפעלת מוסך או מוסך נייד;"

<איתי עצמון: אם אפשר להסביר את התוספת בפסקאות (1) ו- (4) – ייצור רכב בישראל, ייצור מוצר תעבורה בישראל.

<איתי עצמון: מדוע מצאתם לנכון להבהיר כאן שמדובר על פעולות שנעשות בישראל?

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מפקחים על פעילות שמבוצעת בישראל.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו גם רצינו לעצור, כיוון שאנחנו מדברים פה במסגרת החוק על יצרנים בחו"ל, זאת אומרת, ההתקשרות של יבואנים, כשאנחנו מסדירים סחר במוצרי תעבורה, או יבואני הרכב מתקשרים עם יצרנים בחו"ל.

<שרית זוכוביצקי-אור: בעיקרון, הדין הוא - - יש תחולה טריטוריאלית לחוק.

<שרית זוכוביצקי-אור: אבל כיוון שאנחנו משתמשים במונחים "יצרן רכב במדינת חוץ" ו "יצרני מוצרי תעבורה", חשבנו, לצרכי הבהרה - -

<רונן לוי: שאלה: רכב שנרשם על שם סוכן מורשה, זה רכב חדש?

<אבנר פלור: מבחינת ההגדרה שפה – לא.

<אבנר פלור: רכב שנרשם על שם סוכן מורשה.

<אבנר פלור: שתי הגדרות שונות.

<שרית זוכוביצקי-אור: כהגדרתו בחוק הוא לא נחשב רכב חדש.

<רונן לוי: מבחינת הצרכן - מה הצרכן קונה?

<אבנר פלור: הוא קונה רכב עם אפס קילומטרים, שהוא רשום על שם הסוכן בחו"ל.

<אבנר פלור: אבל לא נרשום את זה - - -במסגרת הרישיון לא יהיה רשום לו שהוא נרשם על שם הסוכן המורשה.

<אבנר פלור: הוא יירשם כיד ראשונה.

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא לא חדש כמשמעותו בחוק, שים לב.

<שרית זוכוביצקי-אור: יש פער בין ההגדרה המשפטית להגדרה המסחרית.

<שמואל השמשוני: כל הנושא של הגדרה בין רכב חדש לרכב, בהגדרות של האיחוד האירופי, כשהם הגדירו את הדברים שלהם, הוא נועד לדבר אחד – כאשר רכב חדש עולה על הכביש זה כמו ילד חדש, כלומר, צריך לרשום אותו, צריך לראות מאיזה כיוון הוא הגיע, ולדאוג לאחריות שלו ולכל הדברים מסביב.

<שמואל השמשוני: רכב משומש – כבר יש לו, הוא כבר נולד, אין פה בעיה.

<שמואל השמשוני: אני חושב שבחוק צריך להגדיר בין רכב חדש לבין רכב שכבר נמצא, יש לו זהות, יש לו מספר והוא - - -

אבישי ברוורמן: צריך להבדיל משום ש - ?

<שמואל השמשוני: מכיוון שכל ההגדרה פה היא לדאוג לציבור, שהציבור יקבל רכב שיש לו אבא ואמא.

<שמואל השמשוני: אבל רכב שכבר יש לו אבא ואמא, לא צריך לתת לו הורים מאמצים, אלא צריך לדאוג שיהיה לו - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: נקודת הייחוס היא רישום הרכב במדינת ישראל.

<שרית זוכוביצקי-אור: רכב חדש מבחינתו הוא רכב שלא נרשם פה.

<שרית זוכוביצקי-אור: יש פה, ההגדרה של רכב שנרשם על שם סוכן מורשה, אם תשימו לב, מבחינה טכנית – אנחנו גילינו שיש חסם משום שיש מדיניות במדינות חוץ לא לשחרר רכב אלא אם כן הוא נרשם שם.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא רצינו שזה ישמש כחסם, ולכן אפשרנו, למעשה, יבוא רכב שנרשם בחוץ לארץ על שם סוכן מורשה.

<שרית זוכוביצקי-אור: שימו לב שיש מגבלה נוספת, וזה – לא חלפו 30 ימים - זאת אומרת, רכב שבעצם התנאים הנוספים בעצם מגבילים את השימוש בו.

אבישי ברוורמן: כהרגלך – ואני מעריך אותך את מתחילה להלאות אותנו בפרטים.

אבישי ברוורמן: שאלו אותך פה על ילד חדש וילד שלא צריך אימוץ.

<לאה ורון: האם יש צורך להגדרה ברכב משומש.

<אבנר פלור: לא.

<אבנר פלור: אין צורך להגדרה, וכל מה שהעלית בהיבט של השירות, האחריות והכל – נדון בו בסעיפים הבאים.

<שמואל השמשוני: שהדברים האלה יעמדו גם מול ההסכמים הבינלאומיים שאנחנו חתומים עליהם ומתחייבים להעמיד אותם - - -

<אבנר פלור: כשנגיע לסעיפים המהותיים נבחן מול מה שאתה אומר.

<אבנר פלור: אני לא יודע, זה משהו כללי.

<יעקב אנוך: למען הסדר ולמען הידע של הוועדה – רכב שנרשם לתנועה בחו"ל, על פי התקנות בחו"ל נקרא "רכב משומש" לכל דבר ועניין.

<יעקב אנוך: הניסיון פה להציג אותו כחדש חוטא לכל מה שנקבע בקהילה האירופית, זה דבר אחד.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת, אתה מחזק את ההערה של מר השמשוני.

<יעקב אנוך: בוודאי.

<יעקב אנוך: דבר שני שרציתי להעיר – הסיבה שאמרה עורכת הדין זוכוביצקי לגבי הסיבות שצריך לרשום את הרכב כי לא נותנים להוציא אותו מחו"ל, גם היא לא מדויקת.

<יעקב אנוך: אני אעמיד את הדברים על דיוקם – מאחר ולכל סוכן בחו"ל, בכל מקום, יש טריטוריה, ואסור לו למכור מחוץ לטריטוריה, הוא לא יכול למכור את הרכב ליצוא.

<יעקב אנוך: כדי להתגבר על הבעיה הזו, כי משרד התחבורה רוצה שיהיה יבוא, במסגרת הגברת התחרותיות, וזה בסדר גמור, אבל צריך להבין שזה איזשהו תרגיל, במירכאות, כדי להתגבר על הנושא של החוזים שעליהם חתומים הסוכנים בארצות חו"ל.

<יעקב אנוך: למעשה, כל סוכן בארצות חו"ל, אסור לו לייצא מכוניות.

<יעקב אנוך: בשביל להתגבר על בעיית יצוא המכוניות, שיהיה מקור למכוניות, אז משרד התחבורה הכניס את הנושא של הרישום על שם הסוכן, אבל צריך להבין שהרכב, על פי כל אמת מידה משפטית, הוא רכב משומש.

<יעקב אנוך: צריך ליידע את הצרכן בזה, כי צרכן שקונה במסגרת גילוי נאות, צריך לדעת מה הוא קונה.

<יעקב אנוך: לא יעלה על הדעת שהוא יקנה משהו שמעלימים - - -

אבישי ברוורמן: אז תבהיר לי את הנקודה .

אבישי ברוורמן: 30 יום – זה כבר רכב משומש?

<אבנר פלור: אני אבהיר.

<אבנר פלור: אנחנו, מהבדיקה שבצענו, ראינו שיש מדינות מסוימות שלא ניתן לייבא מהן רכב אם הוא לא נרשם באותה מדינה, מכל מיני סיבות שלהם, מסיבות מיסויות כאלה ואחרות.

<אבנר פלור: אז נתנו את האופציה הזו של רישום רכב שנרשם בחו"ל, ונתנו את ה-30 יום האלה, בעצם זאת המטרה, שהרכב רק נרשם להוצאתו החוצה.

אבישי ברוורמן: 30 יום זה עדיין חדש.

<אבנר פלור: מבחינתי הרכב הזה הוא רכב חדש, הוא אפס קילומטרים.

<אבנר פלור: מה שכן – עשינו אבחנה בין רכב חדש חדש לבין רכב שנרשם על שם הסוכן המורשה.

<אבנר פלור: אלה שתי הגדרות שונות.

<אהוד שניידר: שתי הערות.

<אהוד שניידר: אחת, ההגדרה של רכב שנרשם על שם סוכן מורשה ואנחנו שומעים ממר פלור שהכוונה היא לרכב חדש, למעשה, סותרת את ההגדרה שלפני זה, מפני שלפני זה כתוב "רכב חדש- רכב שטרם נרשם לראשונה לתנועה בדרכים בישראל, או במדינת חוץ.

<אהוד שניידר: עכשיו, כשאנחנו עוברים להגדרה שאחרי זה, "רכב שנרשם על שם סוכן מורשה", אנחנו שומעים ממר פלור שבעצם מדובר ברכב חדש, אז זה לא מתיישב עם ההגדרה שהרכב הזה כבר נרשם במדינת חוץ, ולכן הוא לא יכול להיות רכב חדש.

<אהוד שניידר: הערה שניה – שאם אכן הכוונה היא לרכב חדש שרק מטעמים של מדינת החוץ הוא נרשם על שם אותו סוכן, אז לפחות שייאמר פה שמדובר על רכב עם אפס קילומטרים, מפני שזה לא נאמר.

<אהוד שניידר: אומר מר פלור- אני מתכוון לרכב עם אפס קילומטרים?

<אהוד שניידר: שייאמר שזה רכב עם אפס קילומטר.

<אהוד שניידר: ההערה הבאה – כשנגיע להגדרה של תיאור רכב, עוד שני משפטים, גם שם צריך לציין את העובדות האלה, לפחות שרוכש הרכב יידע מה התהליך שעבר בחו"ל על הרכב הזה.

אבישי ברוורמן: אז בעצם, מה שאתה אומר – לפרט שזה אפס קילומטר.

אבישי ברוורמן: אם זה אפס – זה אפס, אפילו אם זה 30 יום - - - עורכת הדין למברגר – רצית להסביר לנו איך פותרים את הסוגיה הזו?

אבישי ברוורמן: מה זה משומש, מה זה חדש,

חנא סוייד: ומה המשמעויות של זה אחר כך, מבחינת מיסוי, למשל - - -

<אבנר פלור: אני אגיד – היום יש גם רכבים שנמכרים ללקוחות הפרטיים כחדשים, מהיבואנים, שלא מאפס קילומטרים - עם 20-30 ק"מ.

<אבנר פלור: אז מה נעשה במקרה כזה?

<אבנר פלור: מה נגיד, שהוא משומש?

<אבנר פלור: לכן, אדוני היושב ראש, קודם כל אנחנו בסעיף ההגדרות.

<אבנר פלור: אם יש דברים מהותיים – בסעיפים נוכל לחשוב עליהם.

<אבנר פלור: לדעתי פה יש את ההבחנה, וכנראה שעורך הדין שניידר אולי לא שמע את מה שאמרתי בסוף.

<אבנר פלור: אמרתי שלמרות כל מה שאמרתי, במסגרת ההגדרות ישנה הגדרה לרכב חדש, וישנה הגדרה לרכב שנרשם על שם הסוכן המורשה.

אבישי ברוורמן: אז מה שאני מציע זה כך: ברור לנו שהכוונה היא לרכב של אפס, 20, 30 קילומטר – זה סדר הגודל.

אבישי ברוורמן: כדי לחדד את זה, נתקדם לסעיפים האחרים ונגדיר את זה בצורה יותר מפורטת.

<שרית זוכוביצקי-אור: יש לזה כבר התייחסות בסעיף 29.

חנא סוייד: לכן אני מבקש שכאשר ניכנס לזה מאוחר יותר, תהיה לנו את האפשרות הרטרואקטיבית לחזור לעניין ההגדרה.

אבישי ברוורמן: אז נשאיר את זה פתוח.

<אבנר פלור: אבל למה?

<איתי עצמון: אני אומר – אולי כדאי שתסבירו, מכיוון שאנחנו בסעיף ההגדרות, מה השימוש שנעשה בהגדרות האלה בסעיפים המהותיים, כדי שתהיה לוועדה את כל התמונה, ואז נדע אם ראוי לאשר את ההגדרות האלה בשלב הזה, או להמתין כאשר נדון בסעיפים המהותיים.

<רונן לוי: אם ככה, אם הולכים לפי הדרך של עורך הדין שניידר, אז מה איכפת לנו על שם מי רשום הרכב, אם הוא אפס קילומטר?

אבישי ברוורמן: אני רק רוצה להודיע לכם שכרגע ועדת הכנסת אישרה סוף סוף, אחרי חודשים, אבל מוטב מאוחר מאשר לעולם לא, שוועדה משותפת לוועדת הכלכלה והכספים, בראשותי, תדון בנושא יוקר המחיה.

אבישי ברוורמן: זה לא קשור לנושא הזה.

<לאה ורון: אבל קשור לכל אזרחי מדינת ישראל.

<רונן לוי: שאלתי את אבנר פלור – אם זה כבר ככה, אם זה הולך לפי אפס, מה זה עניין של המדינה על שם מי רשום הרכב במדינת חו"ל?

<אבנר פלור: אז שוב אני אומר – שבעצם צריכים להבין מה היתה הסיבה מבחינת ההגדרה של הסעיף הזה.

<אבנר פלור: היה איזשהו חסם שממדינות מסוימות לא ניתן לייבא רכב, אם הוא לא נרשם באותה מדינה.

<אבנר פלור: רצינו לפתוח את החסם הזה, ליבואן העקיף.

<אבנר פלור: פתחנו את החסם הזה, ובהתאם לשאלות שלך ובכלל לשאלות שפה, בסעיף המהותי, סעיף 29 שאני רוצה לקרוא, כתוב כך: "29.

<אבנר פלור: בסעיף 8(ב)-רכב שנרשם על שם סוכן מורשה שטרם חלפו 12 חודשים ממועד ייצורו ומספר הק"מ שהרכב נסע, כפי שמופיע במד הנסועה ברכב, אינו עולה על המספר שקבע השר".

<אבנר פלור: זה – לכל השאלות שנשאלו לגבי הקילומטרים.

<אבנר פלור: נקבע את זה, וזה כתוב בסעיף המהותי.

אבישי ברוורמן: אז בסעיף המהותי אנחנו נחליט אם זה 30 או 40 או לפי דעת כל המומחים.

<רונן לוי: אבל למה זה עניין של סוכן מורשה?

<יערה למברגר: זה לא פוגע בהגדרה, היא רחבה מספיק.

<קריאות: - - -

אבישי ברוורמן: אני שואל עכשיו שאלה פשוטה: יש לנו שתי אפשרויות.

אבישי ברוורמן: אפשרות אחת, לדלג, ולחזור.

אבישי ברוורמן: האם יש מישהו שזה יפריע לו אם נאשר את זה עכשיו ונחזור לנושא הפרטני בסעיפים האחרים?

אבישי ברוורמן: יש לזה משמעות?

אבישי ברוורמן: אנחנו ננסה לסגור הגדרה מדויקת שהשימוש במשומש וחדש יהיה באמת חדש, אפילו אם זה 20,30.

אבישי ברוורמן: יש מישהו שזה מפריע לו אם נאשר את זה עכשיו?

חנא סוייד: אז למה לאשר אם נחזור לזה?

<שרית זוכוביצקי-אור: כי אין צורך לדלג את זה.

<שרית זוכוביצקי-אור: באמת, ההגדרה היא כשלעצמה.

<שרית זוכוביצקי-אור: יש סעיף מהותי.

<שרית זוכוביצקי-אור: חבל, במקרה הזה אין צורך.

אבישי ברוורמן: אני מאשר את זה, אם כך, ואם נראה בדיון הפרטני שיש פה בעיה אז יהיה דיון מחדש, ואני אפתח את זה.

אבישי ברוורמן: אם כך אנחנו מאשרים - - -

<איתי עצמון: את הגדרות "רכב חדש", "רכב שנרשם על שם סוכן מורשה" ו "שירות רכב".

