ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 120, 2013-11-11 13:00

מירי רגב: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

מירי רגב: על סדר יומה צו רישוי עסקים (עבירות קנס – משקאות משכרים), התשע"ד-2013.

מירי רגב: אנחנו מדברים על אישור צו של ועדת הפנים שבו אנחנו מבקשים להוריד את גובה הקנס מ-7,000.

<גלעד קרן: לא מורידים.

מירי רגב: לא, עד 9,000 אפשר.

מירי רגב: עד 9,000 או 7,500?

מירי רגב: יש פה שני ניירות כשאחד של השר.

<יפעת רווה: לא, לא.

<יפעת רווה: אני אעשה סדר.

מירי רגב: תעשי סדר.

מירי רגב: זה 4,000.

<גלעד קרן: כרגע אין קנס בכלל, נכון להיום אין קנס.

<יפעת רווה: כן, כרגע אין קנס בכלל.

מירי רגב: למרות שהחוק כן מאפשר.

<יפעת רווה: החוק מאפשר.

<יפעת רווה: אני אסביר בצורה מסודרת.

<יפעת רווה: החוק כפי שנחקק לפני שלוש שנים, ב-2010, קבע קנס מינימום.

<יפעת רווה: הוא אמר שקנס המינימום שצריכים לתת בעבירת הקנס זה 9,000 שקל.

<יפעת רווה: אנחנו בזמנו התנגדנו לדבר הזה כי אנחנו חשבנו, ואנחנו חושבים גם עכשיו, שהקנסות האלה צריכים להיות גמישים.

<יפעת רווה: אני הרבה פעמים נתקלתי בתחומים אחרים בתופעה שגופים רוצים קנס מאוד מאוד גבוה בשביל להרתיע, אבל בסופו של דבר אותם גופים עצמם באים אלינו ואומרים: בואו נוריד את הקנס כי אנחנו לא מצליחים להטיל קנסות כאלה גבוהים, זה גבוה מדי.

<יפעת רווה: לכן, לא רצינו שיהיה עונש מינימום.

<יפעת רווה: כיבדנו את זה שהכנסת החליטה אחרת וקבעה עונש מינימום.

<יפעת רווה: אבל בבדיקה שעשינו לפני שנה בערך הסתבר שבאמת כצפוי הרשויות המקומיות כמעט ולא אכפו את זה.

דוד אזולאי: בגלל גובה הקנס?

<יפעת רווה: אין לי דרך חד-משמעית - - -

מירי רגב: הם לא הטילו את זה.

מירי רגב: לפי מה שאני מבינה, גם גדעון סער שר הפנים שלח פה מכתב שהם לא הצליחו להטיל את זה כי הם לא היו ממילא משלמים את זה.

<גלעד קרן: לא.

<יפעת רווה: היה חשש.

<גלעד קרן: מכיוון שהם פנו לבית-משפט במקום לשלם את הקנס הם אמרו: כבר עדיף לנו לפנות לבית-משפט.

<יפעת רווה: כמעט לא הטילו את זה מראש.

מירי רגב: כל הזמן זה היה בהליכי משפטיים במקום שהוא ישלם.

<יפעת רווה: כן.

<יפעת רווה: בדרך כלל הקנסות שהרשויות המקומיות רגילות להטיל הם בסדרי גודל נמוכים בהרבה, בסדרי גודל של מאות שקלים.

<יפעת רווה: יש לזה כמה חריגים.

<יפעת רווה: בעישון זה כמה אלפי שקלים, בנושא הכלבים.

<יפעת רווה: אבל בגדול הם מורגלים בסדרי גודל נמוכים יותר.

<יפעת רווה: מה שנאמר גם באופן בלתי פורמלי הוא שהקנסות האלה באמת גבוהים מדי.

<יפעת רווה: ושוב, מה שאנחנו רואים בתחומים אחרים הוא שאם יש אכיפה ואכיפה אינטנסיבית אז גם אם שיעור הקנס הוא נמוך אז אנשים מצייתים לחוק.

<יפעת רווה: לעומת זאת, אם שיעור הקנס בתיאוריה מאוד מאוד גבוה אבל אף אחד לא אוכף את זה אז יש הפרה.

דוד אזולאי: מי קבע שזה גבוה?

דוד אזולאי: על סמך מה אתם אומרים שזה גבוה?

