ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 202, 2013-11-05 11:30

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנחנו פותחים את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 13.

<אורי שיינין: רפרנט תעסוקה ועובדים זרים, אגף התקציבים.

<אורי שיינין: הפנייה נועדה לתקצוב של הפעילות השוטפת של הנפקת תעודות זהות חכמות ודרכונים חכמים.

<אורי שיינין: יש כאן עשרה תקנים של עובדים לפס הייצור של הדרכונים ותעודות הזהות.

<אורי שיינין: בנוסף יש העסקה של סטודנטים.

<אורי שיינין: הסטודנטים נועדו לחלוקה של תעודות הזהות בלשכות, בעצם להגדיל את כוח האדם בלשכות כפי שמפורט בפנייה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור פנייה מספר 13?

ניסן סלומינסקי: בעד – הרוב פנייה מספר 13 אושרה

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 13 אושרה.

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 95.

<ליאת פרוינד שפרן: אני מהמשרד, לא קשורה לרשויות המקומיות, אבל אני יודעת שהם בדרך.

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 113 ו-116.

ראובן ריבלין: גם את זה אתה יכול לאשר כי זאת הוצאה תלויה בהכנסה.

ניסן סלומינסקי: אני יכול, אבל הרפרנט לא נמצא.

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 113 ו-116.

<טמיר כהן: גם זה משרד הפנים.

<אורי שיינין: גם הרשויות המקומיות וגם משרד הפנים.

<אורי שיינין: הם בדרך.

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 136.

<אורי שיינין: הפנייה נועדה לביצוע תיקון בפניית העודפים שנעשתה בישיבה הראשונה של הוועדה על העברות תקציביות.

<אורי שיינין: בנוסף יש כאן שמונה מיליון שקלים, כסף שמועבר לטובת פעולות של עזיבה מרצון של מהגרי עבודה שנמצאים בישראל.

קארין אלהרר: רואים שההעברות כאן הן בהתאם להחלטה מ-2011.

<אורי שיינין: נכון.

קארין אלהרר: מדוע זה לא נכנס לבסיס התקציב?

<אורי שיינין: מהסיבה הפשוטה שהטסה מרצון זאת פעולה שטרם ידענו מה יהיה קצב הביצוע.

<אורי שיינין: כמו שאתם יודעים, כבר היום זה נושא שנמצא בעיצומו.

ראובן ריבלין: אז עוד לא הייתה בנויה הגדר.

<אורי שיינין: כן.

<אורי שיינין: לא ידעו האם בכלל יגיעו עוד מהגרים והאם יצליחו להוציא אותם או לא.

קארין אלהרר: נכון למועד ההצבעה, כבר הייתה גדר, אם אני לא טועה.

ראובן ריבלין: על התקציב הזה?

ראובן ריבלין: עוד לא ידעו.

ראובן ריבלין: זה דבר שהוא ממש שגרתי.

ראובן ריבלין: כשאתה מתכנן איזושהי פעולה רחבת היקף, אתה לא יודע מה המשמעות שלה ולכן מתקצבים אותה בדרך כלל בהתאם.

ראובן ריבלין: יש הרבה מקומות ברזרבה אבל ייחדו כסף ושמרו אותו עד אותו רגע שצריך אותו באמת.

יעקב ליצמן: זאת הפנייה האחרונה בסעיף הזה?

<אורי שיינין: יש עוד פנייה אחת ב-68.

ראובן ריבלין: יכול להיות שיעבירו בחזרה.

סתיו שפיר: איך התקציב הזה מחולק?

סתיו שפיר: כמה אנשים אתם מתכוונים להטיס מרצון?

<אורי שיינין: זה תקציב לכ-600 אנשים.

<אורי שיינין: העלויות של הטסה מרצון – כרטיס טיסה, המענק, הלנה.

יעקב ליצמן: הוא לא יודע בכמה אנשים מדובר.

ניסן סלומינסקי: כמה שיהיו יותר, יהיה יותר כסף וזה יהיה לברכה יותר.

סתיו שפיר: אנחנו מדברים על 600 אנשים.

<אורי שיינין: בערך.

סתיו שפיר: מתי?

סתיו שפיר: בשנה הקרובה, בחודש הקרוב?

<אורי שיינין: חלקם יוצאו כבר בשנה הקרובה, חלקם באיזשהו תהליך שיתחיל השנה אבל לא בטוח שהם יוצאו כבר השנה.

סתיו שפיר: כיצד מוגדר מוטס מרצון?

סתיו שפיר: איך נקבע שהוא מוטס מרצון?

<אורי שיינין: צריך את הסכמתו המלאה.

סתיו שפיר: צריכה להיות הגדרה.

<אורי שיינין: מישהו שעוזב מרצון, כמו שזה נשמע.

זבולון כלפה: אתה אחראי על ההגדרות או אחראי על העברות תקציביות?

ניסן סלומינסקי: הוא לא אחראי.

סתיו שפיר: אנחנו מעבירים כסף ואני רוצה לדעת למה אנחנו מעבירים את הכסף.

סתיו שפיר: אני אשמח לשמוע את תשובתך.

<אורי שיינין: עוזב מרצון מוגדר כמי שהוא מהגר עבודה שמוכן לעזוב את ישראל מרצון, שהוא מביע את הסכמתו לכך, שלא הופעלה עליו שום סנקציה ויש תמריצים חיוביים אבל אין שום תמריץ שלילי בדמות כליאה או מה שנקרא מקל שמונחת עליו או שמונע ממנו את ההישארות כאן.

סתיו שפיר: כל האנשים האלה עוברים ראיונות מוסדרים לבדיקת זכאותם לסטטוס של פליט?

<אורי שיינין: אם הם מבקשי מקלט?

<אורי שיינין: יש תהליך של RDS של בקשה להכרה במקלט.

<אורי שיינין: אני לא יכול לומר לך בוודאות שכל מי שנמצא שם הוא בן אדם שביקש ולא קיבל אבל אם הבן אדם ביקש וקיבל, הוא כמובן לא יהיה בין אלה שעוזבים מרצון.

סתיו שפיר: אבל אם הבן אדם ביקש ולא קיבל?

<אורי שיינין: אני לא חושב שיש כמות.

סתיו שפיר: יש ראיונות מוסדרים כדי לבדוק את מעמדם החוקי?

<אורי שיינין: אני יכול לבדוק.

ניסן סלומינסקי: הרפרנט הוא לא האיש שיכול לענות.

ניסן סלומינסקי: מותר לך להגיד שזה לא התחום שלך.

<אורי שיינין: אני יכול למסור לך כמה ביקשו ובקשתם נדחתה.

קארין אלהרר: אני מאוד אשמח.

חמד עמאר: כמה עולה כל אחד שעוזב מרצון?

<אורי שיינין: כ-10,000 שקלים.

<אורי שיינין: סדר גודל של העלויות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים.

ניסן סלומינסקי: בעד – הרוב פנייה מספר 136 אושרה

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 136 – אושרה.

ניסן סלומינסקי: בינתיים הגיעו אנשי משרד הפנים.

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 95.

ראובן ריבלין: הערה.

ראובן ריבלין: היא שואלת וזאת זכותה לשאול וזה תפקידה לשאול.

ראובן ריבלין: יחד עם זאת, אנחנו לא יכולים להיכנס למדיניות.

ראובן ריבלין: הממשלה גיבשה מדיניות והיא אומרת שהיא רוצה לעודד אנשים שבאו לארץ וטוענים לפליטות את האפשרות להעביר אותם ולתת להם איזשהו תמריץ כדי שהם יעזבו את הארץ.

ראובן ריבלין: זאת שאלה מדינית.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, עוד שאלה של החלטת ממשלה שתפקידה לקבל אותה.

ראובן ריבלין: הם צריכים לבוא ולהסביר מבחינה תקציבית איך הם עושים את זה.

ראובן ריבלין: אם למשל הם היו אומרים שמעבירים את הכסף הזה לתמיכה לנושא חברתי ממדרגה ראשונה כדי לפתור את הבעיה הזאת, הייתם שואלים מדוע דווקא בנושא הזה וזאת בהחלט שאלה.

סתיו שפיר: אתה צודק לגמרי אבל כדי לבקר את מדיניות הממשלה אנחנו מוכרחים להבין איך מורכב התקציב הזה להגדרה הרופפת ששמענו לגבי מוטס מרצון.

סתיו שפיר: זאת לא הגדרה חוקית ואנחנו צריכים להבין את הרכב התקציב וכמה משלמים על כל בן אדם כזה, כל בן אדם שמוטס כביכול מרצון או שלא מרצון לפי הגדרת הממשלה.

ניסן סלומינסקי: כמה עולה כל אחד, זה התחום שלו.

ניסן סלומינסקי: למה ומה הקריטריונים, זה לא התחום שלו.

ניסן סלומינסקי: הוא מטפל בהעברת כספים.

סתיו שפיר: אורי, תראה איך מגינים עליך.

ניסן סלומינסקי: זה לא לגביו אלא גם להרבה נושאים אחרים.