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מבקשים לדלג על "שמאות רכב" ועל "שמאי רכב" ומבקשים לדון בזה בפרק המהותי.

אבישי ברוורמן: נמשיך בקריאה.

<שרית זוכוביצקי-אור: "השר" – שר התחבורה, התשתיות הלאומיות והבטיחות בדרכים; "תוצר" – כל כלי הרכב שמייצר יצרן תחת שם משותף שהוא קבע, המתועד במסמכי התקינה של הרכב וברישיון הרכב; "תיאור" – תיאור בכתב, בעל פה, בציור או בדרך אחרת הנהוגה במסחר, שיש בו הודעה, במישרין או בעקיפין, בדבר אחד הפרטים שלהלן: (1) לעניין רכב או מוצר תעבורה – (א) כמות, משקל ומידות; (ב) ארץ הייצור ושם היצרן; (ג) הסמל המסחרי של היצרן; (ד) חומרים או מרכיבים; (ה) איכות, סבילות, עמידות או תכונות אחרות; (ו) פגמים בו; (ז) מטרת השימוש בו; (ח) התאמה לרכב של מוצר תעבורה; (ט) בדיקות ותוצאות; (י) אחריות לתקינות ותקופת האחריות; (יא) שירותי התיקונים והתחזוקה שיינתנו לרכב או למוצר התעבורה ואחריות למתן שירותים אלה, תקופתם ומחירם; (יב) מחיר לרבות הנחות מהמחיר; (יג) פרטים על תשלומים עבור הרכב ותנאי אשראי; (יד) מועד ייצור; (טו) מספר קטלוגי של היצרן ; (2) לעניין שירות – (א) תוכן השירות והיקפו; (ב) טיבו, רמתו ותכליתו של השירות; (ג) דרך מתן השירות, משכו ותנאיו; (ד) אחריות לתקינות החלקים או המכללים שטופלו במסגרת השירות, תקופת האחריות על הפעולות שבוצעו במסגרת השירות, תנאי האחריות ושינויים שיחולו בתנאי האחריות במהלך תקופת האחריות; (ה) מחיר השירות, לרבות הנחות מהמחיר;

אבישי ברוורמן: הערות לסעיפים?

<אהוד שניידר: להגדרת "תיאור" - אנחנו בדעה שצריך להוסיף את אותו נתון שדיברנו עליו קודם, מועד רישום לראשונה של הרכב במדינת החוץ ושל סוכן מורשה, ו/או לתנועה במדינת חוץ.

<אהוד שניידר: אני חושב שראוי שלקוח יידע, כשהוא קונה את הרכב, יהיה לו גם את המידע הזה מול עיניו, מטעמי שקיפות.

אבישי ברוורמן: יש בזה מן ההיגיון.

<אבנר פלור: מה ההגדרה?

<אבנר פלור: מה אתה מציע?

<אהוד שניידר: בסעיף (טז) חדש, מועד רישום לראשונה על שם סוכן מורשה או לתנועה במדינת חוץ.

<יערה למברגר: הסעיף בעצם מדבר על תיאור נכון.

<יערה למברגר: זה לא סעיף שאומר שחוה לתת פרטים.

<יערה למברגר: הוא אומר – אם אתה מתייחס לסעיף הזה, תתאר אותו באופן מדויק ואמין.

<שרית זוכוביצקי-אור: לכן אנחנו מסכימים.

אבישי ברוורמן: אוקיי, זה יוכנס.

<איתי עצמון: יש לי שאלה לגבי פסקה (1)(ה) - מה זה "או תכונות אחרות"?

<איתי עצמון: לפי מה שאני מבין גם חומרים, מרכיבים, גם התאמה לרכב של מוצר תעבורה זו גם התאמה.

<איתי עצמון: השאלה למה התכוונתם.

<יערה למברגר: אפשר להוריד את זה, זה היה פירוט יתר.

<איתי עצמון: ושאלה נוספת – בפסקה (2)(ד) נאמר – "אחריות לתיקון החלקים או המכללים".

<איתי עצמון: אם אינני טועה כתבתנו במקום אחר "מערכת חלקים" או מינוח אחר.

<שרית זוכוביצקי-אור: נתקן בהתאם.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכתוב "מערכת חלקים" במקום המילה "מכללים".

<זאב פרידמן: לגבי הסרת הביטוי "תכונות אחרות" – אני חושב שיש כאן איזה קונפליקט קטן בין ההגדרה של "תכונות אחרות" ובדיקות ותוצאות, כיוון שיש פריטים שחייבים לצרף אותם בהתאם לדין.

<זאב פרידמן: יש לנו בעיה, ואנחנו מכירים את הבעיה הצרכנית לגבי האמינות של אותם נתונים והמשמעות שלהם.

<זאב פרידמן: כמו, למשל, נתוני צריכת הדלק, שהיא בעצם נתון מסוים שהוא אולי בעצם מצד אחד תוצאת מעבדה, אבל מצד שני זו הגדרת יצרן שהיא אינה בדיקת מעבדה שאתה יכול לעמוד מאחוריה.

<זאב פרידמן: לכן כן חשובות התכונות האחרות שאותן מוסרים, בין על פי דין ובין שלא על פי דין.

<איתי עצמון: השאלה אם זה לא בא בגדר "בדיקות ותוצאות".

<זאב פרידמן: אז זו השאלה.

<זאב פרידמן: אם זה נעשה על פי בדיקות ותוצאות של מעבדה או שזו הגדרה של היצרן.

<זאב פרידמן: אני לא חושב שזה לא תכונה.

<איתי עצמון: השאלה למה זה לא בא בגדר "בדיקות ותוצאות" להבנתך.

<זאב פרידמן: אז תוסיף בתור סעיף סל, מה שהיה צריך לעשות, לפי עניות דעתי: "וכן כל מידע הניתן לפי כל דין", או משהו מהסוג הזה.

<איתי עצמון: או "הנדרש לפי כל דין"?

<יערה למברגר: זה מידע שצריך לתת אותו באופן מדויק.

<יערה למברגר: אני מוסיפה כאן משהו על פי הדין הקיים.

<יערה למברגר: אם יש מידע שחובה לתת אותו אני מניחה שחובה לתת אותו באופן אמין, לא?

<זאב פרידמן: ההסברים שלגביו, והמשמעות שלו - - -

אבישי ברוורמן: יש פתרון?

אבישי ברוורמן: תוסיפו איזו הערה - - -

<יערה למברגר: זה לא כפילות?

<יערה למברגר: אם היתה חובה בדין, כבר, אז חזקה שמקיימים אותה באופן אמין, לא?

<זאב פרידמן: יש הבדל בין להציג את החובה ובין החובה להציג את משמעותה.

<זאב פרידמן: אם מציבים סקאלה של צריכת דלק זה בסדר גמור, אבל לא כשאומרים שהאוטו הוא ירוק לסביבה, וזה לא בהכרח נכון.

אבישי ברוורמן: זה כל כך לא מהותי.

<איתי עצמון: אני אגיד דבר אחד – בסוף הצעת החוק החוק יש סעיף של שמירת דינים, כלומר – שהחוק המוצע בא להוסיף, אם אינני טועה, על הוראות הדין הקיים.

<איתי עצמון: השאלה אם אנחנו כותבים כאן "מידע שיש לפרט" או "יש למסור על פי דין" – האם יש בזה צורך לאור הוראות שמירת הדינים.

<יערה למברגר: לדעתי אין צורך, אבל אין התנגדות.

אבישי ברוורמן: רבותיי, אין צורך.

<יעקב אנוך: לגבי המילה "סבילות" – אני לא יודע מה זה "סבילות" של רכב.

<יעקב אנוך: אין לזה משמעות, לדעתי, וצריך להוריד את זה.

<אבנר פלור: אתה מציע שנוריד?

<אבנר פלור: אין בעיה.

אבישי ברוורמן: אז הורדנו את ה "סבילות" .

אבישי ברוורמן: אם כך, אישרנו, ואנחנו עוברים הלאה.

<שרית זוכוביצקי-אור: "תיווך ביבוא רכב" - ייעוץ, הדרכה ואיתור רכב, בתמורה בכסף או בשווה כסף, לשם התקשרות של צדדים בעסקה לקניית רכב במדינת חוץ וייבואו לישראל בייבוא אישי לפי סעיף 31;"

<שמואל השמשוני: זאת אומרת שיש תיווך ביבוא רכב ואין תיווך רכב.

<שמואל השמשוני: עוד פעם אנחנו מגדירים פה שני דברים שלא מצוין פה שאם אנחנו כבר מתווכחים ביבוא רכב, שהדברים האלה צריכים לעמוד לפי הסכמים שיש לנו עם מדינות חוץ.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מסדירים פה עיסוק ספציפי וזה עזרה ליבואנים האישיים לייבא רכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: הגענו לכלל מסקנה שהעוסקים בתחום הזה של סיוע לייבוא האישי - - הרי ניתן לייבא בשתי דרכים עיקריות – או אם אתה יבואן, או על ידי יבוא אישי ויש רשימה של חריגים שנגיע אליה, בסעיף המהותי.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו הגענו לכלל מסקנה שכדי לייבא רכב, זה דבר מורכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו לא רוצים לעצור את האפשרות לייבא באופן אישי רכב, אנחנו ערים לכך שלפעמים צריך סיוע.

<שרית זוכוביצקי-אור: המקצוע הזה של תיווך ביבוא רכב, שאין לו היום מענה, והוא תחום אפור היום, אנחנו חשבנו שכן צריך לתת לו מענה, אל"ף, כדי להבטיח שאלה שעוזרים לאדם פרטי שרוצה לייבא רכב יהיו בעלי מיומנות מינימאלית, ובי"ת – להגן עליהם.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה מדבר רק על יבוא.

<שרית זוכוביצקי-אור: המתווכחים האלה הם סוחרים.

<רפאל שחוח: אני נציג של חברה ואנחנו מייבאים רכבים ביבוא אישי לאנשים שמבקשים לייבא.

<רפאל שחוח: פה, למעשה, הם חוסמים אותנו כי אין פה הגדרה בכלל של נציג אלא יש פה רק מתווך, ייעוץ, הדרכה.

<רפאל שחוח: אין נציג.

<רפאל שחוח: דבר שני – אם אדם רוצה לייבא לבד הוא לוחץ באינטרנט ומביא את האוטו.

<רפאל שחוח: מה אתם צריכים מתווך, הסדרים,

<אבנר פלור: זו לא חובה.

<אבנר פלור: אתה לא חייב להביא באמצעות מתווך.

<אבנר פלור: אתה יכול להביא את זה גם באופן אישי, ובאינטרנט.

<אבנר פלור: מה שראינו בשנים האחרונות שכדי לייבא רכב ביבוא אישי מסתייעים בכל מיני מתווכחים או יועצים.

<רפאל שחוח: אין סוף לזה.

<רפאל שחוח: יש פה בארץ 600 אלף כלי רכב.

<רפאל שחוח: למה אתם לא עושים להם את זה?

<אבנר פלור: סליחה, אתם כל פעם מערבבים.

<אבנר פלור: אנחנו מדברים פה על יבוא בתיווך אישי מחו"ל.

<אבנר פלור: המספר שאתה מדבר עליו זה סוחרים.

<אבנר פלור: נסדיר את זה אבל לא כרגע.

<קריאות: - - -

אבישי ברוורמן: אני הייתי מציע – מר השמשוני, תן לנו דוגמה אחת, ספציפית, שההבנה והחשיבה של אבנר פלור ושל שרית זוכוביצקי פוגעת במשהו.

<שמואל השמשוני: אתן דוגמה.

<שמואל השמשוני: אם היום אני רוצה לקנות רכב מסוים, לא בתור סוחר אלא בתור בן אדם פרטי.

<שמואל השמשוני: יש לי אפשרות לנסוע לתל אביב ולקנות.

<שמואל השמשוני: פיאט 600.

<שמואל השמשוני: קניתי את האוטו.

<שמואל השמשוני: אם אני רוצה לקנות את האוטו הזה בבריסל אני צריך לעבור ויה דולורוזה שאי אפשר לתאר אותה בכלל.

<שמואל השמשוני: זאת אומרת, האפשרות לקנות רכב פה, בארץ – יכולים לעשות מה שרוצים.

<שמואל השמשוני: למכור לי אוטו פגוע, משרד התחבורה לא מגן עלי.

<שמואל השמשוני: כשאני קונה אוטו בחו"ל, אז כשהוא מגיע לארץ עושים לו בדיקה שנקראת 309- כאילו שהרכב עבר תאונה.

אבישי ברוורמן: מה הנקודה?

אבישי ברוורמן: אתה אומר שאם אתה בתוך הארץ אין בקרה, אבל בחו"ל הבקרה מוגזמת.

<שמואל השמשוני: שבחו"ל, הכמות של היבוא היא מזערית אך החסמים הם אדירים ומונעים תחרות.

אבישי ברוורמן: מה אתם עונים לשאלה – כי אתם רציתם הלא בהצעת החוק, להגביר את האפשרות ליבוא אישי וכמובן – למנוע יבוא אישי קלוקל?

אבישי ברוורמן: פה נאמר שאתם גורמים ליותר עכבות מאשר הקלות.

<שרית זוכוביצקי-אור: האפשרות ליבוא אישי נשמרת כמו שהיא היתה.

<שרית זוכוביצקי-אור: גם היום אפשר לייבא רכב אופן אישי.

<שרית זוכוביצקי-אור: אדם בוחר לנסוע לחוץ לארץ ולקנות שם רכב – אין בעיה, זה נשמר.

<שרית זוכוביצקי-אור: הדבר היחידי שאנחנו עושים פה - - לנסוע לחו"ל ולייבא זה כנראה עסק מורכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: בחלל הזה נכנסו עוסקים שמסייעים לאדם שרוצה לייבא היום באופן אישי.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו הגענו למסקנה כדי להבטיח שהסיוע שאותם מתווכחים - - עדיין אפשר לייבא בייבוא אישי בלי הסיוע של המתווכחים.

<שרית זוכוביצקי-אור: אין חובה להשתמש בשירותי המתווך, אבל אנחנו חושבים שאם אדם מציע שירותי תיווך, אותו שירות כן צריך להיות בפיקוח.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, זה מאפשר - - יכול להיות שהיום אדם לא מסוגל לייבא באופן אישי, הוא לא מתמצא, לא יודע.

<שרית זוכוביצקי-אור: אז יש כאן קבוצה של מתווכחים שאנחנו נטלנו על עצמנו לפקח עליהם ולהטיל עליהם חובות, והם יסייעו לו לעשות את זה.

<שרית זוכוביצקי-אור: עדיין אפשר לייבא בייבוא אישי.

אבישי ברוורמן: יתנו אפשרות לעוד מתווכחים, תחת בקרה.

<אבנר פלור: עוד משהו להבהיר – גם היום, במצב הקיים היום, מבחינת התהליך של יבוא אישי – הוא הליך מהיר, הכל דרך האינטרנט, תוך 3 ימים אנחנו מנפיקים את הרישיון, אם הבקשה מוגשת עם כל הדוקומנטים המבוקשים.

<אבנר פלור: הרישיון מונפק און ליין.

<אבנר פלור: גם בחוק הזה ישנה הקלה בהיבט של יבוא אישי.

<אבנר פלור: האישור שהיום מקבלים היבואנים – אנחנו לוקחים איזושהי התחייבות מסוימת.

<אבנר פלור: זה, במהות.

<אבנר פלור: צריך לקרוא את כל החוק.

אבישי ברוורמן: בוא נתייחס לטענה של מר שחוח.

אבישי ברוורמן: הוא אומר שאתם שמים עוד מקלות בגלגלים, ואתה טוען – לא מיני ולא מקצתי.

<אבנר פלור: בדיוק ההפך.

<רפאל שחוח: הם עשו את הכל בשביל לחסום.

<רפאל שחוח: אתם רוצים שרכב שמגיע על ידי מתווך, ירשמו את כל הדברים, יביאו את המתווך - - -

<אבנר פלור: שלא יביא מתווך.