דוד אזולאי: מה זה תוכנית כבקשתך?

<יפעת רווה: לא.

<יפעת רווה: העובדה היא, עשינו קנס כזה.

<יפעת רווה: בעבירות הקנס שעשינו אז בעקבות החקיקה זה היה 9,000 שקל.

<יפעת רווה: יש 256 רשויות מקומיות.

מירי רגב: הם הלכו אז לבתי-משפט והעדיפו לא לשלם את זה.

<יפעת רווה: לא, פשוט הרשויות עצמן.

<יפעת רווה: אנחנו לא עומדים בכל רשות ורשות ונמצאים שם, אבל מבדיקה שעשינו הרשויות כמעט לא אכפו את זה.

<יפעת רווה: כשניסיתי לברר למה אמרו: זה קנסות גבוהים.

<יפעת רווה: לכן, אנחנו ניסינו לברר מה יהיה סוג הקנס.

<יפעת רווה: זה הרי לא מתמטיקה, אין נכון ולא נכון בשיעורים של קנסות.

<יפעת רווה: אבל כשניסיתי לברר איזה שיעורי קנס נראה להם סביר אז התשובות שקיבלתי היו: 3,000, 4,000, 5,000 שקל.

<יפעת רווה: זאת אומרת, בסדר גודל שהוא נמוך ממה שיש היום.

<יפעת רווה: אנחנו מניחים שאם נוריד את הקנס ואם אכן יאכפו - אני מקווה שאם נוריד את הקנס אז כן תהיה אכיפה, אנחנו בוודאי נעודד ונפנה גם לרשויות – ככל שהאכיפה תהיה אינטנסיבית ואנחנו תמיד נותנים את הדוגמאות.

<יפעת רווה: בקנס חנייה של כחול-לבן זה מאה שקלים, אבל אנשים יודעים במרכז ירושלים שאם אתה דקה לא נמצא שם אז כבר ייתנו לך דוח ואנשים מכבדים את זה למרות שזה רק מאה שקלים.

<יפעת רווה: לכן, אכיפה אינטנסיבית היא הרבה יותר יעילה מאכיפה שהיא תיאורטית וגבוהה.

דוד אזולאי: במילים אחרות מה שאת אומרת הוא: בואו נלך על השיטה הזאת.

דוד אזולאי: סביר להניח שגם את הקנס הזה לא ישלמו ואנחנו נבוא לעוד הפעם ושוב פעם נוריד את הקנס.

<יפעת רווה: אני לא יודעת ואני גם לא מתיימרת שהחוכמה לגבי מה הקנס הנכון היא בכיס שלי.

<יפעת רווה: בשביל זה אנחנו מביאים את זה לאישור הוועדה.

דוד אזולאי: מי גובה את הקנס הזה?

דוד אזולאי: הרשות המקומית?

דוד אזולאי: האם הכסף הולך לרשות המקומית?

<יפעת רווה: כן, הכסף הולך לרשות המקומית.

גרנר: או למשטרה.

<יפעת רווה: בשביל זה אנחנו לא באנו עם קנסות מטעמנו.

דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, אנחנו הרי יודעים מה טענת הרשויות המקומיות - שיש להן בעיה של תקציבים והנה יש להן הזדמנות.

דוד אזולאי: ודווקא הנושא הזה שהוא פוגע בציבור רחב, דווקא פה - - -

<יפעת רווה: אבל צריך איזושהי סבירות.

דוד אזולאי: מהי הסבירות לדעתכם?

<יפעת רווה: לא לדעתנו.

<יפעת רווה: אני אומרת, אני בדקתי ברשויות המקומיות כי אני לא חושבת שאני יותר חכמה מהן.

<יפעת רווה: התשובות שלהן היו: 3,000 או 4,000 או 5,000 שקל.

<יפעת רווה: עשינו איזשהו ממוצע.

<יפעת רווה: אנחנו מביאים את זה כמובן לאישור הוועדה.

דוד אזולאי: איפה נציג השלטון המקומי?

מירי רגב: מה משרד הפנים אומר?

<יפעת רווה: זה צו של משרד הפנים, אנחנו מסכימים.

גרנר: אנחנו תומכים בסכום הזה.

גרנר: בדקנו וגם מהבדיקה שלנו כמובן מעטים מאוד, אולי חוץ מראשון, שהשתמשו בקנסות האלה.