ראובן ריבלין: הוא ענה לך את כל התשובות כפי שצריך.

ראובן ריבלין: אחרת אנחנו הופכים לממשלה זוטא שכל החלטה של הממשלה על כל תג ותג, גם דברים שהתקבלו כהחלטות, אנחנו סמכות ערעור.

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 95.

<יוסי עדס: הפנייה נועדה לתקצוב שישים מיליון שקלים במסגרת הסכם חלף היטל השבחה.

<יוסי עדס: במסגרת ההסכם הזה הרשויות תבעו את המדינה על חלף היטל השבחה שהיא לא העבירה להן.

<יוסי עדס: נסגר הסכם כולל על מסגרת של כמיליארד שקלים, בתשלומים על פני ארבע שנים, שקיבל תוקף של בית משפט.

<יוסי עדס: מתוכם 120 מיליון שקלים מועברים לרשויות שלא תבעו.

<יוסי עדס: התשלום של שישים מיליון שקלים שמופיע כאן הוא בגין שנים 2012 ו-2013.

<יוסי עדס: הכסף מגיע מרשות מקרקעי ישראל.

יעקב ליצמן: מאיפה אתה מוריד את זה?

<יוסי עדס: הכסף רשום כהכנסה מותנית מרשות מקרקעי ישראל.

<יוסי עדס: הרשות מביאה את הכסף.

ראובן ריבלין: הואיל וזאת השבחה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – הרוב פנייה מספר 95 אושרה

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 95, אושרה.

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 113 ו-116.

<יוסי עדס: זאת פנייה שכבר הצגתי אותה בוועדה והתבקשתי לתת דברי הסבר מפורטים יותר.

<יוסי עדס: הפנייה הזאת מתוקצבת בהתאם להחלטות ממשלה, מתוכם כ-22 מיליון שקלים הם בהתאם להחלטת ממשלה לנושא החירום, היערכות העורף, החלטת ממשלה מ-2011.

<יוסי עדס: זאת השלמה בעקבות הליכי הביצוע במהלך השנים של משרד הפנים והשנה הם מתכוונים להשלים את הביצוע.

ניסן סלומינסקי: כמה עוד נשאר?

<יוסי עדס: זה מתוך מסגרת של ארבעים מיליון שקלים.

<יוסי עדס: השנה אנחנו משלימים לארבעים מיליון שקלים על ידי ה-22 מיליון האלה.

<יוסי עדס: בנוסף יש 2.8 מיליון שקלים עבור ביטוח מבני דת ברשויות דרוזיות ובדואיות מתוקף שתי החלטות ממשלה, האחת לרשויות הדרוזיות בהיקף של שני מיליון שקלים השנה לשנה זאת, זאת אומרת, זה היקף גדול יותר השנה, ולרשויות הדרוזיות עוד 800 אלף שקלים לפיתוח מבני דת, בתי קברות, בתי תפילה וכדומה.

<יוסי עדס: בנוסף יש כאן התחשבנות של תקנים בין סעיף 68 לסעיף 06 אבל זה לא משנה את מסגרת כוח האדם בממשלה.

אלעזר שטרן: שאלה.

אלעזר שטרן: הנושא של הרשויות הדרוזיות.

אלעזר שטרן: מה מייחד אותם?

אלעזר שטרן: אני אגיד לך למה אני שואל.

אלעזר שטרן: אני חושב שאני יודע מה מייחד אותם.

אלעזר שטרן: אני מתכוון לשירות המדינה שבאמת משרתים את המדינה אולי יותר מרשויות יהודיות, לפחות אם לוקחים את אחוזי המתגייסים לצה"ל, אבל אני שואל איפה בעניין הזה הבדואים שמשרתים את המדינה.

<יוסי עדס: אמרתי.

<יוסי עדס: יש כאן שתי החלטות ממשלה, האחת החלטת ממשלה עבור הדרוזים ואחת החלטת ממשלה עבור הבדואים והתקצוב הוא עבור שתי החלטות הממשלה האלו.

אלעזר שטרן: בהקשר של בתי הקברות וכל שירותי הדת, שניהם מקבילים?

<יוסי עדס: בהתאם להיקף שקבעה החלטת הממשלה.

<יוסי עדס: למה החלטת הממשלה קבעה היקפים שונים, אני לא יודע.

<יוסי עדס: בסופו של דבר זאת החלטת הממשלה.

<ליאת פרוינד שפרן: מדובר כאן גם בהיקפים שונים באוכלוסייה.

<ליאת פרוינד שפרן: בעדות הלא יהודיות יש היקפים שונים באוכלוסייה וגם בהתאם לזה נקבע תקציב שונה.

אלעזר שטרן: מה זה נקרא היקפים שונים?

אלעזר שטרן: מי יותר גדול?

<ליאת פרוינד שפרן: היקף שונה של האוכלוסייה הדרוזית והיקף שונה של אוכלוסייה נוצרית, מוסלמית וכן הלאה.

יעקב ליצמן: למה התשתיות שאתם נותנים לבדואים, אתם לא נותנים לדרוזים?

<ליאת פרוינד שפרן: החלטת הממשלה קבעה את ההיקף הזה.

ניסן סלומינסקי: זה חלק מתוך החלטה גדולה יותר?

<יוסי עדס: חלק מתוך החלטה גדולה יותר.

ניסן סלומינסקי: אתה יודע מה ההחלטה הגדולה?

<יוסי עדס: ההחלטה המלאה לא נמצאת בפני אבל היא כוללת תקצוב לדרוזים בסך עשרים מיליון שקלים לארבע שנים, שמונה מיליון שקלים מתוכם הפנים, 12 מיליון שקלים משרד ראש הממשלה.

חמד עמאר: לאיזה סעיף זה הולך?

חמד עמאר: לנושא דת?

<יוסי עדס: נושא דת.

חמד עמאר: עשרים מיליון שקלים.

<יוסי עדס: עשרים מיליון שקלים על פני ארבע שנים, שמונה מיליון מתוכם חלק משרד הפנים.

<יוסי עדס: לכן החלק היחסי הוא שני מיליון שקלים השנה.

ניסן סלומינסקי: ולבדואים?

<יוסי עדס: המסגרת הכוללת היא שמונה מיליון שקלים על פני חמש שנים.

ניסן סלומינסקי: הנה, יש לכם תשובה.

<יוסי עדס: חלק משרד הפנים הוא ארבעה מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: לדרוזים יש יותר מהבדואים.

ניסן סלומינסקי: זה בסדר.

יעקב ליצמן: עד התכנית האחרונה, הממשלה השקיעה בדרוזים יותר.

ניסן סלומינסקי: גם עכשיו.

יעקב ליצמן: בבדואים לא השקיעו בכלל ובדרוזים השקיעו קצת.

יעקב ליצמן: עכשיו באה הממשלה הנוכחית עם התכנית הגדולה, מה שרצה בני בגין.

<יוסי עדס: זה נושא אחר.

<יוסי עדס: הישובים הבדואים כאן הם ישובים בצפון.

יעקב ליצמן: למה הממשלה שמה לאחרונה דגש דווקא על הבדואים ומשקיעה הרבה כסף, ולמה את הכסף הזה, לפחות חלק מההשקעה, היא לא משקיעה באוכלוסייה הדרוזית?

יעקב ליצמן: אולי פעם היא השקיעה, אבל היום היא לא משקיעה.

חמד עמאר: כמה שיותר ישקיעו, זה יותר טוב.

ניסן סלומינסקי: ההחלטה הזאת היא חלק ולכן שאלתי מה היה גג ההחלטה ונאמר לי שהסכום הוא עשרים מיליון שקלים לדרוזים ושמונה מיליון שקלים לבדואים.

ניסן סלומינסקי: זה נותן לך תשובה לשאלה שאתה שואל.

יעקב ליצמן: זה לא בדיוק, אבל בסדר.

אלעזר שטרן: הבדואים, זה רק בצפון?

<יוסי עדס: בהתאם להחלטת הממשלה כתוב שאלה ישובים בדואים בצפון.

חמד עמאר: יש שתי החלטות ממשלה בקשר לבדואים, האחת לצפון והשנייה לדרום.

חמד עמאר: אנחנו מדברים עכשיו על הצפון.

ניסן סלומינסקי: נצביע.

ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור הפנייה?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – הרוב פניות מספר 113 ו-116 אושרו

ניסן סלומינסקי: פניות 113 ו-116, אושרו.

זהבה גלאון: אנחנו נגד השיטה של העברות תקציביות.

זהבה גלאון: אנחנו הרי יודעים שאנחנו מאפשרים איזושהי גמישות למשרדי הממשלה שיוכלו לעשות העברות ולא תמיד כל העברה היא לא נכונה.

זהבה גלאון: אבל השימוש, הייתי אומרת, הנלוז שעושה הממשלה בהעברות התקציביות, זה מביא אותנו למצב שאנחנו מצביעים נגד.