<אבנר פלור: מי שרוצה – שיביא את זה - - -

<רפאל שחוח: אז הוא ישקר.

<רפאל שחוח: הוא יגיד שהוא הביא לבד.

<אבנר פלור: אנחנו לא מחייבים בחוק החדש יבוא אישי באמצעות מתווך.

<אבנר פלור: אם המייבא האישי ירצה – שילך למתווך.

חנא סוייד: בכל זאת אני רוצה להעיר כאן – קודם כל באיזה היקף של מתווכים מוסדרים מדובר?

<אבנר פלור: היום הם לא מוסדרים.

חנא סוייד: אבל זה עיסוק נפוץ?

<אבנר פלור: יש עשרות.

<אבנר פלור: זה בניגוד לחוק היום, הפעילות שהם עושים.

חנא סוייד: על מנת להבין את ההגדרה הסבו את תשומת ליבי לכך שאתם מזכירים כאן את סעיף 31.

חנא סוייד: שההגדרה תלויה באמור בסעיף 31.

<שרית זוכוביצקי-אור: היא לא תלויה, היא עומדת בפני עצמה.

<שרית זוכוביצקי-אור: דווקא במקרה הזה אפשר להצביע עליה.

חנא סוייד: את לא חושבת שזה יפתח את עינינו, אם נסתכל על סעיף 31?

חנא סוייד: אני מציע בכל זאת להסתכל על ההגדרה.

<זאב פרידמן: אני רוצה לשים דגש על שני היבטים מאד חשובים – הנושא הצרכני, הבסיסי, שכשאדם הולך לרכוש רכב בעצמו הוא יודע שכל האחריות היא עליו, ולכן הוא מבצע כל מיני בדיקות, עושה כל מה שצריך לעשות, ואנחנו רואים את זה גם כשאדם הולך לקנות רכב בארץ.

<זאב פרידמן: כאשר מגיעים לידיים של המתווך, אלה שפועלים באופן לגיטימי- אני לא אדבר עליהם, אבל אני אומר שכאשר אדם סומך על מתווך והמתווך הזה יש לו אינטרסים נוספים, אם לא יסדירו את הנושא אנחנו נמצאים בבעיה, והמציאות מוכיחה זאת.

<זאב פרידמן: דבר נוסף, אני עושה כאן דבר שאולי אני לא צריך לעשות אותו אבל אני הייתי חבר בוועדה שהקים משרד התחבורה לבחינת הסוגיה של יבוא רכב באופן אישי.

<זאב פרידמן: אני חייב לומר לאדוני שנחשפנו לדברים שהם מדהימים.

<זאב פרידמן: רכבים שנפסלו מכל וכל לכל נסיעה, הגיעו כרכבים נפלאים.

<זאב פרידמן: הם הגיעו מולחמים, עם טפסים מזויפים, נרשמו בכל מיני צורות מוזרות – אלה דברים שמופיעים בדו"ח ועדת השופטת קיי בלנש, זה קיים היכן שהוא במשרד התחבורה ואפשר להיווכח בכך.

<זאב פרידמן: אני מציע - לא בכדי החליטו לבצע את הרישוי של אותם מתווכחים, משום שהצרכן שלא נמצא במקום לא תמיד יודע, לא תמיד מקבל את המסמכים הנכונים, וחייבים לשים לתופעה הזו סוף.

<זאב פרידמן: גם אם מדובר ברכב אחד שהוא פסול ומגיע לארץ, זו סכנה לי, לך ולכל אחד אחר שמסתובב בדרכים.

<רפאל שחוח: יש חוק הגנת הצרכן?

<רפאל שחוח: יש או אין?

חנא סוייד: אני אעביר ליושב ראש את הקטע שהוא החמיץ – שמדובר בשתי תיזות: תיזה אחת שאכן צריך להסדיר את העיסוק הזה בתיווך יבוא בחוק, ודעה אחרת שאומרת שזו ביורוקרטיה מיותרת, ואין צורך בזה.

<אבנר פלור: אנחנו בעצם גילינו שעם השנים ישנה בעיה עם הנושא הזה של שימוש, וכל מיני יועצים כאלה שלא מוסדרים.

<אבנר פלור: אנחנו לא מחייבים ללכת ליועץ, לא מחייבים.

<אבנר פלור: פשוט, אני חושב שאדם שרוצה לייבא והוא לא מבין ולא יודע למי להתקשר, עם מי לבדוק - מבחינתו יוכל ללכת ליועץ מתוך רשימה מסודרת, יוכל לשאול אותו ולהתייעץ אתו, אבל הוא לא חייב.

<אבנר פלור: אם הוא רוצה הוא יוכל להביא גם ביבוא אישי, ללא מתווך.

<לאה ורון: אבל אתם מאפשרים למתווכחים לסייע לצרכן שרוצה יבוא - - -

<אבנר פלור: בוודאי.

<אבנר פלור: זה בעצם החוק.

<אבנר פלור: הוא יאפשר את זה.

<אהוד שניידר: המצב החוקי היום – שיש יבוא מסחרי של רכב, שזה מוסדר היום בצווים, בצו של פיקוח על מצרכים ושירותים, ויש יבוא אישי.

<אהוד שניידר: אסור שהוא יהיה מסחרי, כשמו כן הוא – יבוא אישי.

<אהוד שניידר: נוצר מצב שמספר עוסקים למיניהם בעצם עושים יבוא מסחרי של רכב בכסות של יבוא אישי, וזה המצב שמשרד התחבורה בהצעת חוק זו מנסה למנוע, ובצדק.

<אהוד שניידר: הוגש גם בג"ץ שהוא עדיין תלוי ועומד, הבג"ץ נגד משרד התחבורה, על כך שהוא לא אוכף את האיסור לייבא יבוא מסחרי לאותם עוסקים שעוסקים בייבוא אישי של רכב.

אבישי ברוורמן: ולכן בא התיקון הזה.

<אהוד שניידר: לכן התיקון הזה הוא בעצם תשובה לבג"ץ והוא גם תשובה למצב שהוועדה שהזכיר עורך הדין זאב פרידמן קודם, ועדת קיי בלנש, וגם דו"ח רשות המסים שאני מחזיק פה, לשנת 2012 שאומר את אותו הדבר, שיש מתווכחים שעוסקים לכאורה ביבוא אישי של רכב, אבל עושים את זה באופן מסחרי, וזה אסור.

<אהוד שניידר: לכן, משרד התחבורה אומר – את אותם עוסקים אני רוצה להכפיף לחוק שיקבלו רישיון ויעבדו לפי החוק.

<אהוד שניידר: לכן, אותם סוחרי רכב שעוסקים, לכאורה, ביבוא אישי של רכב יצטרכו לעמוד בתנאים הקבועים בחוק, ולמשרד התחבורה יהיו כלים לפקח עליהם.

<אהוד שניידר: בעניין הזה משרד התחבורה נוקט נכון.

<אהוד שניידר: זה לא בא לתקוע מקלות בגלגלים של עוסקים מהסוג של האדם שדיבר פה קודם, זה בא רק להסדיר את זה.

<רפאל שחוח: יש לנו היום את חוק הגנת הצרכן, יש גילוי נאות, הנה, נתתי לך דוגמה למשפט מה עושים לסוחר שלא היה בסדר.

<רפאל שחוח: לא צריכים את כל הדברים האלה, זו ביורוקרטיה, לבוא ולעצור.

<רפאל שחוח: דבר שני, אני נציג של חברה זרה.

<רפאל שחוח: איפה אני כלול כאן?

<זאב פרידמן: אני רוצה להשלים בדוגמאות, כמו שאדוני אוהב – צריך לזכור שמתווך צריך להיות מתווך, כשמו כן הוא.

<זאב פרידמן: הוא לא יכול להיות סוחר ולייבא רכבים באופן סיטוני.

<זאב פרידמן: עד לפני זמן קצר, ואני חושב שגם היום - ישנם אולמות תצוגה של מתווכים – איך הכנסתם את הרכב?

<זאב פרידמן: מכאן אני חייב לפנות לנתונים שקיבלנו מרשות המסים.

<זאב פרידמן: אני משלים את הדברים שאמר עורך הדין שניידר - יש רכבים שיובאו בתיווך עבור אנשים שאין להם הכנסות כלל, ומדובר ברכבי יוקרה, ומדובר בכל מיני הומלסים שמפוזרים בכל מיני מקומות, שעל שמם נרשמים רכבים.

<זאב פרידמן: הם גם, אגב, משתכרים מכך, מקבלים כסף על כך.

<זאב פרידמן: זאת אומרת, זו שיטה לייבא באופן מסחרי, ואי אפשר להשאיר את הפרצה הזו.

אבישי ברוורמן: הראש היהודי ממציא לנו פטנטים.

אבישי ברוורמן: אני מציע שאנחנו נתקדם, נאשר כרגע, ובסעיף המהותי – נבחן האם התנאים ליבוא אישי אינם מחמירים מדי ולמעשה כמעט מונעים יבוא אישי או מתקינים בצורה ברורה את העובדה שהיבוא האישי יגיע לצרכנים ולא יהפוך להיות דבר בלתי כשר, ולהגן על הצרכנים, כמובן.

<יעקב אנוך: כשמדובר על תמורה בכסף או בשווה כסף, רציתי לשאול איך מוציאים חשבונית על שווה כסף.

<שרית זוכוביצקי-אור: זו שאלה.

<שרית זוכוביצקי-אור: מישהו יודע?

<שלמה תוסייה-כהן: גם בעסקאות בארטר מוציאים חשבוניות מלאות.

<שלמה תוסייה-כהן: העסקה לא חייבת להיות במזומן.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני לא מתמצאת בזה, אבל אני מניחה שברשות המסים יודעים.

<יעקב אנוך: זאת אומרת – הוא כותב בחשבוניתף שתי כבשים ששוות 100 שקלים.

<קריאה: לא.

<קריאה: קניה בהמרה.

<איתי עצמון: אני רק מבקש לדייק משהו שאמרתי קודם לכן לגבי שמירת דינים.

<איתי עצמון: אני הבנתי, גם מישיבות מקדימות, שיהיה סעיף שמירת דינים, שהושמט מנוסח הצעת החוק, ולכן התייחסתי לכך כאילו הסעיף כבר נמצא בהצעת החוק.

<יערה למברגר: אנחנו גם היינו בטוחים שיש.

<איתי עצמון: הסעיף הושמט בטעות והוא יווסף.

<יערה למברגר: נכון.

אבישי ברוורמן: אנחנו אם כך מאשרים.

אבישי ברוורמן: אושר.

<שרית זוכוביצקי-אור: "תכנית ייצור" - תכנית הכוללת פרטים לגבי אופן ייצור הרכב או חלק מהרכב או מוצר תעבורה בפס הייצור ונתונים בנוגע למוצר המוגמר ובהם ,בין היתר, פרטים אלה בקשר לרכב או למוצר תעבורה : תאור ונתונים טכניים, פרטים הנוגעים לעיבוד ולייצור של חומרים.

<שרית זוכוביצקי-אור: ..." אני רוצה להוסיף את המילים שלא קיימים בנוסח המקורי: "לייצור של רכיבים" – "...,

<שרית זוכוביצקי-אור: תהליך הייצור וההרכבה ומספר שלדה;"

<איתי עצמון: "רכיבים" בנוסף לחומרים"

<שרית זוכוביצקי-אור: כן.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם כך, זה יהיה כך: "תיאור ונתונים טכניים, פרטים הנוגעים לעיבוד של חומרים ולייצור של רכיבים, תהליך הייצור...."

אבישי ברוורמן: הערות?

<איתי עצמון: השאלה האם יש צורך לדעתכם לקבוע בתקנות פרטים נוספים שייכללו בתכנית היצור, או שאתם מבקשים להשאיר את זה כך, כרגע?

<איתי עצמון: כי כרגע נקבתם בתנאים מאד ברורים.

<שרית זוכוביצקי-אור: כי זה מאד כולל.

<שרית זוכוביצקי-אור: גם מה שכתבנו מאד כולל.

<שרית זוכוביצקי-אור: הרבה נכנס בתוכו.

אבישי ברוורמן: אם כך אנחנו מאשרים.

אבישי ברוורמן: מאושר.

<שרית זוכוביצקי-אור: "תעודת גמר" - תעודה שניתנה על ידי משרד הכלכלה המעידה כי מקבל התעודה עמד בהצלחה בכל דרישות הקורס המקצועי; "תעודת מקצוע"- כמשמעותה בסעיף 46 לחוק שירות התעסוקה, התשי"ט-1959 ; "תקלת בטיחות סדרתית" - תקלה סדרתית ברכב או במוצר תעבורה שהיא בעלת אופי טכני או אחר הקשורה לפעולת הרכב או מוצר התעבורה ואשר לדעת היצרן עלולה לגרום סיכון בטיחותי למשתמשים בו...." וכאן אני מתקנת: במקום "ולכלל הציבור" יבוא: "או לכלל הציבור" – "...

<שרית זוכוביצקי-אור: ושלפיכך הודיע עליה היצרן ופרסם אותה לציבור;"

אבישי ברוורמן: הערות?

<רונן לוי: רק שאלה לגבי העניין של ריקול שמשרד התחבורה עושה.

<רונן לוי: היתה דוגמה שפעם התגלה יבוא של צמיגים לא תקינים, ומשרד התחבורה עשה ריקול.

<רונן לוי: אתם עושים לזה הגדרה?

<אבנר פלור: זה נמצא פה.

<אבנר פלור: במסגרת ההגדרה.

<אבנר פלור: קודם כל, מבחינת מי שקובע שריקול בטיחותי או לא זה לא אנחנו, זה היצרן.

<אבנר פלור: משרד התחבורה לא קובע.

<אבנר פלור: היצרן קובע כי הוא זה שמייצר את החלק, מייצר את הרכב, הוא מגדיר את זה.

<רונן לוי: את זה הבנתי.

<רונן לוי: לי חסרה השלמה של ריקול שאתם עושים.

<לאה ורון: אתם פונים ליצרן?

<לאה ורון: אתם פונים ליבואן?

<לאה ורון: מה קורה כאשר המשרד מוצא לנכון - - -

<אבנר פלור: אם יש בעיה מסוימת בצמיג או כל מוצר תעבורה אחר, אנחנו פונים ליצרן ומיידעים אותו.

<אבנר פלור: במידה והוא מגדיר את זה כריקול – אנחנו עובדים עם זה.

<קריאה: ואם לא?

<אבנר פלור: אם לא, אז אנחנו בודקים באמצעות מעבדה מוסמכת.

<אבנר פלור: במידה ומגלים שאצל אותו יבואן או יצרן ישנן בעיות עם צמיגים או כל מוצר תעבורה אז אנחנו אוסרים את המשך השיווק.

חנא סוייד: איפה זה מעוגן בחוק?

<שלמה תוסייה-כהן: יש לי הצעה – בתקלת בטיחות סדרתית, אחרי "שהודיע עליה היצרן ופרסם אותה לציבור", שיהיה: "או שהודיע עליה משרד התחבורה...".

<אבנר פלור: לא.

<אבנר פלור: ההגדרה פה לקוחה מהדירקטיבה האירופית.

<אבנר פלור: אני לא מגדיר ריקול בטיחותי.

אבישי ברוורמן: אבל השאלה של רונן לוי היתה: במידה וקורה סיפור כזה, עם צמיגים וריקול, במידה והיצרן לא מגיב, איך זה נכלל בהגדרות?

<אבנר פלור: אז או שזה יהיה בסעיף המהותי.

<אבנר פלור: בישיבה הבאה אני אציג לכם את הסעיף המהותי, ובמידה וזה לא קיים אני אטמיע את זה.

<איתי עצמון: אני מבקש לשאול שאלת הגדרה לגבי הסיפה של ההגדרה: "...

<איתי עצמון: ולפיכך הודיע עליה היצרן ופרסם אותה לציבור".