גרנר: אבל אני לפחות אני יכול לומר שהקנסות האלה הן ארגז כלים בהיבט הזה של מלחמה כנגד תופעת השכרות.

גרנר: אני חושב שהקנס הזה תורם עוד כלי נוסף, ולכן אנחנו תומכים.

גרנר: גם דיברתי עם אנשי פיקוח בשטח ומבחינתם הם דיברו על גובה קנס סביר, וגובה של 9,000, כבודו, באמת מבחינתם נראה חריג.

גרנר: אבל זה יותר בהנחה מפני שהם לא השתמשו בזה.

דוד אזולאי: בוא נוריד את זה ל-1,000 שקל.

מירי רגב: לא, הם הלכו על משהו מידתי כנראה בין ה-9,000 ל-1,000.

דוד אזולאי: איפה נציג המשטרה?

דוד אזולאי: אולי אפשר לשמוע את נציגי המשטרה גם.

מירי רגב: תיכף נשמע אותם.

<גלעד קרן: רק להשלים נקודה אחת שעו"ד רווה לא הציגה.

<גלעד קרן: במאי השנה אנחנו תיקנו את החוק, הפכנו אותו להוראת קבע.

<גלעד קרן: במסגרת התיקון הזה קנס המינימום של 9,000 שקל בוטל ונקבע שהקנס המרבי- -

מירי רגב: מ-.

מירי רגב: 7,500

<גלעד קרן: - - יהיה בגובה 10% מגובה העבירה שזה 7,500.

מירי רגב: נא להתנצל, אני מכירה את החקיקה.

מירי רגב: חשבתי שלא קראתי נכון.

<גלעד קרן: לא, לא.

<יפעת רווה: לא, לא.

<יפעת רווה: סליחה, פשוט לא הספקתי להשלים את הדברים עד הסוף.

<יפעת רווה: שאלתם שאלות ואני עניתי אבל בהחלט זה - - -

<גלעד קרן: זאת אומרת, כרגע הסמכות שלנו היא בין - - -

מירי רגב: בין 7,500, זה מה שאמרתי.

מירי רגב: זה לא 9,000.

מירי רגב: החוק תוקן ל-7,500.

<גלעד קרן: לעד 7,500.

מירי רגב: בסדר, עד 7,500.

<יפעת רווה: כן.

<יפעת רווה: זה היה מינימום 9,000.

<יפעת רווה: אנחנו מהסיבה הזאת ביקשנו לבטל את זה.

<גלעד קרן: אבל לא נקבע, כרגע אין קנס בכלל.

<יפעת רווה: כן.

<יפעת רווה: אנחנו באמת ביקשנו לבטל את המינימום של 9,000 כדי שלא נהיה מוגבלים.

<יפעת רווה: בגלל הסיבה הזאת רצינו שזה יהיה יותר גמיש.

<יפעת רווה: לכן, הצענו להחיל את ה-10% מהקנס המרבי שזה חל גם על קנסות אחרים שזה 7,300 נדמה לי היום, ואנחנו מציעים כאן לעשות את זה 4,000 שקל.

<יפעת רווה: זה ההסבר המלא.

מירי רגב: משטרת ישראל, יש לכם מה להגיד בעניין?

<דוד כהן: לא.

<יהודה כהן: שמי יהודה כהן ואני מנכ"ל התאחדות בעלי אולמות וגני אירועים בישראל.

<יהודה כהן: אני באתי במיוחד לוועדה הזאת כדי להרים קול, לצעוק את הצעקה שוב, ולקבל איזשהו מענה.

<יהודה כהן: אני מחזיק פה את החוברת של רישוי עסקים.

<יהודה כהן: אנחנו באים לדון ברישוי עסקים.

<יהודה כהן: סעיף 4.8 מתעסק בנושא של מי שמתעסק במכירת משקאות חייב ברישיון - - -

מירי רגב: אבל זה לא חל עליכם.

<יהודה כהן: לא, לא.

<יהודה כהן: תשמעי אותי עד הסוף.

<יהודה כהן: הוא חייב ברישיון עסק.

<יהודה כהן: דהיינו, הברים האקטיביים שפועלים בקרבנו פועלים ללא רישיון בניגוד להחלטות של ועדת הסמים ואני פה אעביר, ובניגוד אפילו למכתב ממשטרת ישראל.