זהבה גלאון: אני מבינה שיש כאן את הצורך, אבל כשתגיע לעמוד האחרון, כשתגיע לחטיבה להתיישבות, תבין למה אני מצביעה נגד כל ההעברות האלה.

זהבה גלאון: החטיבה להתיישבות, 800 אחוזים יותר ממה שתוכנן בתקציב המקורי, תוך שלושה חודשים.

זהבה גלאון: עושים צחוק מאתנו.

ראובן ריבלין: אף פעם לא הייתה תנופת בנייה כזאת.

זהבה גלאון: נכון.

זהבה גלאון: שחרר אסירים ונבנה.

זהבה גלאון: אני מתנגדת לינקג'.

ניסן סלומינסקי: גם אנחנו מתנגדים.

זהבה גלאון: מרוב שאת מתנגדים, הצבעתם בעד.

ניסן סלומינסקי: בעד מה הצבענו?

ניסן סלומינסקי: שחרור אסירים?

זהבה גלאון: לא אתה.

זהבה גלאון: הנציג הבכיר שלך בממשלה.

ניסן סלומינסקי: בחיים לא.

זהבה גלאון: אורי אריאל לא תמך בשחרור אסירים ואחר כך הלך למחנה עופר והפגין נגד ההחלטה של הממשלה?

ניסן סלומינסקי: אורי אריאל הצביע בעד?

ניסן סלומינסקי: בחיים לא.

זבולון כלפה: הוא לא יכול היה לחזור הביתה אם היה מצביע בעד.

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 142 ו-143.

<אריאל יוצר: בוקר טוב.

<אריאל יוצר: הפנייה הזו נועדה לתגבור המרכז למיפוי ישראל בסך של 800 אלף שקלים לצורך ביצוע פעולות מיפוי.

יעקב ליצמן: מה עושה המרכז למיפוי?

<אריאל יוצר: המרכז למיפוי ישראל מבצע פעולות של תיוב המידע במערכת מידע גיאוגרפי, מחלק את הקרקע לגושים וחלקות כדי שאפשר יהיה להסדיר את הרישום שלה ולמעשה 800 אלף השקלים נועדו למטרה הזאת.

<אריאל יוצר: עוד מיליון ו-600 אלף נועדו לשם שיפוץ המבנה בו יושב המרכז.

ניסן סלומינסקי: עוד בלינקולן 3?

<אריאל יוצר: נכון, בתל אביב.

<אריאל יוצר: עוד שני מיליון שקלים נועדו עבור הרשאה להתחייב.

יעקב ליצמן: האם מרכז המיפוי היה מיועד לסגירה או עדיין מיועד לסגירה?

<אריאל יוצר: לא.

<אריאל יוצר: ממש לא.

ראובן ריבלין: זה היה לפני חמש-שש שנים.

<אריאל יוצר: לא.

<אריאל יוצר: לא כרגע.

סתיו שפיר: האם המרכז הוקם אחרי הגשת התקציב?

<אריאל יוצר: לא.

<קריאה: מוסד ותיק ומכובד.

סתיו שפיר: מאחר והוא מוסד ותיק ומכובד, בהחלט מכובד, למה כל השינויים התקציביים האלה לא היו כלולים בתקציב המדינה?

<אריאל יוצר: חלק מהשינויים שמבוצעים כרגע לא היו ידועים באותו זמן.

סתיו שפיר: כרגע אנחנו שלושה חודשים אחרי העברת התקציב.

<אריאל יוצר: התקציב הוא כלי דינמי.

סתיו שפיר: זאת הגדרה הכי טובה לתקציב ששמעתי עד כה.

<אריאל יוצר: יכול להיות.

<אריאל יוצר: אין לי שום בעיה להגיע לכאן, אבל גם אני הייתי מעדיף לחסוך את הבירוקרטיה הזאת.

סתיו שפיר: התקציב הוא לא כלי דינמי.

סתיו שפיר: תקציב המדינה הוא הרבה מאוד דברים אבל הוא לא כלי דינמי.

סתיו שפיר: בו קובעים סדרי עדיפויות ומעבירים כספי ציבור למקומות אליהם המדינה מחליטה להעביר.

ראובן ריבלין: אני רוצה לעזור לו.

סתיו שפיר: למה לעזור לו?

סתיו שפיר: כרגע הוא מספר לי שהתקציב הוא דבר דינמי.

<אריאל יוצר: נכון.

<אריאל יוצר: אני עומד מאחורי האמירה הזאת.

סתיו שפיר: לכן שלושה חודשים אחרי העברת התקציב, צריך עוד כסף.

ראובן ריבלין: צה"ל הולך להעביר את המחנה הצבאי מכאן לשם והנה מתקבלת החלטה שמעבירים את המחנה הצבאי מכאן לשם.

סתיו שפיר: לא על זה מדובר.

סתיו שפיר: לא סתם שאלתי אם המרכז הוקם עתה כי הוא עושה את הדברים האלה באופן שוטף והוא עושה אותם כל שנה.

ראובן ריבלין: הוא לא עושה את זה באופן שוטף.

ראובן ריבלין: העבודות שבאות אליו, הן עבודות שבאות בהתאם לצורך.

סתיו שפיר: והצורך נוצר היום ולא ידענו עליו לפני התקציב.

<אריאל יוצר: לא.

סתיו שפיר: לא ידענו עליו לפני ארבעה חודשים.

<אריאל יוצר: אף אחד לא היה יכול לדעת.

<אריאל יוצר: כמו שאני אומר, הגופים האלה הם גופים משתנים וגם הצרכים התקציביים שלהם.

זבולון כלפה: אחת הסוגיות הכאובות בנושא הזה של מיפוי ישראל זאת ההתייחסות למגזר החקלאי.

זבולון כלפה: העסק הזה מתמשך שם כמעט משנות יסוד המדינה.

זבולון כלפה: האם במסגרת של התקציב כאן או בכלל יש איזושהי תכנית להקל קצת ולקצר?

<אריאל יוצר: אני אסביר.

זבולון כלפה: אני מדבר לגבי רישום המשבצות החקלאיות.

<אריאל יוצר: כן.

<אריאל יוצר: בוא ניקח את המקום של מרכז המיפוי בצורה נכונה בכל שרשרת התהליך הזה.

<אריאל יוצר: מרכז המיפוי, ככל שיוסדר התהליך, ברגע שהוא יוסדר, הוא מגיע למרכז המיפוי ומרכז המיפוי רושם את זה.

<אריאל יוצר: הוא לא זה שמסדיר ולא זה שמעורב בתהליך אלא הוא מיישם אותו ומטמיע אותו ברמת הרישום והמיפוי.

<אריאל יוצר: ברגע שמגיעה הבקשה לאחר שההליך כולו הוסדר, מגיע למרכז המיפוי, הוא מבצע אותו.

<אריאל יוצר: זאת המטרה לשמה ניתנים שני מיליון השקלים.

<אריאל יוצר: הוא למעשה גוף שמיישם את ההסדרה החקלאית מבחינת מיפוי.

זבולון כלפה: עדיין לא קיבלתי תשובה לגבי הקצב ביחס למגזר החקלאי.

זבולון כלפה: בעשרות השנים שאני לפחות חי במגזר הזה אני רואה שהעניינים שם יגעים.

זבולון כלפה: הרישום שם מאוד מאוד איטי וכתוצאה מכך בעצם אין תב"עות בישובים כי אי אפשר לקדם ברגע שאין הסדרה של הגושים והחלקות.

זבולון כלפה: אי אפשר להתקדם בשום דבר ועניין.

זבולון כלפה: השאלה אם אפשר לצורך העניין לבנות איזושהי תכנית קצובה בזמן הגיוני וסביר ולסיים את הסאגה הזאת אחת ולתמיד.

ניסן סלומינסקי: אריאל, אני מציע שתעביר את זה לשר.

<מעין נשר: מעין נשר, רפרנטית חקלאות, אגף התקציבים.

<מעין נשר: יש תכנית של משרד החקלאות למיפוי כל החלקות.

<מעין נשר: קודם כל, לפני שאני אמשיך - אתה צודק.

<מעין נשר: באמת יש חסר גדול במידע לגבי הרישום של חלקות חקלאיות ומשרד החקלאות בשנים האחרונות עובד במרץ כדי לשנות את המצב וליצור מסד נתונים שהממשלה וגם החקלאים יוכלו להשתמש בו.

<מעין נשר: יש פרויקט ששותפות בו רשות מקרקעי ישראל, רשות המים, משרד החקלאות ואנחנו במימון כדי למפות את כל החלקות בארץ בשיטת GIS.

<מעין נשר: לאחרונה החל גם משרד החקלאות לעבוד בשיתוף עם מרכז המיפוי, כך שגם החקלאים בעצמם יוכלו להיכנס לאינטרנט, לאתר של מרכז המיפוי, לסמן את החלקות שלהם ואז יהיה פיקוח אחד של השני, כי אם סימנת חלקה והשכן שלך טוען שהיא בעצם שלו, זה מתברר באתר.