<איתי עצמון: תקנו אותי אם אני טועה, אבל משתמע מכאן שאם הוא לא הודיע אז היא לא נחשבת תקלת בטיחות סדרתית.

<אבנר פלור: כן.

<איתי עצמון: אם לא מודיעים עליה היא לא הופכת להיות תקלת בטיחות סדרתית?

<שרית זוכוביצקי-אור: לא במובן הזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: תקלת בטיחות סדרתית זה מה שחל על היצרן.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה חובות היצרן וחובת היבואן כתוצאה מחובת היצרן.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה מצב ספציפי.

<איתי עצמון: כלומר, אין מצב שהרגולטור מפקח?

<איתי עצמון: אני אחדד את השאלה : אם יש מצב כזה, אם הרגולטור מוצא שיש איזושהי תקלה, היא לא נחשבת תקלת בטיחות סדרתית משום שהיצרן לא הודיע עליה?

אבישי ברוורמן: מר לוי שאל את אותה שאלה, עם דוגמה.

אבישי ברוורמן: הוא אמר – פתאום מוצאים צמיגים שהם לא תקינים, והיצרן לא עושה ריקול, ואתם אומרים שכן צריך לעשות ריקול, אז איך זה נכלל.

<רונן לוי: היתה דוגמה כזו במיצובישי לפני כ-15 שנה.

<רונן לוי: המדינה דרשה את הריקול.

<אבנר פלור: אני אחזור: בעצם, ההגדרה פה היא הגדרה של מה שבעצם היצרן הכריז כריקול.

<אבנר פלור: מה שהועלה כאן לגבי מקרה שזה מצד משרד התחבורה, בדיון הבא אני אציג, או בסעיף המהותי אציע נוסח.

<לאה ורון: אבל לא עניתם להערה של עורך הדין עצמון.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה מתייחס רק למה היא חובת היבואן כלפי הסיטואציה הספציפית שבה היצרן מודיע על תקלת ייצור סדרתית.

אבישי ברוורמן: זה לא מתייחס למשרד התחבורה.

חנא סוייד: אבל זה לא בסדר שמשרד התחבורה כאילו מסיר את האחריות שלו.

חנא סוייד: זה לא יכול להית מצב שבו אתה סומך רק על היצרן שהוא יכריז על תקלה מסוימת ריקול.

חנא סוייד: האינטרס שלו ברור, כי מה שהוא עושה כאן, בישראל לגבי רכב מסוים, אולי הוא צריך לעשות את זה בארצות הברית ובכל העולם, וזה עולה לו הרבה כסף, אז הוא לא שש לעשות את זה מצד שני, אתה – כמשרד תחבורה, שאמון על הבטיחות, אז זה כן אינטרס שלך כלפי האוכלוסייה, כלפי הציבור, שאם יש תקלה שאתה רואה שהיא חוזרת על עצמה, לעשות משהו.

חנא סוייד: פה הוא כאילו משאיר הכל על היצרן.

חנא סוייד: היצרן – אין לו אינטרס לעשות שום דבר.

<אבנר פלור: היצרן מחויב להודיע במידה ויש ריקול בטיחותי, במסגרת הדירקטיבה האירופאית, במסגרת אותה מעטפת של ייצור הרכב שעומד בתקינה.

<אבנר פלור: זה לא היצרן מחליט או לא, הוא מחויב על פי הדירקטיבה שאם זה ריקול בטיחותי הוא חייב להכריז עליו.

<אבנר פלור: התהליך היום, לדוגמה - - -

<איתי עצמון: אבל יש כלי רכב שבאים ממקומות אחרים, לא רק מאירופה.

<אבנר פלור: אבל לפי התקינה האירופית.

<אהוד שניידר: הרגולטורים בארצות הברית באירופה או ביפן הם לא פחות מחמירים ממשרד התחבורה.

<אהוד שניידר: כל י צרן שם כפוף להוראות שאינן פחות מחמירות מהוראות של משרד התחבורה בישראל.

<אהוד שניידר: הניסיון הוא שאותם היצרנים אכן מפרסמים ריקולים, בטיחותיים ואחרים, באופן סדיר.

חנא סוייד: מי מפרסם?

<אהוד שניידר: היצרנים מפרסמים.

<אהוד שניידר: והפרסומים האלה מגיעים גם לישראל.

<אהוד שניידר: בתשובה לעורך הדין עצמון – החוק גם מסדיר את זה, משום שבסעיפים הנוספים בחוק יש דרישה שיצרן שכלי הרכב שלו מיובאים לישראל מתחייב בהתחייבות ישירה כלפי משרד התחבורה לפרסם כל ריקול שחל עליו גם בישראל, לגבי כלי רכב שלו שמיובאים לישראל, וגם יבואן הרכב מתחייב, כתנאי לקבלת הרישיון כלפי משרד התחבורה.

<אהוד שניידר: לכן אני חושב שהחוק כמו שהוא כרגע מסדיר את נושא הפרסום של הריקול.

<איתי עצמון: אנחנו כרגע בסעיף הגדרות שבהן נעשה שימוש לאורך סעיפים החוק.

<איתי עצמון: מה שכתוב כרגע בסיפה: "...

<איתי עצמון: ושלפיכך הודיע ליצרן והודיע לציבור..." -זו איזושהי הוראה אופרטיבית.

<איתי עצמון: בכל מקרה, הוראה אופרטיבית לא אמורה להיות בהגדרות.

<איתי עצמון: מה שקורה כרגע, שאם אנחנו משאירים את הסיפה, תקלת בטיחות סדרתית שאין עליה הודעה לציבור לא נחשבת תקלת בטיחותית סדרתית.

<איתי עצמון: השאלה אם לא ראוי למחוק את הסיפה ולדון בזה בסעיף המהותי.

<איתי עצמון: אני לא משוכנע שהתשובה שקיבלנו באמת טובה לעניין הזה.

<אהוד שניידר: אני מסכים שתנאי לא יכול להיכנס בהגדרה אבל במקרה הזה התנאי הזה הוא חלק מההגדרה, כי לפי הרגולטורים הזרים יש חובת פרסום, ועד שאין את אותו פרסום – החובה לא קמה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זו חובה שמוטלת על היבואן.

<שרית זוכוביצקי-אור: ההגדרה הזו, הפרסום – זה תקלות שמתגלות בפס הייצור משרד התחבורה לא יכול לנתח תקלות בפס היצור.

<שרית זוכוביצקי-אור: מי שמייצר יכול לגלות ויש רגולציה שלמה בעניין הזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם הוא לא הודיע – אז אין.

<איתי עצמון: אבל אם הוא הודיע לכם, לרגולטור, זו לא תקלת בטיחות סדרתית?

<לאה ורון: ואם הוא כתב מכתבים לאלה שרכשו את הרכב?

<זאב פרידמן: אני חושב שהיועץ המשפטי לוועדה צודק במקרה הזה.

<זאב פרידמן: כאשר מדובר בתקלה סדרתית שקורית על פס הייצור, סביר מאד להניח שהיצרן אכן יזהה אותה ויוציא על כך הודעה.

<זאב פרידמן: לעומת זאת, אם יוצא קונטיינר, פס ייצור, אצווה אחת שבה נמצא פגם והגיע כל כולו לישראל, זאת אומרת שיגלו אותו בישראל, זאת אומרת שהיבואן אולי יגלה אותו, אולי משרד התחבורה יגלה אותו, היצרן בכלל לא יידע על כך.

<זאב פרידמן: אין שום סיבה בעולם שבמקרה כזה לא תצא הוראה מפורשת שאומרת: רבותי, את החלק הזה חייבים להחליף, כאן ועכשיו.

אבישי ברוורמן: על ידי משרד התחבורה.

<זאב פרידמן: אם זה התגלה במשרד התחבורה, בהוראה מקבילה – לחייב את היבואנים, כמובן, להודיע.

<זאב פרידמן: מי שמייבא את אותו חלף וגילה את התקלה, חייב לדווח על כך.

<יעקב אנוך: הדוגמה טובה לתרופות, אולי, לאצווה, לא למכוניות.

<יעקב אנוך: אני רוצה להסביר את העיקר.

<יעקב אנוך: ליצרן יש אחריות על כל מה שהרכב שלו יגרום, אם יגרום, עקב תקלה כזו או אחרת.

<יעקב אנוך: כלומר, העניין של היצרן לריקול הוא יותר חזק מכל אחד אחר.

<יעקב אנוך: כל תביעה ייצוגית שיטילו על היצרן דרך תקלה שגרמה למוות של מישהו - ואני אזכיר לכם את סיפור הטויוטה קורולה בארצות, שלא היה כלום בסוף, אבל היצרן הוציא 30 מיליון דולר על ריקול שלא היה צריך לעשות אותו כי היה מקרה אחד בארצות הברית שמישהו לא הצליחה לבלום את הרכב.

<יעקב אנוך: כלומר, העניין של הריקול, המהות היא שהיצרן חפץ בזה יותר מכל גורם אחר.

<יעקב אנוך: מעבר לזה, היצרן מנחה אותנו מה לעשות, הוא משלם על זה ודורש דיווח עד רמת טיפול שבוצע בכל רכב, וכשמגיעים לשאריות, הוא מבקש הסבר – האם הרכב על הכביש, האם הרכב נגרט, האם הוא קיים בכלל.

<יעקב אנוך: היצרן לא נח עד שהוא לא מקבל תשובה על כל תקלה בטיחותית, עד הסוף.

אבישי ברוורמן: ולדוגמה של מר פרידמן?

<יעקב אנוך: כשאנחנו מגלים במקרה תקלה בישראל, מי משלם עבור התיקון שלה?

<יעקב אנוך: היצרן.

<יעקב אנוך: זה הופך להיות תקלה חד פעמית אז לא מתייחסים.

<יעקב אנוך: כשזה מתחיל להיות משהו סדרתי, היצרן מתחיל לשאול שאלות.

<יעקב אנוך: השאלות קודם כל מתחילות אם אתה לא סתם לוקח ממנו כסף כי היצרן לא שש לשלם.

<יעקב אנוך: כשאתה מסביר לו אז הוא בודק את זה לעומקו של עניין ורואה.

<יעקב אנוך: אם יש תקלה בטיחותית הוא הופך את זה לריקול.

אבישי ברוורמן: קודם כל הבנתי שזה מה שיקרה, אבל ההערות פה- שאולי זה לא יהיה במאה אחוז, ובמקרה הזה אולי לציין שאז אולי צריך להרחיב את ההגדרה וגם אתם צריכים לנקוט - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: אין לנו את הכלים.

<יערה למברגר: זו פעולה ידועה בעולם, ריקול.

<איתי עצמון: ברגע שתנאי לתקלה כדי שתיחשב תקלת בטיחותית סדרתית הוא הודעה ופרסום לציבור, אז כל תקלה אחרת שמודיעים עליה, למשרד התחבורה, נניח, אם קיים מצב כזה - השאלה אם זה לא אמור להיכלל גם כן במסגרת ההגדרה הזו.

<אהוד שניידר: אבל למשרד התחבורה יש כלים נוספים שהם לא דרך ריקול.

<אהוד שניידר: עברנו קודם על הגדרת "תיאור", למשל.

<אהוד שניידר: אז אם אני אמכור כלי רכב שיש בהם תקלה סדרתית מהסוג שעורך הדין פרידמן ציין קודם, אז משרד התחבורה יבוא ויגיד ליבואן – אתם מוכרים כלי רכב שיש בהם פגמים, אתם לא מתארים אותם נכון, בבקשה תתקנו את זה.

<אבנר פלור: יש לנו הצעה.

אבישי ברוורמן: מנהלת הוועדה לוחשת על אוזני – נניח ששלחו ל-100 אנשים שרכשו את הרכב הודעה שהוא לא תקין – מה, זו לא תקלה סדרתית, למרות שלא פרסמו ברבים?

<שרית זוכוביצקי-אור: אז אנחנו מציעים – מי שקובע האם התקלה הופכת להיות תקלת בטיחות סדרתית זה היצרן.

<שרית זוכוביצקי-אור: ברגע שהוא הודיע עליה, אז מבחינתנו הוא עשה את הבדיקה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם הוא הודיע עליה?

<שרית זוכוביצקי-אור: נקודה.

<שרית זוכוביצקי-אור: הודיע עליה?

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת שהוא הגיע לכלל מסקנה מקצועית שהאופי של התקלה הוא לא נקודתי אלא תקלה סדרתית.

<איתי עצמון: בחובת הפרסום יהיה אפשר לדון בסעיף המהותי ולא כאן.

אבישי ברוורמן: רבותיי.

אבישי ברוורמן: אנחנו מסכמים.

אבישי ברוורמן: התיקון שלכם מקובל עלי.

אבישי ברוורמן: תסכמו.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני אקרא את הסיפה: " ולפיכך הודיע עליה היצרן".

<איתי עצמון: המילים "פרסם על כך לציבור"

אבישי ברוורמן: מקובל עלי.

אבישי ברוורמן: אושר פה אחד.

אבישי ברוורמן: אם כך, סיימנו את סעיף ההגדרות ואנחנו עוברים לפרק ב'.

<שרית זוכוביצקי-אור: כמה מילות פתיחה – הפרק הזה הוא פרק כללי.

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא חל על כל סעיפים החוק.

<שרית זוכוביצקי-אור: במסגרת הזאת אנחנו מסדירים את חובת הפעילות ברישיון למי שחלה עליו חובה לעשות את זה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מסדירים את הפרוצדורות, שצריך להגיש בקשה, וצריך למלא פרטים נכונים, והכלים המנהליים שעומדים לרשות המנהל, מי שהפר תנאים ברישיון – התנאים האלה חוצים את כל הרישיונות והמקצועות, כאשר יש פה חלוקה בין תנאים לקבלת רישיון לשירות רכב לבין תנאים לקבלת רישיון למקצוע בענף הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני אתחיל לקרוא – "פרק ב': רישוי מתן שירותי רכב ורישוי מקצועות בענף הרכב מתן שירותי רכב וחובת רישיון 3.

<שרית זוכוביצקי-אור: (א) לא ייתן אדם שירות רכב אלא אם כן קיבל רישיון למתן אותו שירות ובהתאם לתנאי הרישיון ולהוראות חוק זה.

<שרית זוכוביצקי-אור: (ב) המנהל רשאי לקבוע ברישיון למתן שירות רכב, תנאים ומגבלות שיחולו על בעל הרישיון, ובכלל זה - (1) סוגי השירותים שבעל הרישיון מורשה לתת; (2) סוגי כלי הרכב שלהם מורשה בעל הרישיון לתת שירות; (3) מיתקנים וציוד הנדרשים לשם מתן השירות; (4) אבטחת איכות ובקרה; (5) חובת תיעוד ושמירת התיעוד; (6) המקום שבו יינתן השירות; (7) תנאים ומגבלות שמטרתם להבטיח את רמת השירות ושמירה על הבטיחות; (8) הוראות לשמירה על הסביבה בהתאם להוראות כל דין.

<שרית זוכוביצקי-אור: "

<איתי עצמון: הסבר.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה למעשה הסעיף שמחייב את מי שנותן שירותי רכב, שנכנס להגדרה - - -

<איתי עצמון: אם אפשר גם להתייחס לאבחנה שאתם עושים, ככל שאתם עושים, בין תנאים ומגבלות שניתן לקבוע ברישיון, לבין תנאים ומגבלות שיחולו לפי החוק או חקיקת משנה שתותקן מכוח החוק.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני מקריאה לאיזה שירותים זה מתייחס: ייצור רכב בישראל ושיווקו, יבוא רכב ושיווקו, קניית רכב מיבואן ומכירתו דרך עיסוק, ייצור מוצר תעבורה בישראל, סחר במוצרי תעבורה, הפעלת מוסך או מוסך נייד.

<שרית זוכוביצקי-אור: הסעיף הזה מתייחס לכל השירותים הללו, מחייב מי שעוסק בהם לקבל רישיון ולא לתת שירות ללא הרישיון, ומאפשר למנהל לקבוע תנאים ברישיון.