<יהודה כהן: הברים האקטיביים כשמם כן הם.

<יהודה כהן: הם אקטיביים.

<יהודה כהן: הם צריכים לתת שתייה חריפה אגרסיבית לבני נוער גם ביערות, אבל הם באים אליי בלי רישיון.

<יהודה כהן: הם נותנים משקאות.

דוד אזולאי: נכנס לתוך האולם לתת משקה חריף?

<יהודה כהן: בטח.

דוד אזולאי: איפה בעל האולם?

<יהודה כהן: הוא לא יכול לעשות שום דבר.

<יהודה כהן: הוא לא יכול.

מירי רגב: למה לא?

מירי רגב: אין דבר כזה, אל תכניס אותו לאולם.

<יהודה כהן: בואו נעזוב את האולם לרגע.

<יהודה כהן: חבר'ה, האנשים האלו פועלים עם משקאות מזויפים.

<יהודה כהן: הם פועלים עם כל מיני דברים ואנחנו נותנים להם להשתולל בשטח.

<יהודה כהן: אם אנחנו מדברים על קנסות ועל עונשים ואנחנו נותנים להם לפעול כראות עיניהם ללא השגחה, ללא פיקוח, נותנים להם לפעול בכל הארץ, כולל אולמות אירועים כי אז הוא מטיל את האחריות עליי כבעל רישיון עסק.

<יהודה כהן: הוא אומר: יש לך ממילא רישוי עסק למכירה.

<יהודה כהן: אבל הוא לא, הוא נכנס אליי בלי.

מירי רגב: אז שלא ייכנס אליך.

<יהודה כהן: אני גם צריך מעבר לזה.

<יהודה כהן: חבר'ה, שימו לב.

מירי רגב: הבנתי מה שאתה אומר.

גרנר: הוועדה הזו דנה בזה כבר בעבר וחברי יהודה העלה את הנושא הזה.

גרנר: אנחנו הצגנו, אמרנו שמי שנכנס לתוך דלת של אולם אירועים, גן אירועים, חלה עליו החובה לעבוד על-פי רישיון העסק של בעל העסק.

גרנר: המשקאות המשכרים שקיבל רישיון זה בעל העסק.

גרנר: מה קורה פה?

גרנר: נוח לבעלי האולמות לא להתעמת עם אותם אלו ועם אלו שמזמינים את האירוע, את אותם ברים אקטיביים.

גרנר: הם אומרים: אנחנו לא רוצים להתעמת, אני רוצה להטיל את זה על השלטונות שהם יטפלו בזה.

מירי רגב: מה שקורה בשטח האולם זה באחריות בעל האולם.

גרנר: זה בדיוק מה שחבר הכנסת דוד אזולאי שהיה יושב-ראש - - -

<יהודה כהן: הוא צריך לבוא עם רישיון מלכתחילה.

מירי רגב: אם אין לו רישיון אז אל תביא אותו.

דוד אזולאי: הוא יכול להיכנס לבית שלי למכור משקאות?

מירי רגב: יהודה, בעניין הזה אתם לא צודקים ולא יעזור כלום.

מירי רגב: במה שאתם צודקים - צודקים, במה שאתם לא צודקים אתם לא צודקים.

דוד אזולאי: יש בעל-הבית.

דוד אזולאי: אם הוא ייכנס לאולם שלך אתה תיתן לו להיכנס?

דוד אזולאי: אתה לא תיתן לו להיכנס.

גרנר: הוא רוצה שגם את הסיגריות אנחנו נאכוף, הוא רוצה גם את התקליטן.

מירי רגב: אשר, הבנתי.

מירי רגב: תאמין לי, אני מבינה מהר כשמסבירים לי לאט.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: האם יש מישהו מהיושבים פה שמתנגד לצו הזה?

מירי רגב: חבר הכנסת דוד אזולאי, בבקשה.

דוד אזולאי: זה באמת נשמע לי מאוד מגוחך.

דוד אזולאי: אני פשוט זוכר כאן, וחלק מכם שיושבים כאן זוכרים פה את המאבק הקשה ואת המלחמה הזאת נגד אותם אנשים שמשווקים אלכוהול.