<מעין נשר: המשרד מוכן לטפל בדברים האלה ויש שיתוף פעולה עם מרכז המיפוי כאשר מועברים גם תקציבים לטובת הדבר הזה.

<מעין נשר: אני מניחה שזה ייקח שנה-שנתיים להשלמת הפרויקט, אבל אנחנו כבר כמעט שם.

זבולון כלפה: רשמנו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – הרוב פניות מספר 142 ו-143 אושרו

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 142 ו-143, אושרו.

זבולון כלפה: חברת הכנסת סטרוק מחליפה אותי כי אני הולך לישיבת ועדת הפנים.

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 144 ו-145.

<יוסי עדס: הפנייה נועדה להעברת תקציב אשראי לרשויות המקומיות.

<יוסי עדס: יש רשויות שהן בתכנית הבראה או התייעלות.

<יוסי עדס: הן לא מצליחות לקבל אשראי במסגרת הבנקאית הרגילה ולכן המדינה מעמידה להן אשראי על מנת שיוכלו להתמודד עם הגירעונות שצברו.

יעקב ליצמן: הסעיף הזה היה קיים קודם?

<יוסי עדס: התקציב הזה היה קיים קודם.

<יוסי עדס: תקציב הבסיס הוא מאה מיליון שקלים.

<יוסי עדס: מדובר בהלוואות שהמדינה נותנת ובסוף הרשויות מחזירות את הכסף.

יעקב ליצמן: דרך איזה בנק?

<יוסי עדס: דרך בנק דקסיה שבו מתבצעות כל ההעברות.

סתיו שפיר: כמה רשויות?

<יוסי עדס: הרשימה לא סגורה.

<יוסי עדס: אנחנו קודם כל שולחים את הרשויות לחפש אשראי במערכת הבנקאית הרגילה.

<יוסי עדס: במידה והן לא מצליחות לקבל אשראי, אז אנחנו מעמידים להן אשראי בהיקף הנדרש.

יעקב ליצמן: בערבות המדינה.

יעקב ליצמן: נכון?

<יוסי עדס: לא.

<יוסי עדס: האשראי הוא של המדינה.

<יוסי עדס: המדינה מעמידה את הכסף ונותנת את הכסף כהלוואה.

יעקב ליצמן: אם המדינה נותנת, זאת ערבות שלה.

<יוסי עדס: זה כסף שלה.

<יוסי עדס: היא לא צריכה להעמיד ערבות.

ניסן סלומינסקי: היא נותנת את הכסף.

<יוסי עדס: היא מעבירה כסף לבנק.

יעקב ליצמן: למה דווקא הבנק ההוא?

<יוסי עדס: כי זה הבנק דרכו החשב הכללי מעביר.

ניסן סלומינסקי: בזמנו הוא זכה במכרז.

ניסן סלומינסקי: היה מכרז גדול.

יעקב ליצמן: היה בלגן עם זה.

ניסן סלומינסקי: היה בלגן אבל בסוף הוא נשאר.

<יוסי עדס: בסופו של דבר זה הבנק אתו המדינה מתקשרת בהעברות לרשויות המקומיות.

יעקב ליצמן: אפשר לדעת מה התנאים המועדפים שהבנק הזה נותן לעומת הבנקים הישראלים?

<יוסי עדס: התנאים הם לא תנאים מועדפים.

<יוסי עדס: הבנק הזה מבצע רק את הסליקה בשביל המדינה.

ניסן סלומינסקי: זה היה החשב הכללי.

ניסן סלומינסקי: זאת המציאות.

ניסן סלומינסקי: בסוף הוא נשאר וזה הבנק של השלטון המקומי.

<יוסי עדס: כחלק מהמכרז, הבנק עצמו התחייב להעמיד חלק ממסגרות האשראי שבנקים אחרים לא הסכימו.

<יוסי עדס: את היתרה שגם בנק דקסיה לא מסכים לתת לרשויות, המדינה מתקצבת.

סתיו שפיר: מאיפה בתקציב השיכון יורד הכסף הזה?

<יוסי עדס: מדובר בתקציב שתוקצב בשנים קודמות ולא בוצע.

<יוסי עדס: כרגע אין צפי שהכסף הזה יבוצע בשנים הקרובות ולכן מדובר בעודפים לא מחויבים של משרד השיכון.

<יוסי עדס: לכן זה מקור תקציבי שיכול לשמש למקורות נוספים.

<יוסי עדס: כיוון שמשרד השיכון לא צופה שהכסף הזה ישמש לביצוע הלוואות לצורכי שיכון.

יעקב ליצמן: כמה עוד כסף יש שם שאתם מתכננים להוריד?

<אריאל יוצר: אנחנו לא מתכננים להוריד שום דבר, בשלב זה לפחות.

יעקב ליצמן: אל תגרום לי להיראות תמים.

ניסן סלומינסקי: לפי מה שכתוב כאן, בתת סעיף זה יישארו עכשיו רק אלפיים שקלים.

סתיו שפיר: ליצמן שואל כמה כסף יש שם שהוא לא בשימוש מדי שנה.

ניסן סלומינסקי: שני מיליון בסעיף הזה.

<אריאל יוצר: בפניות הבאות בדיון הזה אנחנו מביאים לאישור הוועדה העברה של עודף משנה לשנה בסך של 850 מיליון שקלים לאשראי בתחום השיכון.

<אריאל יוצר: השימוש באשראי הוא תוצאתי.

<אריאל יוצר: ככל שיהיה ביקוש להשתמש בהלוואות שמקנה המדינה, אנחנו מתחייבים כאוצר וכמשרד השיכון לספק את הכסף הזה.

<אריאל יוצר: כרגע אין שום צפי לקחת משם שקל אחד נוסף, אבל אני לא יודע להתחייב על העתיד, לצערי.

<אריאל יוצר: לכן בשלב זה אין שום כוונה לקחת את הכסף.

סתיו שפיר: זאת לא השאלה.

סתיו שפיר: התקציב שלא ניתן לשימוש.

<אריאל יוצר: 850 מיליון שקלים יועברו.

ניסן סלומינסקי: לזה יש העברה נפרדת ואז תסביר.

ניסן סלומינסקי: כרגע בוא נדבר על המאתיים מיליון.

סתיו שפיר: לא.

סתיו שפיר: אנחנו מדברים על כסף שלא נמצא בשימוש מדי שנה, כפי שאמרת.

<אריאל יוצר: לא.

<אריאל יוצר: זה לא נכון.

סתיו שפיר: אתה אומר שהוא טועה.

<אריאל יוצר: אני אומר שהוא לא מדייק.

סתיו שפיר: הטרמינולוגיה שלך היום היא ממש מחדשת.

סתיו שפיר: תסביר בבקשה.

<אריאל יוצר: הכסף, או שהוא בשימוש או שהוא לא בשימוש.

<אריאל יוצר: זה תלוי בתנאי השוק.

<אריאל יוצר: ברגע שהריבית באופן כללי נמוכה או שהביקוש לרכישת דירות לא גבוה, ביקוש לשימוש בכסף יורד.

סתיו שפיר: הביקוש לרכישת דירות לא גבוה?

<אריאל יוצר: לא.

<אריאל יוצר: או.

<אריאל יוצר: אני אומר או שהריבית נמוכה.

ניסן סלומינסקי: היום כדאי לקחת משכנתה בבנק ולא דרך הממשלה כי בבנקים היא יותר זולה.

<אריאל יוצר: אם מחר הריבית תעלה, הכסף הזה ייחטף.

סתיו שפיר: השאלה אם אין שימושים יותר טובים לעשות בכסף הזה.

חמד עמאר: כמה שנים לא משתמשים בכסף הזה?

יעקב ליצמן: אני אשאל אותך שאלה אפיקורסית.

יעקב ליצמן: בשביל מה צריך בכלל את משרד השיכון?

יעקב ליצמן: את המשכנתאות אתה מקבל בבנקים בריבית נמוכה.

ניסן סלומינסקי: כיום.

יעקב ליצמן: אני שואל את השאלה הזאת כבר מלפני עשר שנים ולא מהיום.

יעקב ליצמן: אתה תיכנס לבנק, לכל בנק שאתה רוצה, ואני מתחייב שאני מסדר לך הלוואה למשכנתה בתנאים יותר טובים מאשר נותן משרד השיכון.

<אריאל יוצר: יכול להיות.

חמד עמאר: כל שנה אני רואה שיש שם הרבה כסף שלא משתמשים בו.

יעקב ליצמן: כי לא צריך את הכסף הזה.

סתיו שפיר: יושב כסף שאין בו שום שימוש.

ניסן סלומינסקי: השאלה הזאת ששואל עכשיו ר' יעקב, אנחנו שאלנו את מנכ"ל המשרד בדיון שהיה באישור התקציב כי לא סביר שבשוק הריבית היא הרבה יותר נמוכה מאשר במשרד וממילא כולם הולכים לקחת את המשכנתאות בשוק הפרטי ולא במשרד.