<יערה למברגר: זה, בעצם, הסעיף המהותי – חובת הרישיון.

<איתי עצמון: ובהתייחס למה ששאלתי?

<יערה למברגר: צריך להבחין ברישוי בין תנאים שצריך לעמוד בהם כדי לקבל את הרישיון ותנאים ברישיון.

<יערה למברגר: התנאים ברישיון הם נרשמים ברישיון ומשמשים לך בכל תקופת הרישיון.

<יערה למברגר: כמובן שבמהלך תקופת הרישיון אתה צריך לעמוד בכל החובות.

<יערה למברגר: יש חובות שנקבעות בחוק, בחקיקת משנה, זאת אומרת – זה תנאים לרישיון - - -

<איתי עצמון: אבל הנושאים כאן מאד רחבים.

<איתי עצמון: למשל – תנאים ומגבלות שמטרתם להבטיח את רמת השירות ושמירה על הבטיחות.

<איתי עצמון: אני מניח שיש גם הוראות כאלה באותם נושאים שייקבעו בתקנות.

<איתי עצמון: חובות שיחולו במהלך תקופת הרישיון.

<יערה למברגר: אבל חקיקת משנה היא ברמה נורמטיבית גבוהה יותר מאשר הרישיון.

<איתי עצמון: השאלה אם יש לכם איזה סיווג של איזה נושאים נקבעים ברישיון ואיזה נושאים נקבעים בחקיקת משנה.

<יערה למברגר: בגדול זה גם עניין של רזולוציה.

<יערה למברגר: זה יכול להיות אותם נושאים, אבל זה כמו עם מצלמה שעושים zoom.

<יערה למברגר: ככה אני רואה את זה.

<יערה למברגר: תמיד החקיקה הראשית תהיה הכי כללית, חקיקת המשנה נכנסת לרמה יותר נמוכה, והרישיון יורד לרמת ספסיפיקציה גבוהה.

<יערה למברגר: לכן זה יכול להיות באותו נושא, אבל לא יכול לסתור.

<יערה למברגר: מה שברמה נמוכה יותר צריך להיות תואם לרמות הגבוהות יותר, אבל רמת הרזולוציה יורדת.

<שרית זוכוביצקי-אור: ממילא מדובר רק על מתן הרישיון, כלומר, אם אתה עומד בתנאים המהותיים אתה מקבל רישיון רק אנחנו מסמיכים את המנהל לתת את הרישיון אבל לקבוע בו תנאים שמטרתם להבטיח את הפעילות השוטפת הטובה.

<איתי עצמון: יש לי רק תיקון נוסח קטן – בסעיף קטן (א) אני חושב שצריך לכתוב: "הוראות לפי חוק זה".

<איתי עצמון: מדובר גם על תקנות.

<שרית זוכוביצקי-אור: קיבלנו ונוסיף.

אבישי ברוורמן: אנחנו נאשר ונמשיך.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני ממשיכה: "עיסוק במקצוע בענף הרכב 4.

<שרית זוכוביצקי-אור: (א) לא יעסוק אדם במקצוע בענף הרכב אלא אם כן קיבל רישיון לעסוק באותו מקצוע ובהתאם לתנאי הרישיון לפי הוראות חוק זה.

<שרית זוכוביצקי-אור: (ב) המנהל רשאי לקבוע ברישיון לעיסוק במקצוע בענף הרכב, תנאים ומגבלות שיחולו על בעל הרישיון, ובכלל זה - (1)סוגי כלי הרכב שלהם מורשה בעל הרישיון לתת שירות; (2)

<שרית זוכוביצקי-אור: חובת תיעוד ושמירת התיעוד; (3)

<שרית זוכוביצקי-אור: תנאים ומגבלות שמטרתם להבטיח את רמת השירות, איכותו ושמירה על הבטיחות.

<שרית זוכוביצקי-אור: (ג) על אף הוראות סעיף קטן (א), מתמחה בשמאות רכב רשאי בתקופת התמחותו לבצע פעולות מקצועיות בהתאם להוראות שנקבעו לפי סעיף 122(ב).

<שרית זוכוביצקי-אור: "

<איתי עצמון: אני מציע לא לאשר את סעיף קטן (ג) כי כל נושא השמאות אמור להידון בנפרד.

<שרית זוכוביצקי-אור: אז ללא (ג).

אבישי ברוורמן: אז מאושר, ללא סעיף (ג).

<שרית זוכוביצקי-אור: אני ממשיכה בקריאה: "הגשת בקשה למתן רישיון 5.

<שרית זוכוביצקי-אור: (א) המבקש רישיון לפי חוק זה (בחוק זה – המבקש), יגיש בקשה בכתב למנהל.

<שרית זוכוביצקי-אור: (ב) המבקש יצרף לבקשתו מסמכים המעידים על קיום התנאים למתן הרישיון.

<שרית זוכוביצקי-אור: (ג) המנהל רשאי לדרוש מהמבקש כל מידע או מסמך הדרושים לו לצורך החלטה בבקשה.

<שרית זוכוביצקי-אור: "

אבישי ברוורמן: יש הערות?

אבישי ברוורמן: אם אין – אושר.

<שרית זוכוביצקי-אור: מתן רישיון 6.

<שרית זוכוביצקי-אור: (א) המנהל ייתן רישיון למבקש שהתקיימו בו התנאים לקבלת אותו רישיון.

<שרית זוכוביצקי-אור: (ב) השר יקבע את משך תוקפו של רישיון ורשאי הוא לקבוע תקופות שונות לסוגים שונים של רישיונות, כמו כן רשאי השר לקבוע טעמים מיוחדים שבהתקיימם רשאי המנהל לתת רישיון לתקופה הקצרה מזו שנקבעה לגבי אותו סוג רישיון.

<שרית זוכוביצקי-אור: (ג) המנהל יפרסם באתר האינטרנט של המשרד רשימה של כל בעלי הרישיונות שרישיונם בתוקף, ויציין בה את שמות בעלי הרישיון ומספר הרישיון בלבד ויעדכנה מעת לעת.

<שרית זוכוביצקי-אור: "

אבישי ברוורמן: יש הערות?

<אינגריד הר אבן: יש לי שאלה - הנושא של חידוש הרישיון בכלל לא מוסדר כאן, אלא בדרך עקיפה בסעיף הבא בדרך של סירוב לתת רישיון – שהמנהל יכול לסרב לחדש.

<אינגריד הר אבן: אבל החידוש עצמו, מתי, באיזה תנאים ומה צריך – בכלל לא מוסדר.

<יורם בונן: אנחנו מבקשים לגבי סעיף 6 שני דברים: אחד, שתקופת הרישיון תקבע בחוק עצמו, והדבר השני – שהיא תיקבע לתקופה משמעותית, ואני אסביר מה הרקע לבקשה.

<יורם בונן: קודם כל, תקופת הרישיון היא אחד התנאים הכי מהותיים בהסדרה של תחום עיסוק, ומשפיעה גם על מי שמתנהל בענף ועל הוודאות.

<יורם בונן: מחקיקה שעוברת פה, בוועדה, בתחום התקשורת, בתחום האנרגיה – מקובל לקבוע את תקופות הרישיון בחקיקה עצמה כדי להגביר את הודאות.

<יורם בונן: הדבר הזה חשוב במיוחד בענף הרכב, ואני אסביר מדוע .

<יורם בונן: ענף הרכב מתאפיין בהסכמים ארוכי טווח.

<יורם בונן: אנחנו מבינים את הסיטואציה.

<יורם בונן: יש יבואן שמתקשר עם יצרן, הוא משקיע במיתוג, מפתח את העסק, בונה רשת מוסכים, מערך לוגיסטי.

<יורם בונן: זה לא רציני לצפות שיהיו השקעות מהסוג הזה אם לא נותנים לו איזה אופק מינימלי.

אבישי ברוורמן: נכון.

אבישי ברוורמן: אחת הטענות של אנשי העסקים בישראל שכל יום דברים משתנים.

<יורם בונן: לכן, הבקשה שלנו, אדוני היושב ראש, גם שזה ייקבע בחקיקה הראשית וגם שזה יהיה לתקופה משמעותית.

<לאה ורון: מה התקופה שאתם מבקשים?

<יורם בונן: קודם כל, כאשר מתסכלים על ספקטרום החקיקה יש טווח יחסית רחב.

<יורם בונן: ממה שאני מכיר מתחום האנרגיה והתקשורת, מדובר על 15 שנים.

<יורם בונן: מכיוון שמדובר פה על סיטואציה שבה ברור לנו שמשרד התחבורה צריך לדגום את העניין הזה אחת לתקופה בהיבטים של תקינה ובטיחות, אני חושב שאפשר להפריד בין העניינים האלה, שגם היום מטופלים, שהם עניינים טכניים, שאחת לתקופה אפשר להציג את ה – paper work, למול הרישיון לפעילות עצמה שיכול להיות לתקופה בעצם בלתי מוגבלת – כי מישהו מתכוון לקחת למישהו את הרישיון לתקופה בלתי מוגבלת?

<יורם בונן: למי שעובד בענף משנת 1936?

<יורם בונן: אז אל"ף, לו לדעתנו היתה נשמעת – זה צריך להיות הטווח.

<יורם בונן: אני חושב, אם רוצים ללכת לתקופה קצרה יותר, אז יש לנו אינדיקציות כבר בחוק, כי למשל, המשרד הרי מחייב שההסכם עם היצרן שהיבואן יציג תקופה מינימלית של שלוש שנים.

<יורם בונן: אז מה ההיגיון לדרוש להביא הסכם עם היבואן לשלוש שנים, כשמה שאנחנו יכולים להראות לו זה רישיון לשנה?

<יורם בונן: זה הרי לא הגיוני.

<לאה ורון: אני מבקש להתייחס לדברים.

<לאה ורון: כרגע, מה שמוצע כאן זה להסמיך את השר לקבוע בתקנות את משך תוקפו של רישיון וכאמור, מדובר כאן על מספר סוגים של רישיונות.

<לאה ורון: אפשרות אחת שעומד בפני הוועדה היא לקבוע לגבי כל סוג של רישיון מה תקופת הרישיון הרלבנטית שמתאימה, כי אני מניח שיש דיפרנציאציה בין סוגי הרישיונות השונים, אי אפשר לקבוע תקופה אחת.

<לאה ורון: בהתייחס לדבריך על מה שקיים בחקיקה, יש דוגמאות לכאן ולכאן בחקיקה.

<לאה ורון: יש מקומות שבהם גם בחוקים מודרניים מחוקק המשנה קובע, לרוב באישור הוועדה, תקופה של רישיון, ויש מקרים שלא.

<לאה ורון: אבל בהחלט הוועדה יכולה כרגע לא לאשר את הסעיף הזה בנוסחו הנוכחי, וכאשר נגיע לפרקים שדנים בסוגי הרישיונות – לגבי כל סוג רישיון לדון, ולשמוע את הצעת המשרד מה ראוי להיות תוקף אותו רישיון, ספציפית.

<רונן לוי: אנחנו גם ביקשנו שמה שהיבואנים מבקשים כלפי חוץ יעשו גם כלפי פנים, ואני רוצה שהעיקרון הזה יישמר.

<רונן לוי: זאת אומרת, שאם יתנו להם רישיון ל-1 5 שנה, הם יתנו רישיון לזכייני המשנה שלהם, מוסכים מורשים, גם ל-25 שנה.

<רונן לוי: שלפחות, בעניין הזה, אם הם רוצים שמירה והגנה – שיתנו גם את השמירה וההגנה לאלה שמתחתם.

<רונן לוי: אם הם קיבלו עכשיו הגנה מהמדינה, שאותו עיקרון יישמר.

<רונן לוי: קיבלו 15 שנה?

<רונן לוי: לנו אין התנגדות, יתנו 15 שנה לסוכן שלהם, למוסך המורשה שלהם, בהקבלה, אחד על אחד.

<רונן לוי: שהעיקרון הזה יישמר.

<נדב כספי: אני מחברת הייעוץ של שמואל סלאבין.

<נדב כספי: אנחנו עשינו עבודת מחקר כלכלית לאיגוד יבואני הרכב.

<נדב כספי: אני רוצה להתייחס לעוד חלק שיש בסעיף הזה שנוגע לעובדה שהשר יכול להחליט באותו סוג של רישיון על תקופות שונות.

<איתי עצמון: לא.

<איתי עצמון: תקופות שונות לסוגים שונים של רישיון.

<נדב כספי: לסוגים שונים זה בסדר, אבל אם, למשל, יש זמן לרישיון למוסך – אז שזה יהיה נכון לכל המוסכים, גדולים כקטנים, יבואני רכב, ולכל החלקים.

<יערה למברגר: מטעמים מיוחדים.

<יערה למברגר: זה רף גבוה מבחינת הסבירות המנהלית.

<נדב כספי: אבל גם טעמים מיוחדים יוצרים אי ודאות מאד בעייתית.

<נדב כספי: אנחנו מכירים הנחיות של ה-OECD ושל גופים נוספים.

<נדב כספי: צריכה להיות אחידות ושקיפות מוחלטת בכל הדברים האלה.

<נדב כספי: אנחנו רואים את זה בכל העולם, בכל מחקר השוואתי שאנחנו עושים.

<נדב כספי: לא יכול להיות שזה יהיה דבר שרירותי.

אבישי ברוורמן: הבנתי.

אבישי ברוורמן: הבנתי.

אבישי ברוורמן: אם אנחנו מתגנדרים באירופה, אז בואו נהיה אירופאים באמת.

<אבנר פלור: המצב של היום לגבי רישיונות מוסך – זה רישיון שמיועד לשנה, ובהתאם אנחנו מחדשים את זה כל שנה.

<אבנר פלור: כמו שאתם יודעים, הנושא של ענף הרכב בכלל – הוא ענף מאד דינמי.

<אבנר פלור: כל הזמן משתנים, גם ההיבטים התקינתיים וגם ההיבטים הטכנולוגיים של הרכב, ובהתאם, כל הנושא הזה של שירותי תחזוקה.

<אבנר פלור: לכן, אחד הנושאים החשובים בזה שאנחנו מחדשים את הרישיון מדי שנה – אנחנו בודקים את הדברים ומוודאים שאותו מוסך עומד בתנאים שלנו, ומסוגל לטפל בכלי הרכב, גם בהיבט של כוח האדם הנדרש, גם בהיבט של הציוד, וגם בהיבט של המחשוב.

<אבנר פלור: אני לא חושב - - -

חנא סוייד: אבל זה לא הוויכוח כאן.

<אבנר פלור: יש לי גם הצעה לפתרון - -

אבישי ברוורמן: אם יש מוסך שלא מתנהג טוב, צריך להוריד לו את הראש, אבל כשנותנים רישיון – לתת לטווח ארוך.

אבישי ברוורמן: אני מבדיל בין שני הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: כשתופסים מישהו – להעניש אותו בכל חומרת הדין, אבל כשנותנים רישיון, לתת לטווח ארוך.

חנא סוייד: עם פיקוח צמוד.

<איתי עצמון: מכיוון שכך וכך תקופות הרישיון אמורות להיקבע בתקנות שאתם תביאו, ואם זה היה נשאר כך הייתי מציע שזה יהיה באישור הוועדה.

<איתי עצמון: אני מניח שאתם יודעים מה תקופת הרישיון שתיקבע, אז אולי נחסוך את המסלול הזה של תקנות.

<איתי עצמון: תגידו עכשיו מה התקופות של הרישיון.

<לאה ורון: מספיק שהכנסת יוצאת לפגרה והיא סיימה את כמות הישיבות שלה.

<לאה ורון: אז אין תקנות, אין החלטה.

<איתי עצמון: אם כבר היום אתם יודעים מה התקופה, למה לא לכתוב את זה בחוק, עם אפשרות, כמובן, לשנות את התקופה עם תקנות באישור הוועדה.

<איתי עצמון: אבל העיקרון ייקבע כבר בחוק הראשי, אני לא רואה מניעה לזה.