דוד אזולאי: היה פה אולם מלא מכל הסיעות ובאמת הלכנו.

דוד אזולאי: לא רק זה, אני יכול להגיד לך שזה גם אחד הדברים שקיבלנו פידבקים גם מהמשטרה שאכן החוק הזה הוא מצוין.

דוד אזולאי: למשטרה יש סוף סוף כלים.

דוד אזולאי: אנחנו מורידים את העוקץ מהדבר המרכזי.

מירי רגב: למה באמת אנחנו צריכים להוריד את זה?

מירי רגב: למה לא להשאיר את זה 7,500?

מירי רגב: למה?

מירי רגב: אני לא מבינה.

דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להציע הצעה.

דוד אזולאי: היות ואי-אפשר לאכוף את זה בואו נוריד את זה ל-200 שקל.

מירי רגב: לא, לא.

דוד אזולאי: למה לא? זה אותו הדבר.

דוד אזולאי: אני מציע 200 שקל, זה בדיוק כמו חניה.

דוד אזולאי: אפשר לאכוף את זה.

מירי רגב: שילכו לבית-משפט.

דוד אזולאי: אין דבר כזה.

דוד אזולאי: מה זאת אומרת?

דוד אזולאי: מישהו שאל אותי על עבירה שאני לא שם חגורת בטיחות או כשאני מדבר בטלפון ואני צריך לשלם 1,000 אם זה גבוה או נמוך?

<יפעת רווה: בוודאי.

<יפעת רווה: במקרה אני מתעסקת גם עם זה.

<יפעת רווה: אני רוצה שיהיה ברור דבר אחד.

<יפעת רווה: אנחנו הרי, ואני יכולה להגיד שאני אישית, היינו שותפים לחקיקת החוק הזה.

<יפעת רווה: זאת אומרת, אנחנו באים מאותו מקום כשהמטרה שלנו היא שתהיה אכיפה אפקטיבית ותהיה הרתעה אפקטיבית.

<יפעת רווה: אנחנו יכולים לעצום עיניים ולהגיד: בואו נעשה קנס גבוה, פתחתי בזה את הדברים ויש הרבה תחומים.

<יפעת רווה: דרך אגב, גם בתחום התעבורה אנחנו ראינו שיש דברים שהיו קנסות שהיו כל כך גבוהים שבפועל - - - .

<יפעת רווה: זה כבר לא עניין משפטי, זה עניין של מה שקורה בפרקטיקה.

דוד אזולאי: בתחבורה זה כספומט, הנהג הפך להיות כספומט.

<יפעת רווה: מכיוון שישבתי גם בצוותים של התחבורה גם בתחבורה ראינו קנסות שהשוטרים חושבים פעמיים אם לתת את הקנס.

<יפעת רווה: אמרנו: עדיף שלא יחשבו פעמיים ויתנו קנס שהוא קצת יותר נמוך.

<יפעת רווה: קצת יותר נמוך, לא משהו שהוא מוגחך.

<יפעת רווה: תמיד אפשר להגחיך את זה.

<יפעת רווה: ייתנו משהו שהוא קצת יותר נמוך אבל פחות יהססו מאשר שנשים בכל דבר קנסות שהם מאוד מאוד גבוהים והם לא ייתנו את הקנס הזה.

מירי רגב: אבל למה שהם לא ייתנו את הקנס?

<יפעת רווה: זה מה שקורה, עובדה.

מירי רגב: אז בואו נדבר עם המשטרה ונבהיר להם.

<יפעת רווה: אפשר לדבר איתם.

<יפעת רווה: במקרה הזה זה לא המשטרה, במקרה הזה זה הרשויות המקומיות.

<יפעת רווה: עובדה שזה מה שקורה, קנסות לא מוטלים.

<יפעת רווה: אפשר להתווכח עם המציאות אבל זו המציאות.

מירי רגב: מה זה?

מירי רגב: הפקחים לא מטילים את זה?

מירי רגב: מי אמור להטיל?

דוד אזולאי: הרשות המקומית.

גרנר: הפקחים של הרשויות המקומיות, גם המשטרה.

דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, יש לי הצעה בשבילך בעניין הזה.

דוד אזולאי: הנושא באמת הוא חשוב.

דוד אזולאי: הדבר הזה בנפשנו.