ניסן סלומינסקי: אין לנו תשובה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו ביקשנו שיוריד.

יעקב ליצמן: משרד השיכון משלם על זה עמלה.

ניסן סלומינסקי: ביקשנו, אבל אני לא מצפה ממך לתשובה כי את זה הבאנו לפתחו של המנכ"ל והשר.

ניסן סלומינסקי: אני מצפה שאכן הם יתעשתו.

ניסן סלומינסקי: אולי הם חשבו שהריבית בשוק היא זמנית והיא תעלה אבל זה לא כך.

יעקב ליצמן: כל השנים זה אותו הדבר.

חמד עמאר: נכון.

חמד עמאר: כל השנים זה אותו הדבר.

סתיו שפיר: שאלה נוספת לגבי הרשויות.

סתיו שפיר: אם אתם לא יודעים באיזה רשויות מדובר ובכמה רשויות, אים אתם מתקצבים את זה?

<אריאל יוצר: חלק מהרשויות, אנחנו יודעים שכיום הן צריכות, כמו שכתבתי דוגמאות של טבריה, שדרות, רמא, טייבה, בית שאן.

<אריאל יוצר: יש צפי לרשויות נוספות.

<אריאל יוצר: הרשימה היא לא סגורה היות ואנחנו עדיין חושבים שחלקן יכולות לקבל אשראי מהמערכת הבנקאית ולכן אין לנו רשימה סופית וסגורה.

<אריאל יוצר: כרגע יש לנו רשימה חלקית.

סתיו שפיר: כמה כוללת הרשימה?

<אריאל יוצר: הצרכים המידיים שאנחנו יודעים עליהם, הרשימה כוללת 15 רשויות בהיקף של כחמישים מיליון שקלים, שזה מעבר למה שיצא עד עכשיו.

<אריאל יוצר: יש צפי שכנראה יהיו עוד בקשות עד סוף השנה של רשויות שלא יצליחו למצוא.

ניסן סלומינסקי: לא בגלל שהריבית זולה יותר אלא פשוט הבנקים לא נותנים כי קשה לרשויות לתת ערבויות מתאימות.

ניסן סלומינסקי: כאן הן יכולות לקבל את זה יחסית, נקרא לזה, בזול מבחינת הערבויות.

ניסן סלומינסקי: לכן אחרי שחלק מהרשויות עשו סיבוב, אם יצליחו - ומי שמכיר, מי שהיה ראש רשות או גזבר יודע את היחסים המיוחדים שיש בין רשות לבנק אתו היא קשורה – ומקבלים, טוב, ואם לא, בסופו של דבר יעברו לקבל את זה מהתקציב הזה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – הרוב פניות מספר 144 ו-145 אושרו

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 144 ו-145, אושרו.

סתיו שפיר: רביזיה.

ניסן סלומינסקי: הבקשה אושרה ויש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 146 ו-147.

<קרן שפר: תקציבאית משרד התיירות.

<קרן שפר: הפנייה נועדה לתגבר את תקציב משרד התיירות ב-59 מיליון שקלים.

<קרן שפר: החלק הארי של התקציב, שהוא כ-57 מיליון שקלים, נועד להשלים את מסגרת תקציב השיווק של משרד התיירות לשנת 2013.

<קרן שפר: התקציב הוא לא בבסיס.

<קרן שפר: בטח תשאלי למה התקציב לא בבסיס.

<קרן שפר: התקציב לשיווק הוא באמת משתנה כל שנה בהתאם לצרכים.

<קרן שפר: אם למשל יש מצב ביטחוני כמו בשנת 2000, אז הייתה האינתיפאדה השנייה, אז תקציב השיווק שלנו התרוקן כי לא היה טעם לשווק.

סתיו שפיר: כמה הוא היה בשנה שעברה?

<קרן שפר: הוא התחיל מ-265 מיליון שקלים אבל היו קיצוצים מאוד משמעותיים כך שהוא הסתיים ב-240 מיליון שקלים.

סתיו שפיר: כמה הוא היה בשנה לפני?

<קרן שפר: 265 מיליון שקלים.

סתיו שפיר: אנחנו בעצם נמצאים פחות או יותר על אותו תקציב.

סתיו שפיר: אפשר לומר מעל מאתיים מיליון שקלים.

<קרן שפר: השנה לצערי הרב הוא פחת משמעותית והוא עומד על 185 מיליון שקלים.

<קרן שפר: השנה הסדרנו בסיס אחרי שגם הבסיס לא היה קבוע.

<קרן שפר: השנה הסדרנו את בסיס תקציב השיווק על מאה מיליון ועל זה יש את התוספות.

חמד עמאר: בתקציב הזה יש תקציב לשיווק התיירות הדרוזית?

<קרן שפר: כן.

חמד עמאר: מה הסכום המיועד?

<קרן שפר: אני לא יודעת להגיד לך אבל אני יכולה לבדוק.

<קרן שפר: יש את הפרויקט הזה של כפר ביכרתי, אם אתה מכיר, שמשרד התיירות עושה.

חמד עמאר: מחזירים את זה?

חמד עמאר: זה הופסק.

<קרן שפר: אני אבדוק.

סתיו שפיר: האמת שמה שיותר מסקרן כאן זה סעיף 2, תקצוב של 2.3 מיליון עבור השלמת תקציב למימון הילולת הקבר.

<קרן שפר: זה לא הילולת הקבר אלא זאת הילולת הרשב"ג.

<קרן שפר: לא מהללים קברים.

<קרן שפר: כל שנה יש את ההילולה במירון, בר יוחאי בל"ג בעומר, אירוע אליו מגיעים 500 אלף אנשים.

<קרן שפר: מדובר בהוצאות סביב שבעה מיליון שקלים, תלוי בדרישות האבטחה.

<קרן שפר: גם כאן זה תקציב שהוא משתנה כי יש עכשיו החלטת ממשלה מספר 3886, כפי שמופיעה כאן, שהתחילה ב-2011.

<קרן שפר: איגום התקציב התחיל מ-2012.

<קרן שפר: זאת תכנית תלת שנתית עד 2014.

<קרן שפר: כל שנה אנחנו מאגמים תקציב מחמישה משרדי ממשלה.

<קרן שפר: 9.2 מיליון בכל שנה.

<קרן שפר: סך הכול 27.6 מיליון.

<קרן שפר: מה שקורה זה שכאשר התשתיות יוסדרו, הוצאות ההילולה אמורות לקטון עם השנים.

<קרן שפר: גם כאן משלימים.

<קרן שפר: הבסיס שלנו הוא בערך ארבעה מיליון והאוצר עכשיו משלים ל-6.8 מיליון.

חמד עמאר: אני יכול לקבל את פירוט השיווק של התיירות הדרוזית?

<קרן שפר: בוודאי.

יעקב ליצמן: איפה יש תיירות דרוזית?

חמד עמאר: התיירות הדרוזית מתפתחת בצורה בלתי רגילה בעזרת משרד התיירות.

חמד עמאר: באמת הוא משקיע כסף רב.

חמד עמאר: תיירות כפרית.

חמד עמאר: עושים עבודה מעולה.

קארין אלהרר: ההילולה נגישה?

<קרן שפר: כן.

קארין אלהרר: יש תקצוב לדבר הזה?

<קרן שפר: לא תקצוב נפרד.

<קרן שפר: אני באופן אישי הייתי שם ואין בעיה של הנגשה.

סתיו שפיר: מה עם השינויים הפנימיים בתקציב המשרד?

<קרן שפר: למשל חונכות עסקית וזה מתקשר לשאלה שנשאלה כאן.

<קרן שפר: אנחנו עושים ליווי ותמיכה ליזמים שרוצים לעשות עסקים תיירותיים בעיקר בפריפריה, דבר שמעודד תעסוקה.

סתיו שפיר: איזה יזמים?

<קרן שפר: זה יכול להיות מרכז מבקרים של יקבים, זאת יכולה להיות רכיבה על סוסים.

<קרן שפר: אלה באמת יזמים שרוצים להפוך את העסק שלהם לעסק תיירותי.

<קרן שפר: אנחנו נותנים שעות ייעוץ ובודקים את הייתכנות הכלכלית ועוזרים להם.

סתיו שפיר: באיזה אזורים בארץ?

<קרן שפר: בכל הארץ.

<קרן שפר: אנחנו עושים את זה עם משרד הנגב והגליל בצפון ובדרום ועם משרד החקלאות.

<קרן שפר: זה גם במרכז, גם בצפון וגם בדרום.

<קרן שפר: זה מעודד תעסוקה.

סתיו שפיר: מה הם תנאי הקבלה כדי להיכנס לתכנית הזאת?

<קרן שפר: יש חוזר.

<קרן שפר: אני לא בקיאה בפרטים אבל יש קול קורא ואנשים מגישים בקשות.

זהבה גלאון: קודם כל את צריכה להיות דרוזית.

<קרן שפר: לא.

<קרן שפר: זה לא רק לגבי הדרוזים.

חמד עמאר: לא מדובר בדרוזים.