אבישי ברוורמן: הפתיחות שלך היא מאד גדולה כי אתה, באמת, מנוסה.

אבישי ברוורמן: הרוח שלך היא הרוח של הלל.

אבישי ברוורמן: אתה קפדן כשמאי אבל אתה יודע שהלל צדק.

אבישי ברוורמן: קודם כל צריך את הגישה הנכונה.

אבישי ברוורמן: לכן ייתכן שאולי כדאי לשקול.

אבישי ברוורמן: מה שאני מציע - למחוק את סעיף (ב) ובכל סוג רישיון לקבוע את התקופה לרישיון כשנגיע לסעיף ושינוי התקופה – באישור הוועדה.

<אבנר פלור: - - - כי יש לי מצב - - -

חנא סוייד: לא, לא.

חנא סוייד: זה יירשם בחקיקה הראשית.

חנא סוייד: אבל שינוי זה באישור הוועדה.

<אבנר פלור: - - -

<איתי עצמון: אני מציע, אם כך, אני אציע מה ניתן לעשות להבנתי – אפשר את סעיף קטן (ב) לנסח כך שיובהר שהשר, באישור הוועדה, יוכל לקבוע תקופות רישיון אחרות מאלה שנקבעו בחוק זה, ולגבי כל סוג רישיון, כאשר אנחנו נגיע – הפרקים מחולקים לפי סוגי רישיונות – אתם תביאו הצעה, וכמובן תגישו לנו את הנוסח לפני הישיבה – מה תקופת הרישיון שאתם מוצאים לנכון לקבוע.

<איתי עצמון: אבל סעיף קטן (ב) יהיה בעצם - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: ומה עם הטעמים המיוחדים?

<איתי עצמון: למה אתם צריכים את זה?

<שרית זוכוביצקי-אור: זה נועד לטובת בעל הרישיון.

<איתי עצמון: אתם מתכוונים לתור לבעל רישיון ספציפי?

<אבנר פלור: אתן דוגמה – הוא דיבר על רכב חשמלי.

<אבנר פלור: יש טכנולוגיה שנכנסה, והמדינה עוד לא ערוכה במאה אחוז.

<אבנר פלור: אם אני אלך לפי התקנות אני לא אאשר את הרכב הזה ולא אאשר את המוסך הזה.

<אבנר פלור: אז חייבים לתת באיזשהו מקום לשר שיקול דעת במקרים המיוחדים האלה, מהטעמים המיוחדים האלה, לבוא לקראת וכן לאשר.

<יערה למברגר: אני לא יודעת לאיזה הסכם בינלאומי להתייחס קודם - - -

אבישי ברוורמן: יש לי שאלה: הלא שר, נניח שהייתי שר התחבורה - אם שר התחבורה קם בבוקר ורואה שבלי הטעמים המיוחדים האופניים החשמליות גורמים לאסונות נוראיים, אז הוא לא יכול לעשות משהו?

אבישי ברוורמן: הוא צריך את הסעיף הזה של "טעמים מיוחדים"?

אבישי ברוורמן: הוא לא יוכל לפעול?

אבישי ברוורמן: כששר יש לו קייס הוא יכול לעשות מה שהוא רוצה בגיבוי הממשלה.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא, הוא לא יוכל.

חנא סוייד: אני מציע שאם נכפיף את זה לאישור הוועדה זה בעצם מה שיכול לפתור את העניין.

<איתי עצמון: הצעתי כאן הצעת נוסח, אולי עורכת הדין זוכוביצקי תקרא.

<שרית זוכוביצקי-אור: במקום (ב): "השר, באישור הוועדה, רשאי לשנות את תקופת הרישיון הקבועה בחוק זה ורשאי לקבוע בדרך האמורה טעמים מיוחדים שבהתקיימם רשאי המנהל לתת רישיון לתקופה קצרה יותר".

חנא סוייד: " באישור הוועדה".

<שרית זוכוביצקי-אור: כן.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה ברישה.

<שרית זוכוביצקי-אור: ועוד דבר – אנחנו חושבים שההערה של עורכת הדין הר אבן היא נכונה, ואנחנו מציעים: ב- 6 (א) : ,....

<שרית זוכוביצקי-אור: המנהל ייתן רישיון או יחדשו....".

אבישי ברוורמן: אם כך, בשינוי הזה אנחנו מאשרים.

אבישי ברוורמן: עוברים לסעיף 7.

<שרית זוכוביצקי-אור: "סירוב לתת רישיון 7.

<שרית זוכוביצקי-אור: המנהל רשאי לסרב לתת למבקש רישיון או לסרב לחדש את רישיונו אף אם התקיימו לגבי המבקש התנאים לקבלת הרישיון, לאחר שנתן לו הזדמנות לטעון את טענותיו, אם התקיים לגביו אחד מאלה: (1) הוא הורשע בעבירה פלילית או בעבירת משמעת, שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לעסוק במתן השירות לרכב או במקצוע בענף הרכב שלגביו ביקש את הרישיון, או שהוגש נגדו כתב אישום בעבירה כאמור וטרם ניתן פסק דין סופי בעניין; לעניין זה, "הורשע" – לרבות מי שבית המשפט קבע כי ביצע את העבירה; (2) קיימות נסיבות אחרות המעידות על חוסר מקצועיות שבשלהן אין המבקש מסוגל לעסוק במתן השירות לרכב או במקצוע בענף הרכב, שלגביו ביקש את הרישיון בהתאם להוראות לפי סעיף 17(ב).

<שרית זוכוביצקי-אור: "

אבישי ברוורמן: הערות?

<שלמה תוסייה-כהן: יש לנו קצת בעיה עם העניין של עבירת המשמעת.

<שלמה תוסייה-כהן: אני אסביר את הבעיה.

<שלמה תוסייה-כהן: למעשה, עבירות המשמעת מתייחסות רק לשמאים שלגביהם יש לנו בית דין.

<שלמה תוסייה-כהן: ישב בית דין, הכריע בעניינו של אדם ופסל אותו, למשל, מלהחזיק רישיון במשך חמש שנים.

<שלמה תוסייה-כהן: לאחר מכן הוא הגיע לוועדה ושוב – מקבל הוראה שעל אף שתקופת השלילה שלו הסתיימה, לא מחדשים לו את רישיונו מאחר וכבר הורשע באיזושהי עבירת משמעת.

<שלמה תוסייה-כהן: מדובר פה למעשה במעבר מעבר לסמכות של בית הדין.

<שלמה תוסייה-כהן: אני חושב שלא צריך להכניס את זה כאן.

אבישי ברוורמן: נקודה טובה.

<רונן לוי: העניין של עבירה פלילית או עבירת משמעת צריך להיות מוגבל בזמן.

<רונן לוי: אפילו חברי כנסת חוזרים אחרי 7 שנים.

<רונן לוי: ולעניין המנגנון של "המנהל רשאי לתת או לסרב.

<רונן לוי: .." – צריך פה להכניס, גם בתחום שלנו, שצריך פה איזושהי ועדה, מהניסיון שלנו.

<רונן לוי: שזה לא יהיה בידי המנהל בלבד.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה מופיע ב-17.

<שרית זוכוביצקי-אור: מתייעצים אתו.

<רונן לוי: אנחנו רוצים - -

אבישי ברוורמן: ומה זה - - -

<רונן לוי: לא שרירות.

<זאב פרידמן: אני סבור שהנוסח שמופיע כאן, "המנהל רשאי לסרב לתת למבקש רישיון ולסרב לחדש את הרישיון" צריך גם לכתוב במפורש שתהיה גם הסמכות לשלול את זה תוך התקופה, כדי לא ליצור - - -אלא אם כן יאמר היועץ המשפטי של הוועדה שזה מכסה גם את אותם מקרים - - כביכול מתבטא כאן איזה הסדר שלילי שזה רק סירוב חידוש - - -לתת או לסרב לחדש, במקרה כזה אני אסכים.

<זאב פרידמן: אם לא, אני חושב שעלול להיווצר כאן מעין הסדר שלילי.

<לאה ורון: סעיף 13 לא עונה לך על ההערה?

<זאב פרידמן: לא.

<איתי עצמון: למה לא?

<שלמה תוסייה-כהן: עורך הדין פרידמן צודק, כי בסעיף 13 יש לנו גם אי חידוש, וגם בסעיף 7 מדברים על אי חידוש.

<שלמה תוסייה-כהן: למעשה, האי בהירות הזאת - - -למעשה, צריך למחוק את אי החידוש באחד מהשניים.

<אינגריד הר אבן: לטעמי סעיף 7(2) עומד בסתירה לסעיף 6(א), כי אם הבן אדם עומד בתנאים למתן הרישיון אז ממילא צריך לשקול במתן הרישיון את הנסיבות האחרות.

<אינגריד הר אבן: אז הוא קיבל כבר את הרישיון ועמד בתנאים, אבל פתאום יש נסיבות אחרות שלא רשומות בתנאים.

<אינגריד הר אבן: זה דבר והיפוכו, לטעמי.

<אינגריד הר אבן: דבר שני, בסעיף קטן (1) המילים "לרבות מי שבית המשפט קבע כי ביצע את העבירה" – מה זאת אומרת, יש אופציות אחרות?

<אינגריד הר אבן: הורשע, על פי החלטה של מי?

<קריאה: ועדת משמעת.

<איתי עצמון: אני רוצה להתייחס לעניין של ההרשעה.

<איתי עצמון: כתוב בפסקה (1) של סעיף 7 המוצע – "...

<איתי עצמון: לעניין זה – "הורשע", לרבות מי שבית המשפט קבע כי ביצע את העבירה".

<איתי עצמון: בישיבות מקדימות שקיימתי עם נציגי משרד התחבורה ונציגי משרד המשפטים ביקשתי להשמיט את ההוראה הזו, כי משמעותה היא, למעשה, שבית משפט קובע שבית משפט ביצע את העבירה אבל לא מרשיע אותו מכל מיני סיבות, ולאחר מכן אי ההרשעה עומדת לחובתו כאשר הוא מבקש את הרישיון.

<איתי עצמון: זה עומד, בעיניי, בניגוד לכל התכלית של המנגנון של אי הרשעה.

<איתי עצמון: גם עשיתי איזה סריקה בחקיקה הקיימת היום.

<איתי עצמון: זה קיים במספר דברי חקיקה – בחוק לשכת עורכי הדין, למשל, בחוק בית הדין לעבודה, בחוקים נוספים, אבל לגבי כל אחד מהחוקים האלה יש סיבה מיוחדת למה נקבעה ההוראה הזו.

<איתי עצמון: למשל, לגבי כהונת נציגי ציבור בבית דין לעבודה.

<איתי עצמון: במקרה הזה, כשמדובר על הוראה כללית שאמורה לחול על כל סוגי הרישיונות אני חושב שזה מאד מרחיק לכת, ולכן הצעתי למחוק את התיבה הזאת.

<יערה למברגר: עלו פה הרבה הערות, והערות טובות.

<יערה למברגר: לגבי "הורשע" גם כשבית המשפט מחליט על אי הרשעה- זה במקרים מיוחדים.

<יערה למברגר: לקחנו את זה כמודל אבל אני מקבלת את ההערה של עורך הדין עצמון, וגם בדקנו את זה עם המחלקה הפלילית אצלנו, שגם היא , לאור התכליות, בדקה נתונים על מקרי אי הרשעה, ואנחנו מקבלים את ההערה.

<לאה ורון: זאת אומרת שגם מבחינת

<לאה ורון: כם ניתן למחוק.

<יערה למברגר: כן.

<יערה למברגר: ניתן למחוק לעניין זה עד לסיום.

<יערה למברגר: נעבור למחיקה אחרת – עלתה פה הערה לגבי אם אדם הורשע בגיל 20 האם לרדוף אותו כל חייו.

<יערה למברגר: זה חלק מעקרונות כלליים על התיישנות ומחיקת עבירות.

<יערה למברגר: אני לא זוכרת בעל פה את כל התקופה אבל אני אגיד באופן כללי: התיישנות לגבי פשע זה 7 שנים, אני חושבת, אחר כך יש מחיקה לגמרי מהמרשם הפלילי, ואז אסור להתחשב במידע הזה.

<יערה למברגר: יש לנו את חוק הדין הפלילי ותקנת השבים - -

<איתי עצמון: רהביטליציה.

<יערה למברגר: כן.

<יערה למברגר: זה נמחק לגמרי.

<יערה למברגר: לכן אני חושבת שאין פה בעיה מיוחדת - - ההסדר הכללי.

<שלמה תוסייה-כהן: צריך רק להקפיד לא לבקש מאדם לענות על השאלה - - -

<איתי עצמון: אסור.

<איתי עצמון: אסור לעשות את זה.

<יערה למברגר: אסור.

<לאה ורון: זה לגבי הערת משמעת.

<יערה למברגר: כן.

<יערה למברגר: אני יודעת שהנוסח הזה של התחשבות בהערת משמעת מקובל ואני גם חושבת שזה ראוי.

<יערה למברגר: למשל, גם במקרה פלילי – אדם הורשע.

<יערה למברגר: אתה יכול, לכאורה, לומר שהוא נתון את עונשו, שילם קנס, ישב במאסר, למה אתה מתחשב בזה במתן הרישיון.

<יערה למברגר: אנחנו טוענים שמבחינה מנהלית זה נתון רלבנטי.

<יערה למברגר: ושים לב: "רשאי לסרב".

<יערה למברגר: זה לא אומר שאוטומטית הוא מסרב.

<יערה למברגר: זה גם תלוי במהות העניין.

<יערה למברגר: אם זה רלבנטי מבחינת מהות העבירה ונסיבותיה אני חושבת שזה רלבנטי שהוא רשאי לשקול.

<יערה למברגר: זאת אומרת – שהוא לקוח בחשבון ורשאי לסרב.

אבישי ברוורמן: מה עם ועדה?

אבישי ברוורמן: היום יש שר כזה ומחר – אחר.

אבישי ברוורמן: צריך לשים לב לוועדה המקצועית.

<רונן לוי: יכול להיות שלוחץ מישהו על מישהו, להוציא מישהו - - -והמנהל, בצורה שרירותית מוציא.

<רונן לוי: אין ועדה ואין איזה מנגנון.

<יערה למברגר: החוק מניח שאנשים עושים את תפקידם - - -

<רונן לוי: החוק יכול להגדיר שיש ועדה, מנגנון.

<רונן לוי: לא צריך להיות שרירותי.

<רונן לוי: או זכות ערעור.

<יערה למברגר: אל"ף, לגבי העובדה שיש לנו תנאים למתן רישיון או סיבות לא לסרב, ולעומת זאת - - התליה או הגבלה, זה המבנה המקובל.

<יערה למברגר: זה גם המבנה המודרני שהיום אנחנו מקבלים, ומבחינת ההבחנה הזו, אני דווקא עומדת מאחוריה.

אבישי ברוורמן: מבחינת ה- substance יש סתירה בין הדברים או השלמה?

אבישי ברוורמן: תשכנעי שאין סתירה.

אבישי ברוורמן: זה שזה מקובל מפה ושם לא אומר לי כלום.

<יערה למברגר: אני חושבת שהנושא של החידוש, באמת – לא צריך להיות בשני המקומות, ואני חושבת שאנחנו יכולים להסתפק בזה בסעיף 13.

<איתי עצמון: אז אפשר למחוק את התיבה "לסרב לחדש" - - -

<שלמה תוסייה-כהן: לגבי השאלה על עבירת המשמעת.

<שלמה תוסייה-כהן: הטיעון הוא יפה, אבל, למשל, בסעיף 13, שדן בהתליית רישיון, קבוע שכל הסמכויות המנהליות שיש למנהל בגין עבירות על הפרת תנאי רישיון, וכן הלאה, למעשה מופקעות ממנו ועוברות לבית הדין למשמעת.

<שלמה תוסייה-כהן: ההיגיון שלך אומר שגם את זה היה צריך להשאיר, אבל למעשה קיבלתם את הטענה שבית הדין למשמעת הוא זה שדן, ורק הוא, בעבירות המשמעת של השמאי.