דוד אזולאי: בנושא האלכוהול אני מציע לך לקיים דיון נוסף ולהזמין את השלטון המקומי ואת המשטרה כדי שהמשטרה תגיד פה את דברה.

דוד אזולאי: עם כל הכבוד, יושב פה אדם והוא אומר בסדר.

מירי רגב: בנושא האלכוהול מצד אחד באים ונלחמים מלחמה באלכוהול, ומצד שני, להוריד את זה ל -4,000.

<יפעת רווה: 4,000 זה לא מעט כסף.

מירי רגב: מצד אחד, אומרים: בואו נעשה מלחמת חורמה נגד האלכוהול, עד אחת-עשרה בלילה בפיצוציות, מרחיבים את סמכותו של שוטר שישפוך את האלכוהול וכל זה, ובסוף אתה אומר:

מירי רגב: בואו נוריד לו את הקנס ל-4,000 שקל.

<יפעת רווה: 4,000 זה לא מעט.

מירי רגב: לא, אבל החוק הוא עד 7,500 אז למה לשנות את זה?

דוד אזולאי: עצם העובדה שבאים בטענה שאי-אפשר לגבות את זה ושזה סכום גבוה זה הבעיה.

דוד אזולאי: אילו היו באים בטענה שהלכו לבית-המשפט ובית-המשפט קבע והעיר על כך, יכול להיות שהייתי חושב אחרת.

דוד אזולאי: זה לא הגיע לכלל בית-משפט בכלל, זו הנקודה.

מירי רגב: אשר, אתה מבין מה אני אומרת פה?

מירי רגב: מצד אחד, אנחנו רוצים להתמודד מול האלכוהול.

מירי רגב: מצד שני, אנחנו שינינו את החקיקה מ-9,000 לעד 7,500.

מירי רגב: עכשיו אנחנו אומרים: בואו נוריד את זה ל-4,000.

דוד אזולאי: זה נחמד.

דוד אזולאי: בואי נצביע שנינו, נוכל להגיד לציבור שהיינו שותפים להורדה.

דוד אזולאי: זה נחמד מאוד, זה פופוליסטי.

דוד אזולאי: למה לא?

מירי רגב: לא, ההיפך.

מירי רגב: זה לא נכון, דווקא על זה יכעסו עלינו.

דוד אזולאי: לא בטוח.

גרנר: לצורך העניין, הצעת הצו הזה היא הצעה משותפת שלנו בעניין הזה.

מירי רגב: אבל למה הייתם צריכים להביא את זה בכלל?

גרנר: מהסיבה הפשוטה שזה בוטל, אחרת אי-אפשר היה לתת.

גרנר: אין שם קנס, זו בדיוק הבעיה.

<יפעת רווה: היום אין שום דבר, היום אין קנס בכלל.

מירי רגב: אבל יש קנס בחוק.

<יפעת רווה: לא.

מירי רגב: החוק מדבר עד 7,500.

<יפעת רווה: אבל זה קנס תיאורטי שאם אנחנו לא קובעים את זה כעבירת קנס אי-אפשר לתת דוחות.

<יפעת רווה: זה צריך ללכת לבית-משפט.

<יפעת רווה: אנחנו רוצים שהפקחים יוכלו לתת דוחות.

<יפעת רווה: היום זה אפס.

<יפעת רווה: אנחנו מתחילים היום מאפס.

<יפעת רווה: אנחנו לא באים אליכם מ-7,500 ומורידים את זה ל-4,000.

<יפעת רווה: מאפס אנחנו מעלים ל-4,000.

<יפעת רווה: אנחנו חשבנו 4,000.

<יפעת רווה: אתם חושבים שזה יותר?

<יפעת רווה: אתם המחליטים.

<יפעת רווה: אבל הסברנו לכם מה הביא אותנו לחשוב על 4,000.

מירי רגב: הבנתי, הבנתי.

מירי רגב: מה שאת אומרת, החוק מאפשר עד 7,500.

מירי רגב: הצו הוא נגזרת מהחוק - כמה?

מירי רגב: אם אנחנו לא נציב פה עניין של כמה אז זה בעצם אפס כרגע.

<יפעת רווה: היום זה אפס, היום אי-אפשר לאכוף בכלל.

<יפעת רווה: בגלל זה באנו אליכם.

מירי רגב: הבנתי, הבנתי.