חמד עמאר: סיימנו עם הדרוזים.

סתיו שפיר: לא אמרת לי איך אפשר להתקבל לדבר הזה?

סתיו שפיר: איזה יזמים מקבלים את המענק?

<קרן שפר: יש קול קורא שאנחנו מוציאים ופונים אליהם.

סתיו שפיר: מבוסס על איזה קריטריונים?

<קרן שפר: אני לא בקיאה בפרטים אבל אני יכולה להעביר לך את הקול קורא.

סתיו שפיר: אני אשמח לראות אותו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נגד.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – הרוב פניות מספר 146 ו-147 אושרו

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 146 ו-147, אושרו.

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 151 עד 157.

<שלמה פשקוס: רפרנט מחקר ופיתוח באגף התקציבים.

<שלמה פשקוס: בוקר טוב.

<שלמה פשקוס: הפנייה נועדה להעביר מאה מיליון שקלים למשרד המדע במזומן ובהרשאה להתחייב.

<שלמה פשקוס: פירוט אותם מאה מיליון שקלים: כארבעים מיליון שקלים לטובת התגבור של התקציב של המשרד לשנת 2013, כארבעים מיליון שקלים לטובת איגום תקציב בין משרדי לטובת החברות של מדינת ישראל בארגון סרן, שזה ארגון למחקר גרעיני שיושב בשוויץ ומדינת ישראל חברה בו וזה התשלום של מדינת ישראל, 36 מיליון שקלים לטובת תכנית החלל האזרחית שיושבת במשרד המדע.

<שלמה פשקוס: זאת איזושהי תכנית אתה יצאנו לדרך לפני כשנה ומשהו.

<שלמה פשקוס: מיליון וחצי שקלים, חלקו של משרד המדע בתכנית הלאומית לפיתוח תחליפי נפט לתחבורה.

יעקב ליצמן: מי קיבל את הפרס האחרון שם?

זהבה גלאון: אתמול אישרנו במליאה את הצעת החוק בעניין של סרן.

יעקב ליצמן: אבל מי קיבל את פרס ראש הממשלה?

<שלמה פשקוס: אינני זוכר אבל אני יכול לבדוק.

<שלמה פשקוס: מתוכנן פרס ראש ממשלה בעוד חודש וחצי, אירוע של שנת 2013.

<שלמה פשקוס: לגבי שנת 2012, אני יכול לבדוק.

סתיו שפיר: למה זה לא כלול בבסיס התקציב?

<שלמה פשקוס: תכנית החלל היא תכנית תלת שנתית לשנים 2012, 2013 ו-2014.

<שלמה פשקוס: זאת תכנית חד פעמית לשלוש שנים וכאשר היא תסתיים, יעשו לה הערכה לגבי התועלות שהיא הביאה למשק ולפי זה יחליטו האם שווה להמשיך ולתת לה תקציבים בתחום.

<שלמה פשקוס: לכן היא לא נמצאת בבסיס התקציב, מאחר שהיא חד פעמית במהותה.

<שלמה פשקוס: סרן, מדובר באיגום משאבים.

סתיו שפיר: אני לא מבינה את החד פעמי הזה.

סתיו שפיר: חד פעמי, אפשר להגיד שתכנית היא חד פעמית לעשר שנים.

סתיו שפיר: למה שהיא לא תהיה בתוך התקציב?

סתיו שפיר: למה שלא יראו את התקציב שלה?

סתיו שפיר: למה זה צריך לעבור בהעברה אחר כך דרך ועדת הכספים ולא לשים את זה ישר ושקוף בתוך התקציב.

<שלמה פשקוס: מבנה תקציב המדינה הוא שיש בסיס תקציב לכל משרד והוא מתקדם בין השנים.

<שלמה פשקוס: כאשר אתה מכניס תקציב שבאופיו הוא חד פעמי, אתה מכניס אותו לבסיס התקציב, המשמעות היא שאתה בעצם מגדיל את תקציב המשרד לשימושים שהוא לא יצטרך אותם לטווח ארוך.

סתיו שפיר: נכון.

סתיו שפיר: אתה מגדיל את תקציב המשרד וכך הציבור יכול לדעת שהגדלת את תקציב המשרד.

סתיו שפיר: כך נבנה תקציב המדינה.

סתיו שפיר: למה לבנות אותו טלאי על טלאי או כמו שהגדיר את זה החבר שלך שכבר לא נמצא כאן, אריאל ממשרד השיכון, כתקציב גמיש.

<שלמה פשקוס: אם לדייק, הוא אמר תקציב דינמי.

סתיו שפיר: נכון.

סתיו שפיר: תקציב דינמי.

<שלמה פשקוס: אני שוב אומר.

<שלמה פשקוס: תכניות שהן במהותן סגורות ותחומות לטווח קצר של שנתיים-שלוש, אין הגיון לתקצב אותן בבסיס התקציב.

<שלמה פשקוס: בסיס התקציב של כל משרד, אנחנו לא יודעים לעקוב אחריו בפרוסות ואחרי כן לבוא ולומר אחרי שלוש שנים נגמרה התכנית, תחזירו את הכסף.

סתיו שפיר: הייתם יודעים לעקוב אחריו אם הכול היה מוגדר בצורה הפשוטה ביותר, בתוך התקציב.

סתיו שפיר: אתם לא יודעים לעקוב אחריו כי הכול נבנה טלאי על טלאי במקום לעשות את זה בצורה יעילה.

ניסן סלומינסקי: המדינה קבעה – ואנחנו תמיד נלחמים – שתקציבים שאנחנו רוצים ייכנסו לבסיס התקציב ואז אנחנו בטוחים שהם יהיו קבועים.

ניסן סלומינסקי: האוצר אומר שאם זה לא קבוע, הוא לא ישים את זה בבסיס.

סתיו שפיר: נראה לי שהאוצר היה מעדיף לשים את כל התקציב לא בבסיס.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: יש עקרונות והם עובדים לפי העקרונות.

ניסן סלומינסקי: את יכולה לחלוק עליהם.

סתיו שפיר: אני מנסה להבין את היעילות.

ניסן סלומינסקי: תמיד בטבלאות אנחנו משווים תקציב משנה שעברה לשנה וכולי, ופתאום את יכולה לראות נפילה גדולה ומתחיל בלגן ואז צריך להתחיל לרענן את הזיכרון שלמעשה מה שראית בשנה שעברה, זה בכל היה חד פעמי לאותה שנה.

סתיו שפיר: אין שום בעיה.

ניסן סלומינסקי: לך אין בעיה, אבל לאחרים כנראה יש בעיה.

ניסן סלומינסקי: חילוקי דעות הם לגיטימיים, אבל הם החליטו שזאת השיטה.

סתיו שפיר: חילוקי הדעות האלה הופכים את התקציב הנוסף שמבקש המשרד לתקציב לא שקוף.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: עובדה שזה מגיע לכאן.

ניסן סלומינסקי: מה שמגיע לכאן הוא שקוף לחלוטין.

ניסן סלומינסקי: מה שמגיע לכאן, עליו מתקיים דיון.

ניסן סלומינסקי: מה שהיה במליאה, את לא דנת על אף סעיף.

ראובן ריבלין: כאן דנו על כל סעיף.

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר שהשקיפות הגדולה היא דווקא בסעיפים האלה ולא בסעיפים שמופיעים בספר התקציב שלא פתחנו אותו ולא ראינו אותו.

סתיו שפיר: יש לנו הגדרות שונות לשקיפות.

סתיו שפיר: כדי שהדבר הזה יהיה שקוף, אנחנו צריכים להיות מסוגלים גם להעמיד אותו מול העברות תקציביות שהיו בשנה שעברה ובשנים קודמות.

סתיו שפיר: בלי שאנחנו יכולים לעשות את ההשוואה הזאת, אין מקום לשקיפות.

ראובן ריבלין: אני אתן לך דוגמה שהיא מאות אלפי דוגמאות.

סתיו שפיר: אין כאן שקיפות.

ניסן סלומינסקי: את רואה מספרים.

ניסן סלומינסקי: מה את רוצה יותר?

ניסן סלומינסקי: הדיונים היחידים האלה הם הדיונים היחידים שמתקיימים.

ניסן סלומינסקי: את ספר התקציב את לא פותחת.

סתיו שפיר: הכספים החד פעמיים האלה הם כספי ציבור.

ניסן סלומינסקי: אם הנושא הזה היה בבסיס התקציב, לא היית דנה בו ואפילו לא היית יודעת שהוא קיים.

ניסן סלומינסקי: מבחינת השקיפות, זאת השקיפות היותר גדולה.

סתיו שפיר: אני מדברת על פצע שבא לענות על פצע יותר גדול שנקרא תקציב המדינה.

סתיו שפיר: אתה צודק, תקציב המדינה נעשה ומועבר בצורה לא שקופה.