<שלמה תוסייה-כהן: אם החליט לפסול אותו לשנה, כנראה ששקל והחליט ששנה זה מספיק.

<שלמה תוסייה-כהן: לא צריך להיות פה מצב שהוא יסבור, השופט, שמינינו, שראוי לשלול רק שנה בלבד, ויושב מצד שני המנהל, שהוא, בכל הכבוד, רק המנהל המקצועי, ויחליט שבעצם העונש שנתן השופט הוא נמוך מדי, והוא רוצה להגדיל אותו ל-4 שנים.

<יערה למברגר: ברגע שהעברנו את "לסרב לחדשו" לסעיף 11(א) נתנו תשובה רבה למה שאתה מעלה עכשיו, ואז נשאר רק מתן רישיון.

<יערה למברגר: אני רואה פה אבחנה בין תקופת חיי הרישיון, שאז ודת המשמעת נותנת את ההנחיות, לבין ההחלטה הראשונית של מתן הרישיון – שפה, אני חושבת, זה נמצא בידי המנהל, לא בידי - - -

<שלמה תוסייה-כהן: לא.

<שלמה תוסייה-כהן: ברגע שאדם נשלל רישיונו על ידי בית הדין, הוא צריך להגיש בקשה לרישיון מחדש.

<שלמה תוסייה-כהן: ואז הוא יחזור אחר שנה - - -

<יערה למברגר: - - -

אבישי ברוורמן: את מהירה במחשבה, תני לו לסיים.

<שלמה תוסייה-כהן: האדם, נשלל רישיונו לשנה על ידי השופט.

<שלמה תוסייה-כהן: סיים את תקופת השלילה והגיש בקשה לרישיון חדש, ואז אומרים לו: לא, העונש שנתן לך השופט, לטעמנו, כרשות מנהלית, היה נמוך מדי ואנחנו מאריכים לך עכשיו ל-4 שנים, אנחנו לא מאשרים לך ב-4 השנים הקרובות, על אף ששופט ישב והחליט שצריך לשלול לך רק לשנה.

אבישי ברוורמן: האם יכול לקרות דבר כזה?

אבישי ברוורמן: ואיך פותרים אותו?

<איתי עצמון: שאלה עקרונית היא היחס בין ההיבט המשמעתי להיבט המנהלי.

<איתי עצמון: השאלה היא אם נתתם את הדעת על כך.

<יערה למברגר: כן.

<יערה למברגר: נתנו את הדעת.

<יערה למברגר: הסעיף הזה גם נוסח עם אנשים שמתעסקים בנושאי משמעת.

אבישי ברוורמן: שאלת התם שאנחנו שואלים – יש מנהל, והוא מסתכל על מישהו, והוא לא מוצא חן בעיניו.

אבישי ברוורמן: זה קורה.

אבישי ברוורמן: אז השאלה היחידה היא: האם יש סתירה בין הדברים האלה?

אבישי ברוורמן: האם לתת את הכוח העודף למנהל או לא? זו השאלה שצריך להחליט בה.

<יערה למברגר: מנהל שמקבל החלטה כזו – זו החלטה לא סבירה ולא חוקית.

<יערה למברגר: המנהל חייב לקבל החלטה מנהלית סבירה.

<יערה למברגר: יש לי מחלוקת עם עורך הדין תוסיה כהן בזה שאני חושבת שבמתן הרישיון צריך לתת למנהל עדיין את שיקול הדעת, גם אם יש עניין של עבירת משמעת.

<יערה למברגר: אני משווה את זה לבית משפט.

<יערה למברגר: אפילו אם בית משפט בעניין פלילי, וזה נוסח מקובל – אנחנו באופן מקובל עושים אבחנה.

<יערה למברגר: במהלך הרישיון, אז ועדת המשמעת מסדירה את העניינים.

<יערה למברגר: במתן הרישיון אני חושבת שבידי המנהל גם לשקול את ההיבטים האלה של העבר - - -

אבישי ברוורמן: עו"ד עצמון מציע שבעצם הנושא הזה הופך להיות חד וברור בסעיף 13.

<איתי עצמון: של התליה וביטול רישיונות.

<איתי עצמון: כאן מדובר על סירוב לתת.

<יערה למברגר: - - -

<איתי עצמון: אבל כאן מדובר בעצם על מי שבא בגדר שער העיסוק.

<איתי עצמון: כלומר, האם לתת לו רישיון או לא.

<איתי עצמון: זה מה שרשום.

<איתי עצמון: לא מדובר על חידוש.

<איתי עצמון: אם מדובר על עצם הכניסה לעיסוק, הסמכות לתת רישיון היא של המנהל.

<איתי עצמון: אם מדובר על תקופת הרישיון – אז כאן אתה צודק, ואני הבנתי שניתן לכך מענה בסעיף 13.

<איתי עצמון: צריכה להיות הלימה בין הסמכויות המשמעתיות לסמכויות המנהליות של המנהל לבטל או להתלות את הרישיון.

<איתי עצמון: בסמכויות האלה נדון בסעיף 13, לא כאן.

<זאב פרידמן: אני מסכים עם מה שאמר עו"ד עצמון, משום שחייבת להיות שם הלימה.

<זאב פרידמן: זה גם עולה עם פסיקת בית המשפט בפרשת חרמון ולשכת עורכי הדין.

אבישי ברוורמן: לכן – איך נסכם את 7?

<אינגריד הר אבן: לא קיבלנו תשובה ל- (6)(א)(2).

<אינגריד הר אבן: וזה מאד חמור.

<אינגריד הר אבן: לא יכול להיות שיש בסעיף 6(א) תנאים למתן רישיון, ואז, פתאום בסעיף 6(2) יש נסיבות אחרות, שאלוהים יודע מה הן, והן חורגות מהחקיקה הקיימת.

<איתי עצמון: הנסיבות אמורות להיקבע בתקנות.

<אינגריד הר אבן: אבל לא כתוב את זה כאן.

<רונן לוי: לשמאים יש מנגנון של שימוע.

<רונן לוי: עדיין, מנהל מקצועי במוסך, לצורך העניין - - אני אתן דוגמה.

<רונן לוי: לפני כמה חודשים הותלה רישיון של בעל מוסך, יבואן גדול, על איזה עניין מקצועי במוסך.

<רונן לוי: מה זה 3 חודשים לעצור את חופש העיסוק של הבן אדם?

<רונן לוי: ומי עושה את זה?

<רונן לוי: בסופו של דבר יש ייעוץ ואחר כך המנהל מחליט.

<אבנר פלור: אבל אם זה בטיחותי?

<אבנר פלור: גם 3 חודשים זה לא מספיק.

<אבנר פלור: - - להרוג אנשים בדרך.

<רונן לוי: אני לא מתווכח על כן חמור או לא חמור.

<רונן לוי: אני רק אומר: המנגנון צריך להיות מוסדר בחוק.

<רונן לוי: כמו שלשמאים יש מנגנון מוסדר בחוק.

<רונן לוי: אני לא מתווכח כרגע אם זה צודק או לא, רק שהמנגנון לא מוסדר.

<רונן לוי: אנחנו מדברים על זה שזה צריך להיות עניין מוסדר, לא רק עניין של ייעוץ.

<רונן לוי: למנהל מקצועי במוסך – זה לא מוסדר.

<רונן לוי: וזה אנחנו רוצים שיהיה גם מוסדר.

אבישי ברוורמן: אז איך היית מסדיר את זה?

<רונן לוי: יכול להיות שתהיה איזושהי ועדה, שתהיה חובה של איזושהי ועדה, ואחר כך, בתקנות - - -

אבישי ברוורמן: עד עכשיו כל מה שאתה אומר – עושה שכל.

<איתי עצמון: אני חושב שיש, באמת, איזושהי בעיה בפסקה (2) של סעיף 7, כי אם מדובר על נסיבות שמעידות על חסור מקצועיות שבשלהן אין המבקש מסוגל לעסוק במתן שירות לרכב או במקצוע – מדובר על אדם שעוד בכלל לא קיבל רישיון לעיסוק, אז איך אפשר לקבוע לגביו חוסר מקצועיות?

<איתי עצמון: בעיניי זה דבר שלא כל כך - - -

<אינגריד הר אבן: וגם, סעיף 7(2) מניח שהוא עומד בתנאים לקבלת הרישיון, אז זו בעצם סתירה.

אבישי ברוורמן: איך אנחנו מתכנסים ופותרים את זה עד לישיבה הבאה?

<שרית זוכוביצקי-אור: 7(2) – נוריד.

<שרית זוכוביצקי-אור: יש במילא שימוש בזה בסעיף 13.

<איתי עצמון: אז למעשה פסקה (1) תישאר, למעט הסיפה.

<איתי עצמון: היא תימחק.

<איתי עצמון: גם התיבה, ברישה: "...

<איתי עצמון: או לסרב לחדש את רישיונו..." – תימחק.

אבישי ברוורמן: אם כך, בסדר.

אבישי ברוורמן: מקובל.

<רונן לוי: לא קיבלנו עדיין מענה לעניין שזה לא המנהל - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: אז על זה אני אענה.

<שרית זוכוביצקי-אור: את הסעיף שמתייחס לחוסר מקצועיות בסירוב לתת רישיון – מחקנו.

<שרית זוכוביצקי-אור: עכשיו אנחנו מדברים על החלטות מנהל, הן החלטות מנהליות.

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא מוסמך לתת את הרישיון והוא מוסמך גם להתלות אותו.

<שרית זוכוביצקי-אור: ההליך הוא הליך מנהלי, יש תיאום טענות - - -

אבישי ברוורמן: עליך מדברים, אבנר?

אבישי ברוורמן: תאמין לי, עליך אני סומך, אך יכול להיות בתפקיד גם מי שלא ידע את פרעה.

<אינגריד הר אבן: זה גם לא אבנר פלור בעצמו.

<אינגריד הר אבן: יש מפקח אזורי והוא מרשה לעצמו - - -

<קריאות: - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: מדובר בסמכות מנהלית של המנהל, לקחת את הרישיון ולהתלות.

<שרית זוכוביצקי-אור: כמובן שחלים עליו כללי המשפט המנהלי, וזה נכון לגבי - - -

<רונן לוי: הוא זוכה בבית משפט אחרי שנה, אבל אין לו עסק.

<רונן לוי: זה מה שאנחנו מנסים להסביר.

<רונן לוי: לכן צריך מנגנון מקדים.

<שרית זוכוביצקי-אור: זו הפרוצדורה הנהוגה כאשר נותנים סמכויות מנהליות למנהל, לאורך כל החוקים.

<שרית זוכוביצקי-אור: שימו לב שאת החלטת המנהל אפשר לתקוף בבית משפט לעניינים מנהליים.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני רק אוסיף לעניין הוועדה המקצועית.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו אומרים כך – ה- input המקצועי הרציני זה פעילות בחוסר מקצועיות.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, פה אנחנו עושים רשימה של פעולות כלפי המנהל המקצועי בכך שהפרתן תיחשב לחוסר מקצועיות.

<שרית זוכוביצקי-אור: שם אנחנו כן מתייעצים עם המועצה מייעצת למוסכים.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני מפנה לסעיף 118, שם אנחנו קובעים את תפקידי מועצת מנהלי המוסכים, הוא הצוות המקצועי של המוסכים.

<שרית זוכוביצקי-אור: אחד התפקידים שלה הוא לקבוע רשימות, כאמור בסעיף 17(ב) ו-(ג).

<שרית זוכוביצקי-אור: רשימת התקלות שיהוו -

<איתי עצמון: בתקנות.

<איתי עצמון: מדובר על תקנות, בואו נבין.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, כן ראינו צורך להתייעץ עם גוף מקצועי באשר לקביעת תקנות הנוגעות לחוסר מקצועיות.

<איתי עצמון: אני מבקש להשלים את דבריה של עורכת הדין זוכוביצקי באשר לטענה שהעלה מר לוי.

<איתי עצמון: אני, ככל שמדובר בסעיף 7, לא רואה סתירה בין הסעיף הזה לבין הדין המשמעתי, שחל על מי שכבר קיבל רישיון ועוסק במקצוע, ונתגלו כל מיני נסיבות שבעצם מהוות עבירת משמעת.

<איתי עצמון: כאן מדובר רק על אדם שמבקש רישיון והמנהל, בהיותו הרגולטור נותן הרישיון, יכול להגיד שהוא לא נותן לו רישיון בהתקיים הנסיבות האמורות בפסקה (1), שהיא כרגע הנסיבה היחידה משמחקנו את פסקה (2).

<איתי עצמון: אז אני אינני רואה סתירה בין סעיף 7 להוראות של הדין המשמעתי.

אבישי ברוורמן: אנחנו נעצור בנושא הזה ומאשרים את סעיף 7.

אבישי ברוורמן: אנחנו מתקדמים לסעיף 8.

<שרית זוכוביצקי-אור: "פטור מתנאים לקבלת רישיון 8.

<שרית זוכוביצקי-אור: השר רשאי לקבוע תנאים שבהתקיימם יינתן למבקש רישיון שבידיו רישיון אחר על פי חוק זה, או כדי לקיים התחייבות בינלאומית שהמדינה צד לה פטור מהתנאים לקבלת הרישיון המבוקש, כולם או חלקם, ובלבד שלא יהיה בכך כדי לפגוע בבטיחות או בתחרות.

<שרית זוכוביצקי-אור: "

<אהוד שניידר: אני מודה שאנחנו לא מבינים את הסעיף הזה.

<אהוד שניידר: מדוע אדם שיש לו, נניח, רישיון להיות יבואן זעיר, יכול לקבל פטור מתנאים להיות יבואן ישיר או יבואן עקיף, או – מדוע מתווך רכב יכול לקבל פטור מלקיים את התנאים של שמאי רכב?

<אהוד שניידר: זה מה שאנחנו מבינים מהסעיף.

<אבנר פלור: הסעיף זה מתייחס גם לנושא של מוסכים – יש איזושהי חפיפה מבחינת הדרישות עצמן.

<אבנר פלור: אנחנו בעצם רוצים לקבוע את התנאים, ודאי שהם ייקבעו בתקנות, כמו שאתם יודעים.

<אבנר פלור: אני לא מבין בדיוק - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: הסעיף הזה הוא כלי בידי השר לקבוע תקנות שמאפשרות לו להתחשב בבעל רישיון, על פי החוק הזה, שעמד בתנאים לקבלת אותו רישיון.

<קריאה: דוגמה.

<קריאה: דוגמה אחת פשוטה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני רק אסביר את המהות ואחר כך אתן דוגמאות.

<שרית זוכוביצקי-אור: ואז אנחנו אומרים – אתה כבר עומד ברשימה של תנאים כדי לקבל את הרישיון הזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: כדי לקבל רישיון נוסף אנחנו מתחשבים בתנאים שאתה עומד בהם בגדר הרישיון הזה, אנחנו מאפשרים לך לקבל את הרישיון בלי לעמוד בתנאים אלה ואחרים.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, בעל רישיון אחד, על פי החוק, אנחנו נתחשב בתנאים שהוא עומד בהם לפי הרישיון.

אבישי ברוורמן: אני רוצה דוגמה פשוטה למה לעשות את זה.

<אבנר פלור: דוגמה פשוטה: יש מפעל, לדוגמה, לייצור.

<אבנר פלור: אנחנו מחייבים אותם בסימון מוצרי תעבורה.

<אבנר פלור: הוא מייבא את המוצרים האלה אך ורק לשימושו האישי, ולהרכבה והתקנה במסגרת אותו מפעל.

<אבנר פלור: אז יכול להיות שבמקרים ספציפיים כאלה ניתן לתת לו החרגה מאי סימון המוצר, כי המוצר הזה הוא לא לשיווק, הוא לא יוצא החוצה - - -

<יורם בונן: זה לא עונה לשאלה.

אבישי ברוורמן: מה שאתה אומר כרגע, אבנר, שהעסק הזה נשאר בתוך הלופ ולא יוצא החוצה, ולכן לא צריך לסמן.