מירי רגב: נראה לי מידתי, נראה לי שנעביר את זה.

מירי רגב: אתה בעד או נגד?

דוד אזולאי: לא, אני - - -

מירי רגב: כי אם אתה נגד ואני בעד אז החוק לא עובר.

דוד אזולאי: לא, לא.

דוד אזולאי: מירי, זה לא עניין של בעד ונגד.

דוד אזולאי: אין פה עניין של בעד ונגד.

דוד אזולאי: בסך הכול גם אני רוצה שהחוק הזה ייושם.

דוד אזולאי: אני רק חושב שאם קובעים רף מסוים.

דוד אזולאי: אני הייתי אפילו פה פונה לרשויות המקומיות לשמוע מהן מה הבעיה שלהן.

<יפעת רווה: אז אני אומרת שאני פניתי כי אני פונה אליהן.

מירי רגב: בסדר, אני סומכת על נציגת משרד המשפטים.

דוד אזולאי: אנחנו סומכים על כולם, אבל - - -

מירי רגב: אוקיי, אתה צודק.

מירי רגב: אני הבנתי עכשיו את העניין.

מירי רגב: אני חשבתי שמ-7,500 אנחנו מורידים ל-4,000.

<יפעת רווה: לא, לא.

<יפעת רווה: אז לא היינו באים.

<יפעת רווה: שלוש שנים זה היה 9,000 שקל ואנחנו לא באנו אליכם.

דוד אזולאי: אני מציע אולי בכל זאת לקבל את ההצעה הזאת, אבל אני מציע שיהיה מעקב שלנו לראות אם אכן הדבר הזה מיושם ולקבוע איזשהו פרק זמן של חצי שנה-שנה לבוא לפה לוועדה עם נתונים.

<יפעת רווה: אתם יכולים לקרוא ולזמן אותנו.

מירי רגב: כן, בסדר.

מירי רגב: עם נתונים אין בעיה.

מירי רגב: קודם כל, אנחנו נזמן אותם להציג את הנתונים מהבחינה הזאת כי יש באמת רצון.

<יפעת רווה: אם אפשר שבישיבה הבאה יהיה גם מרכז השלטון המקומי או מישהו מהרשויות.

מירי רגב: הוא זומן, הם לא הגיעו.

מירי רגב: הם לא יגיעו עמדתם לא תישמע.

<יפעת רווה: אני אומנם באופן בלתי פורמאלי - - -, אבל אני לא מייצגת את הרשויות.

מירי רגב: לא, לא.

מירי רגב: את ייצגת אותם, אבל אם בפעם הבאה הם לא יגיעו עמדתם לא תישמע.

מירי רגב: הם הוזמנו והם היו צריכים להביע פה את עמדתם.

מירי רגב: אם הם לא יגיעו הם לא יוכלו להביע שום עמדה בעניין הזה.

מירי רגב: אנחנו מצביעים?

דוד אזולאי: יש לי ברירה?

מירי רגב: תגיד לי כי אם אתה נגד אני לא אצביע.

דוד אזולאי: לא, לא.

מירי רגב: לא אכפת לי שתמנע.

דוד אזולאי: לא, לא.

<יפעת רווה: גברתי, רק שהתמונה תהיה מלאה - פה זה הפיכה לברירות קנס.

<יפעת רווה: כדי שיוכלו לאכוף את זה כברירות משפט יש שלב שני שאנחנו נצטרך ללכת לוועדת החוקה ורק אחרי זה אפשר יהיה לתת - - -

דוד אזולאי: כלומר, מי שירצה יוכל לשלם את הקנס מבלי ללכת לבית-המשפט.

<יפעת רווה: בדיוק, בדיוק.

<יפעת רווה: שלב ב' זה יהיה ועדת חוקה ואז אפשר ל - - -

מירי רגב: כן, מאה אחוז.

דוד אזולאי: זה להמתיק את הגלולה המרה.

<יפעת רווה: לא, זה לא - - -

מירי רגב: מי בעד הצו?

מירי רגב: מי נגד?

מירי רגב: אין, נמנעים אפס.

מירי רגב: בעד – פה אחד צו רישוי עסקים (עבירות קנס – משקאות משכרים), התשע"ד-2013, אושר.

מירי רגב: שניים בעד הצו, הצו עבר.

מירי רגב: תודה רבה.