סתיו שפיר: מה שהגיע אלינו כרגע, אלה הן העברות תקציביות ואנחנו מנסים שהן יהיו כמה שיותר שקופות וכדי שהן יהיו שקופות אני צריכה להיות מסוגלת להשוות אותן להעברות תקציביות שעשיתם בשנה שעברה, לעלות הכוללת של כל הפרויקט החד פעמי הזה.

סתיו שפיר: חד פעמי יכול הרי להתפרס גם על עשר שנים.

סתיו שפיר: מה זה חד פעמי?

<שלמה פשקוס: העלות הכוללת של הפרויקט הזה היא 180 מיליון שקלים בפריסה לשלוש שנים.

סתיו שפיר: רובי, כמו שהסבירו לך לפני שבועיים שבסל הבריאות יש חצי מיליארד שקלים שמועברים כל שנה, כבר תשע שנים.

ראובן ריבלין: קודם כל, ההיגיון שלך הוא טוב אבל לפעמים את נסחפת.

ראובן ריבלין: מרכז רבין הוא סעיף תקציבי כי אנחנו עשינו את חוק מרכז רבין.

ראובן ריבלין: לאחר מכן עשינו גם את חוק מרכז בגין.

ראובן ריבלין: למרכז בגין ולמרכז רבין יש בסיס תקציב של שמונה מיליון שקלים לשנה.

ראובן ריבלין: פתאום צריך להקים את אנדרטת הראל אחרי 65 שנים ובאים ומטילים עליהם איזשהו תפקיד שהממשלה מקבלת אותו והיא מעבירה אותו דרך מרכז רבין.

ראובן ריבלין: אחר כך התברר שזה לא נכון משום שיש שם בעיה כי מרכז רבין לא יכול להעביר כספים לאחרים אלא במכרזים וכל מיני דברים.

ראובן ריבלין: אבל באים ומטילים על מרכז רבין איזשהו תפקיד חד פעמי לבצע איזשהו פרויקט שכל הציבור רצה אותו.

ראובן ריבלין: אז הנה, יש לך הבדל בין תקציב הבסיס שנכנס לבסיס התקציב שהוא שמונה מיליון שקלים ופעמים יש לך מצב שבו יש לך פעולות נוספות.

סתיו שפיר: אין שום בעיה, אבל לכן תקציב המדינה צריך להיקבע פעם בשנה עם כל השינויים הידועים.

ראובן ריבלין: לא יודעים עליהם.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להסביר לך עוד נקודה ואני אנסה.

ניסן סלומינסקי: בכל תקציב, לפעמים חודש או חודשיים אחרי כן, עושים לדוגמה פלט על הכול.

ניסן סלומינסקי: אם זה חד פעמי, זה לא רלוונטי ל-פלט או לא.

ניסן סלומינסקי: יש המון דברים שיש הבדל בין הבסיס לבין אירוע חד פעמי.

ניסן סלומינסקי: המדינה, כדי להבחין, עושה ולטובתנו עושים את זה כך שאנחנו יכולים להשקיף על זה ולבדוק את זה יותר.

סתיו שפיר: מה שהפרקטיקה הזאת מאפשרת, ולכן אנחנו כולנו כל כך מודאגים לגבי העברות תקציביות, היא מאפשרת גם כל מיני העברות חד פעמיות של מיליארדי שקלים לכל מיני מקומות שהציבור לא היה רוצה לראות את הכספים האלה עוברים לשם.

ניסן סלומינסקי: מי זה הציבור?

ניסן סלומינסקי: אנחנו הציבור, לא? לא אנחנו הציבור?

סתיו שפיר: אנחנו נציגי ציבור.

ניסן סלומינסקי: הכנסת נציגת ציבור.

ניסן סלומינסקי: אם זה היה מופיע בתקציב, את לא היית יודעת על זה והיית מצביעה נגד או בעד.

סתיו שפיר: רק לפני שלושה שבועות הכספים האלה לא היו מועלים בשום מקום והציבור לא יכול היה לראות אותם.

ניסן סלומינסקי: הפוך.

ניסן סלומינסקי: רק כך הוא יכול לראות.

ניסן סלומינסקי: אם זה היה בתקציב, בחיים הוא לא היה יודע אם זה בפנים.

ניסן סלומינסקי: את יכולה להגיד לי כל סעיף וסעיף בספר התקציב?

ניסן סלומינסקי: בחיים לא.

סתיו שפיר: לא היו עוברות כאן העברות כמו מאות מיליוני השקלים שהולכים להתנחלויות היום וכמו רבע מיליארד השקלים שהלכו אתמול לביטחון.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שלא כל יום נעשה את הדיון הזה.

סתיו שפיר: אנחנו נעשה את הדיון עד שהמצב הזה ישתנה.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אבל כל יום את רוצה להעלות את זה?

ניסן סלומינסקי: כל יום את מתכוונת להעלות את זה?

סתיו שפיר: בטח שאני כל פעם אעלה את זה.

ניסן סלומינסקי: העלית את זה פעם.

ניסן סלומינסקי: נגמר.

סתיו שפיר: אני אעלה את זה שוב ושוב ושוב.

סתיו שפיר: שלחתי לך מכתב ובו דרישה להקפאה של העברות תקציביות שהיו ידועות לפני מועד הגשת התקציב ועדיין לא קיבלתי עליו מענה.

סתיו שפיר: עד אני אקבל מענה, אני אמשיך להעלות את הנושא שוב ושוב.

זהבה גלאון: אדוני, אני רוצה להעיר הערה עקרונית שלא מתייחסת רק לסעיף הזה.

זהבה גלאון: חוסר הנחת שגם מביעה חברת הכנסת סתיו שפיר וחברי כנסת אחרים, אנחנו מביעים את זה כאן באופן קבוע.

זהבה גלאון: לצערי זה מתחלק אופוזיציה-קואליציה ואני ממש מצטערת.

זהבה גלאון: יום אחד אתה באופוזיציה, חבר הכנסת ריבלין, אז אתה תמחה נגד זה.

ראובן ריבלין: מה שנכון, את תמיד נמצאת באופוזיציה.

ניסן סלומינסקי: היה פעם שר.

ניסן סלומינסקי: ג'ומס היה שר.

חמד עמאר: יוסי שריד היה שר החינוך.

זהבה גלאון: אדוני, יש לנו תכניות להיות בקדנציה הבאה בקואליציה, קואליציה של המחנה שלנו, אבל לא ניכנס לזה כרגע.

ראובן ריבלין: היום מי שמקבל 21 מנדטים הוא ראש ממשלה.

ראובן ריבלין: היא לא רחוקה.

ניסן סלומינסקי: אין לכם 21 מלאים.

זהבה גלאון: שמעתי שב-24 לחודש ליברמן מכנס את סיעת הליכוד ביתנו כדי להכריז על פיצול הסיעות.

רוברט אילטוב: בואי אני אתקן אותך.

רוברט אילטוב: סיעת ישראל ביתנו ולא הליכוד ביתנו.

זהבה גלאון: אדוני, הרציונל לאפשר גמישות תקציבית של משרדים, הרציונל הזה הפך להפקרות בוטה.

זהבה גלאון: נשאלו כאן שאלות חשובות על ידי חברי הוועדה, ואני מזדהה עם כל שאלה.

זהבה גלאון: זה כבר נעשה מסחרה.

זהבה גלאון: אני רוצה להגיד משהו שאולי צריך לחייב אותו כחברי ועדה.

זהבה גלאון: נניח שנקבע סכום איקס בתקציב ואישרנו אותו במליאת הכנסת ועכשיו מתחילות להגיע לוועדה העברות שהן מעבר לחמישים אחוזים ממה שנקבע בתקציב המקורי.

זהבה גלאון: אני לוקחת רף של חמישים אחוזים.

זהבה גלאון: זה לא יכול להיות שאנחנו ככה נרים ים, אופוזיציה-קואליציה.

ראובן ריבלין: אלא אם כן יש גדר ביטחון.

זהבה גלאון: אני לא מדברת על מקרה חירום.

זהבה גלאון: אני מדברת על שוטף.

זהבה גלאון: השאלות שנשאלו כאן בצדק הן על שוטף.

זהבה גלאון: זה לא יכול להיות בבסיס התקציב?

זהבה גלאון: יכול להיות שכאשר מדובר במהלך שהוא מעל חמישים אחוזים ממה שהוקצב בתקציב המקורי, שזה בכל זאת דרמטי, בואו נחזיר את זה למליאת הכנסת.

זהבה גלאון: זה לא רק עניין של ועדת הכספים, חותמת גומי כן או לא.

זהבה גלאון: אני יודעת שחלק מחברי הקואליציה גם רווים חוסר נחת אבל אתם בקואליציה והם מרימים יד.

ניסן סלומינסקי: ובכנסת הוא לא הרים יד?

זהבה גלאון: זאת סוגיה שצריכה לבוא למליאה.

זהבה גלאון: הציבור צריך להיחשף לזה, שככה בהינף יד מרימים ומורידים יד.

ניסן סלומינסקי: כאן אנחנו נחשפים הרבה יותר מאשר במליאה.

רוברט אילטוב: הדיונים בוועדה הם סגורים?