<אבנר פלור: לדוגמה.

<אהוד שניידר: אני אומר – קודם כל, שמענו ממשרד התחבורה, השליכו את יהבם על סעיף 3 להצעת החוק, שבו נאמר: "לא ייתן אדם שירות לרכב אלא אם כן קיבל רישיון למתן אותו שירות ובהתאם לתנאי הרישיון ולהוראות לפי חוק זה".

<אהוד שניידר: כשאנחנו עוברים על סעיפי החוק המהותיים אנחנו רואים שלגבי כל אחד ממקצועות הרכב נקבעו תנאים, ובתנאים האלה, אני בטוח, הושקעה מחשבה רבה מה התנאים.

<אהוד שניידר: סעיף 3 הוא הסעיף המהותי.

<אהוד שניידר: עכשיו באים עם סעיף 8 ובעצם מרוקנים מתוכן את כל אותם סעיפים שקובעים את הרישיון מפני שלמרות הדוגמה הספציפית שנותן מר פלור, הרי נתתי קודם את הדוגמה של יבואן זעיר שיכול לקבל פטור מתנאים להיות גם יבואן ישיר או יבואן עקיף, ואין בזה כל היגיון.

<אהוד שניידר: . אז אם רוצים לייחד את זה למקרה ספציפי, אז בבקשה, שיעשו סעיף שיהיה מיוחד למקרה הספציפי הזה.

אבישי ברוורמן: השאלה שלי היא כזו – אפשר לקבל את מה שאומר עורך הדין שניידר?

אבישי ברוורמן: ונתקדם קדימה.

אבישי ברוורמן: אם יש פה באמת יותר מדי ביורוקרטיה, ולעתים יש מקרים שאתה רוצה לעקוף את הביורוקרטיה בלי לפגוע בטוהר המידות או בבטיחות, אז אפשר, אולי, לאפשר לשר באישור הוועדה להביא מספר כללים כאלה ולפתור את זה, כשהמטרה היא למנוע ביורוקרטיה מיותרת.

<איתי עצמון: אז אני מציע שהתקנות האלה יהיה באישור הוועדה.

<שרית זוכוביצקי-אור: בסדר.

אבישי ברוורמן: אבל זה במקרים חריגים, באמת, אחרת - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו נצטרך לזקק אותם בפינצטה.

<אהוד שניידר: זה צריך להיות לגבי אותו רישיון, הרי לא יכול להית היגיון שיבואן זעיר יקבל פטור מלקבל את התנאים שנקבעו לגבי יבואן ישיר.

<אהוד שניידר: זה מה שכתוב.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא אמרנו שזה יהיה.

<שרית זוכוביצקי-אור: איפה זה כתוב?

<איתי עצמון: ההסמכה היא כללית.

<איתי עצמון: ההסמכה שכרגע מוצע לתת פה לשר היא הסמכה כללית, כלומר - אם אדם מבקש רישיון מסוג X ורוצה לקבל גם רישיון מסוג Y, ולצורך זה ניתן לפטור אותו מקיום אחד מהתנאים כדי להקל על הביורוקרטיה, וכי אין באמת צורך מעשי מבחינת הבטיחות או מבחינות אחרות לדרוש ממנו את אותו תנאי, אז השר יוכל לקבוע בתקנות, באישור הוועדה, כפי שהציע היושב ראש, פטור מדרישת אותו תנאי.

<יורם בונן: אם יש חפיפה בין התנאים?

<יורם בונן: אז לא צריך את הפטור.

<יורם בונן: אם אין חפיפה בין התנאים – מה זה רלבנטי שיקיים גם תנאי אחרים

<יורם בונן: שלא רלבנטיים לרישיון?

<איתי עצמון: אולי זה רלבנטי, אבל זו שאלה מקצועית.

<יורם בונן: לא מקצועית.

<יורם בונן: מקצועית זה התנאים לרישיון.

אבישי ברוורמן: אתם אומרים שיש פה סתירה, ואין דוגמאות.

אבישי ברוורמן: הדוגמה שהביא אבנר פלור היא ספציפית, ואתם חושבים שהיא דוגמה מאד חריגה.

אבישי ברוורמן: איזה עוד דוגמאות אתם יכולים להביא, שהכרזה כזו פוגעת בכם?

<אהוד שניידר: למשל – אם כתוב בתנאי לקבלת רישיון ליבואן ישיר שצריך להיות לך חוזה עם יבואן הרכב למשך שלוש שנים, ועכשיו יש יבואן עקיף שרוצה להיות יבואן ישיר ויתנו לו פטור מהתנאי הזה.

<אהוד שניידר: איזה היגיון יש בזה?

<אהוד שניידר: יכולים להגיד שזה לא פוגע בבטיחות כי הוא מביא את הרכב מסוכן מורשה - - -

חנא סוייד: אולי אני אתרום על ידי אנלוגיה מתחום אחר.

חנא סוייד: אני, בעיסוק שלי מהנדס.

חנא סוייד: אם אתה רוצה להירשם כקבלן אתה צריך להגיש בקשה לרשם הקבלנים.

חנא סוייד: יש לך מספר תנאים שאתה צריך לקיים.

חנא סוייד: אבל אם אתה מהנדס וקיבלת אישור מרשם המהנדסים שאתה מהנדס, אז רשם הקבלנים פוטר אותך, נניח, מהחובה שאתה תעסיק מפקח עבודה או מנהל עבודה מוסמך, כי אתה מהנדס.

חנא סוייד: אני חושב שעל דרך האנלוגיה, פה מדובר בדברים שהם מובנים מאליהם.

<איתי עצמון: כך או כך הם יובאו לשולחן הוועדה.

<איתי עצמון: , אז אני לא רואה בזה נזק.

אבישי ברוורמן: יש לכם עוד התייעצות?

אבישי ברוורמן: כי הדברים נראים לי דברים חריגים - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: מקרים קונקרטיים יובאו לפה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה לא משהו כללי.

אבישי ברוורמן: שזה יהיה באישור הוועדה, ואז כולכם תבואו, ואם יש פה איזשהו פגם שהוא לא רק קיצור ביורוקרטיה, של פגיעה בבטיחות או בטוהר המידות – הסנאט ימליץ ולא יאשר.

<איתי עצמון: יש לי רק עוד איזושהי נקודה לחדד - כרגע כתוב כאן, בסעיף: "השר רשאי לקבוע תנאים שבהתקיימם יינתן פטור מקבלת רישיון".

<איתי עצמון: לא כל כך ברור מי ייתן את הפטור.

<איתי עצמון: אני מניח שזה המנהל.

<שרית זוכוביצקי-אור: כן.

<איתי עצמון: אבל השאלה היא, ועכשיו זו שאלה שהוועדה צריכה להכריע בה – האם צריך לאפשר מצב שבו המנהל יוכל לאצול את הסמכות הזו.

<איתי עצמון: אם אדוני זוכר, קבענו בסעיף ההגדרות, בהגדרה "מנהל", סמכות למנהל - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מסכימים שלא.

<איתי עצמון: אז אם הוועדה מעוניינת למנוע מצב של אצילת סמכויות, אז צריך לקבוע את זה כאן, במפורש.

<איתי עצמון: אז השר רשאי, בעצם, לקבוע תנאים שבהתקיימם המנהל יהיה רשאי לתת פטור מהתנאים לקבלת הרישיון המבוקש, וסמכות לפי סעיף זה לא תואצל לאחר.

<שרית זוכוביצקי-אור: אז אני אוסיף.

<איתי עצמון: ננסח בהמשך, אבל העיקרון ברור.

<איתי עצמון: סמכות לפי סעיף זה לא תהיה ניתנת להאצלה.

אבישי ברוורמן: אנחנו נאשר.

<שרית זוכוביצקי-אור: "איסור העברת רישיון 9.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא יעביר בעל רישיון לאחר את הרישיון שנתן לו המנהל לפי חוק זה אלא באישור המנהל מטעמים מיוחדים ובהתאם לתנאים שיורה"?

אבישי ברוורמן: האם מקובל?

אבישי ברוורמן: יש הערות?

<אורי דיגמי: אני חושב שזה צריך להיות חוק קשה מאד.

<אורי דיגמי: אנשים בענף שלי מעבירים את הרישיון לאחרים, תמורת תשלום או לא תשלום.

<אורי דיגמי: יש לנו תווי סחר לעסוק ברכב משומש.

<אורי דיגמי: אני שומע כל יום על מקרים של סוחרים ומוסכים שיש להם את הרישיון לעסוק ברכב משומש שמוכרים את הרישיון הזה תמורת 500 או 1000 שקל לאוטו, על מנת שהסוחר, שלא רשום בשום מקום, ירשום את האוטו על שמם.

<אורי דיגמי: יהיה לו פטור מאגרת טסט, יהיה לו פטור מיד, על האוטו.

<אורי דיגמי: אצלם זה נרשם על התו סחר שלהם, מקבלים 500 שקל כאילו אם שייכים לזה, ובשום מקום לא אוכפים את זה.

אבישי ברוורמן: ולכן מה שאתה מציע?

<אורי דיגמי: אני חושב שצריך לחבר פה את האוצר, וכל העברת בעלות שנרשמה על תו סחר, כשהאדם הזה, שיש לו תו סחר והוא עוסק מורשה או חברה, כשיגישו את הדוח מישהו יבדוק כמה מכוניות הוא מגיש בדוח.

<אורי דיגמי: זו הדרך היחידה שיש להם לתפוס את זה, כי הם לא יודעים אם זהו האמת – אם אני קניתי את האוטו לעצמי, הרי הרישיון סחר בתו סחר אומר שאני רושם את האוטו על שמי בתנאי שקניתי אותו.

<אורי דיגמי: אם אני מתווך אני לא רושם אותו על שמי.

<אורי דיגמי: אז אם רכשתי את האוטו, רשמתי על העסק שלי.

<אורי דיגמי: אני לא נחשב יד, ואני מוכר את האוטו, והכל בסדר.

<אורי דיגמי: אבל אני רכשתי ממך את האוטו.

<אורי דיגמי: אם אתה מביא לי את האוטו בתיווך, אני לא רושם אותו על שמי, הוא נשאר על שמך.

<אורי דיגמי: כשאני מוכר אני מעביר.

<אורי דיגמי: יש הרבה סוחרים.

<אורי דיגמי: לכל תו סחר כזה נדבקים כל מיני כאלה שלא יכולים לקבל תו סחר, והם משתמשים בתו סחר הזה.

<אורי דיגמי: הם קונים ומוכרים, ולמעשה, הם לא מנהלים ספרים, אין להם רישיון ואין להם כלום, והאוטו גם לא עובר בעלות.

<אורי דיגמי: ניהנים משני העולמות.

<אורי דיגמי: הייתי חושב שצריך לתת את הדעת על זה.

<אורי דיגמי: הערה קטנה למשרד התחבורה – שהם צריכים לבדוק האם לכל אלה שהם הנפיקו את הרישיונות בתור תו סחר, האם הם קיימים והאם הם עדיין ממשיכים לעבוד, כמו שבודקים במוסכים ולוקחים רישיון מוסך, שפתאום אין לו ברקסים – אז אולי נבדוק מישהו שקיבל תו סחר לפני 4 שנים, ומגיעים אליו לכפר, למושב היום, ואין בכלל כזה עסק?

<אורי דיגמי: היה, בזמנו, הוא שכר מגרש, ועבד.

<אורי דיגמי: הוא, את העסק סגר אבל תו הסחר נשאר לו והוא ממשיך למכור בכל מיני דרכים לכל מיני סוחרים.

<אורי דיגמי: אני חושב שצריך להכניס את זה.

<אורי דיגמי: אני, בתור יושב ראש האיגוד חייב להצהיר על זה שיש המון המון סוחרים לפי חוק חופש העיסוק שמתעסקים בלי תווי סחר, ויש המון שמוכרים תווי סחר לאלה שמתעסקים בזה.

<אורי דיגמי: אני אגיד לך איפה התופעה עובדת - כשאתה קונה במכרזים.

<אורי דיגמי: לפעמים, במכרז, לא נותנים לך להוציא את האוטו, אתה לא יכול לקבל את האוטו בלי שתעביר בעלות.

<אורי דיגמי: אלה שניגשו למכרז וזכו בו, וכמובן הם הולכים לשחק עם הספידומטר, וכל הדברים האלה - הם לוקחים תו סחר ממישהו, ומשתמשים בו, כשאין לו שום שייכות לעסק הזה.

<אורי דיגמי: במקרה הטוב הוא עושה חשבונית של 00 שקל על האוטו עבור תיווך.

<אורי דיגמי: תיווך לא חייב להעביר בעלות בתו סחר.

אבישי ברוורמן: אני מאד מודה לך, אלה פרצות מאד רציניות שאני רוצה שתתייחסו אליהן.

<אהוד שניידר: אנחנו חושבים שצריך להשמיט את הסיפה "אלא באישור המנהל מטעמים מיוחדים בהתאם לתנאים שיורה" מאותם טעמים שהתנגדנו לסעיף 8.

<אהוד שניידר: אם אדם מקבל רישיון הוא עמד בתנאים.

<אהוד שניידר: אין שום סיבה שהוא יעביר אותו הלאה.

<אהוד שניידר: אם הוא מעביר הלאה, אז אותו אדם צריך גם הוא לעמוד בתנאים.

אבישי ברוורמן: קודם כל לגבי מה שמר דגמי העלה לגבי הפרצות כאן, השימוש בתו סחר והבקרה שלכם – גם בסעיף הזה, סעיף 9, וגם בכלל.

אבישי ברוורמן: הערות?

<אבנר פלור: מה שמר דיגמי העלה – זה לא מתקשר לסעיף 9.

<אבנר פלור: בזה אני מציע שנדון כשנדבר על הנושא של הסוחרים, למרות שכמו שאמרנו, אנחנו לא נותנים לסוחרים רישיון בסוף הסעיף עצמו.

אבישי ברוורמן: אבל נתייחס לזה.

אבישי ברוורמן: אז זה נרשם, נדון בזה הלאה.

אבישי ברוורמן: מה יש לך לומר לגבי סעיף 9?

אבישי ברוורמן: לגבי ההערה של עורך הדין שניידר.

<שרית זוכוביצקי-אור: הכלל הוא לא להעביר אבל בנסיבות מסוימות - - -

אבישי ברוורמן: אוקיי, אנחנו מאשרים.

אבישי ברוורמן: הלאה.

אבישי ברוורמן: סעיף 10.

<שרית זוכוביצקי-אור: "מתן הודעה בקשר לשינוי שחל לגבי בעל הרישיון 10.

<שרית זוכוביצקי-אור: בעל רישיון יודיע למנהל על כל שינוי שחל לגביו, הנוגע לתנאים לקבלת הרישיון, בתוך חמישה עשר ימים מהיום שבו חל השינוי.

<שרית זוכוביצקי-אור: "

<אינגריד הר אבן: צריך לעשות פה ממשק לסעיף 7 שמדבר גם על מתן רישיון, ועסקנו בו קודם.

<אינגריד הר אבן: לא רק "הנוגע לתנאים לקבלת רישיון" אלא גם הנוגע לסטטוס בסעיף 7(1) שמאפשר למנהל לא לתת לו רישיון.

<יערה למברגר: בעינינו זה מהווה חלק מהתנאים למתן הרישיון.

<יערה למברגר: אנחנו מסתכלים על התנאים למתן הרישיון באופן כולל ולא כמו שאת קוראת את זה בסעיף 7.

<אינגריד הר אבן: לא, לא נכון, כי ב-7 כתוב: "...

<אינגריד הר אבן: אף התקיימו לגביו התנאים...".

<איתי עצמון: את צודקת, אני חושב.

<יערה למברגר: אפשר לפתור את זה בניסוח.

אבישי ברוורמן: אנחנו מאשרים את סעיף 10, אני מבקש שתפתרו את זה אני מודה לכם, הישיבה נעולה.