זהבה גלאון: לא.

זהבה גלאון: אם תקציב החטיבה להתיישבות עולה ב-800 אחוזים יותר מהתקציב שאושר לפני שלושה חודשים, זה אומר דרשני.

זהבה גלאון: אפשר להגיד את זה על החטיבה להתיישבות ואפשר להגיד את זה על כל דבר אחר אבל זה כל כך בוטה שזה אומר דרשני.

ניסן סלומינסקי: נגיע לשם ונבין או לא נבין.

זהבה גלאון: לא הבנו גם עד עכשיו.

זהבה גלאון: נשאלו כאן שאלות ולא קיבלנו תשובות.

ראובן ריבלין: יש התקדמות רצינית ביותר בוועדה הזאת לעומת שנים קודמות כשנקבע נוהל.

זהבה גלאון: נכון.

זהבה גלאון: נקבע נוהל אבל השיטה היא אותה שיטה.

ראובן ריבלין: לפחות הציבור יכול לדעת על מה את מוחה.

סתיו שפיר: המינימום שאפשר לעשות כדי להפוך את הנוהל הזה לאמיתי ולתוקפני כלפי העברות תקציביות שלא צריכות להיעשות הוא שברגע שאנחנו לא מקבלים תשובות טובות מהאוצר, וכשיש העברות שהיו יכולות להיכלל בבסיס התקציב והן לא נכללות מכל מיני סיבות ששמורות עם אגף התקציבים, ההעברות האלה יידחו על הסף.

סתיו שפיר: זה המינימום שאנחנו יכולים לעשות כחברי הוועדה.

ראובן ריבלין: הוצאת לי את המלים מהפה עת הייתי באופוזיציה.

סתיו שפיר: אני מזמינה אותך להצטרף אלינו.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: כל הזמן אני אהיה באופוזיציה?

ראובן ריבלין: צריך לגוון.

זהבה גלאון: אני פשוט לא מכירה סיטואציה אחרת.

סתיו שפיר: השאלה כאן היא לא שאלה של אופוזיציה או קואליציה.

סתיו שפיר: השאלה כאן היא שאלה של יעילות תקציבית ושל כספי ציבור.

סתיו שפיר: כאן האחריות שלך כחבר קואליציה שווה לאחריות שלי כחברת אופוזיציה.

ראובן ריבלין: זאת הקדנציה הראשונה שלך ואת באופוזיציה.

ראובן ריבלין: חכי ותראי מה יקרה כשתהיה בקואליציה.

סתיו שפיר: נשים את הדברים על השולחן.

סתיו שפיר: בשנים עברו גם האופוזיציה שיתפה פעולה עם ההעברות התקציביות כי היה נחמד והיה אפשר לקבל משם כל מיני פיתויים פוליטיים.

סתיו שפיר: לא צריך לשקר.

סתיו שפיר: כך זה היה והדבר הזה לא מקובל יותר והוא לא קשור למקומי באופוזיציה.

סתיו שפיר: הוא לא מקובל עלי והוא לא צריך להיות מקובל גם עליך כחבר קואליציה.

ניסן סלומינסקי: מיצינו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים על אישור פניות מספר 151 עד 157.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – הרוב פניות מספר 151 עד 157 אושרו

סתיו שפיר: רביזיה.

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 151 עד 157 אושרו.

ניסן סלומינסקי: יש רביזיה.

ראובן ריבלין: ניסן, ב-12 אני הולך.

רוברט אילטוב: גם אני.

סתיו שפיר: זה בסדר.

סתיו שפיר: אל תדאגו.

סתיו שפיר: אנחנו נשמור על הוועדה.

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 158.

<נועה הימן: רפרנטית חינוך, אגף התקציבים.

<נועה הימן: הפנייה נועדה לתקצב סך של 17.8 מיליון שקלים עבור יישום חלק החינוך בהחלטת ממשלה מספר 3708 בנושא קידום הצמיחה והפיתוח הכלכליים של האוכלוסייה הבדואית.

<נועה הימן: אנחנו מתקצבים תגבור לתלמידים מתקשים, השלמת בגרויות, אבחון ואיתור לקויות למידה, פתיחת מגמות טכנולוגיות, הכשרות מורים.

סתיו שפיר: מדובר בהחלטה מה-11 בספטמבר 2011.

<נועה הימן: נכון.

סתיו שפיר: למה היא לא נכנסה לבסיס התקציב?

סתיו שפיר: אני מצטערת כל פעם להטריד אתכם עם אותה שאלה, אבל פשוט תענו עליה מיד כשאתם מגיעים.

קארין אלהרר: את יכולה שוב לחזור ולומר לאן הכסף עובר?

<נועה הימן: כן.

<נועה הימן: הכסף עובר לתגבור שעות לימוד לתלמידים מתקשים במגזר הבדואי, להשלמת בגרויות בעיקר בקרב מבוגרים, לאבחון ואיתור לקויות למידה, להכשרות מורים, לפתיחת מגמות טכנולוגיות בבתי הספר התיכוניים.

סתיו שפיר: כל זה נשמע מאוד מאוד חשוב.

סתיו שפיר: אני מסכימה שאלה דברים מאוד מאוד חשובים אבל למה הם לא נמצאים בתקציב?

חמד עמאר: זה מתכנית החומש, נכון?

<נועה הימן: נכון.

סתיו שפיר: אלה לא דברים שהם חד פעמיים.

סתיו שפיר: אלה דברים שאנחנו רוצים שיהיו תמיד בתקציב המדינה.

<נועה הימן: במשרד החינוך יש סעיפים רבים בהם יש תכנית.

<נועה הימן: התכנית מוחזקת במקום מסוים ואז יש פיזור בתקנות.

<נועה הימן: למשל בשבוע הבא אנחנו אמורים להיות כאן עם פניית גידול טבעי.

<נועה הימן: גידול טבעי נשמר בתקנה ואז מפוזר בהתאם לצרכים והבקשות שהיחידות מעבירות במהלך השנה.

<נועה הימן: זאת פשוט פרקטיקה שנהוגה בתקציב משרד החינוך גם לגבי התכנית הזאת וגם לגבי תכניות אחרות.

סתיו שפיר: מדוע נהוגה הפרקטיקה הזאת?

<נועה הימן: כדי שיחידה מסוימת שאחראית לצורך העניין על התכנית של הבדואים במשרד החינוך תהיה מסוגלת להעביר את הכסף ולדעת שהכסף הזה מועבר למקומות שהיא רוצה ובדרכים שהיא מעוניינת בהם, היא מחליטה כל שנה על סדרי עדיפויות, איפה היא רוצה, כמה שעות היא רוצה לתגבור לימודים וכמה שעות היא רוצה לאבחון.

<נועה הימן: התקציב נמצא אלא שהוא פשוט מפוזר לטובת נושאים שונים.

סתיו שפיר: את מבינה שמה שאת אומרת – וכמובן כולם כאן שותפים לצורך בהעברת כספים למטרה החשובה הזאת – בעצם מייתר את התפקיד של תקציב המדינה.

סתיו שפיר: הרי בכל שנה אנחנו רוצים באופן כללי לקבוע את סדרי העדיפויות מחדש.

<נועה הימן: יש דברים שנקבעים במשרד החינוך כל שנה.

<נועה הימן: אתה רואה כמה אנשים נרשמו ללימודים ובהתאם לזה אתה בונה תכנית.

<נועה הימן: אם אתה אומר שאתה נותן פר תלמיד שעתיים תגבור, אתה יודע כמה תלמידים.

סתיו שפיר: המשרד יודע כמה תלמידים אמורים להירשם בכל שנה.

<נועה הימן: יכולים לקרות אחד משני דברים.

<נועה הימן: יכולים מראש לתקצב דברים ואז נזיז.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להגיד עוד משהו כללי.

ניסן סלומינסקי: תראו, יש ויכוחים בין השרים עד כמעט לרגע של האישור בממשלה.

ניסן סלומינסקי: דקה לפני כן עוד יש ויכוחים בין השרים על המסגרות התקציביות.

ניסן סלומינסקי: שר לא יודע את המסגרת התקציבית שלו ובטח הוא לא יודע לתכנן לפרטי פרטים את הכול.

ניסן סלומינסקי: אחרי שסוגרים אתם, ברגע שסוגרים, תוך דקה מתכנסת הממשלה, מאשרת וזה עובר.

ניסן סלומינסקי: אחרי שאושר התקציב יושב השר במשרדו, יש לו את התקציב, הוא נלחם על המסגרת, יש לו את המסגרת הכוללת, יש לו את המסגרות של הסעיפים הגדולים ועכשיו הוא צריך לקבוע את המדיניות המיוחדת שלו.

ניסן סלומינסקי: הוא שר חדש שנכנס למשרד החינוך והוא צריך לקבוע את המסגרות שלו.

סתיו שפיר: שיעשה זאת לפני שהוגש התקציב.

ניסן סלומינסקי: הוא לא יכול היה לעשות.

ניסן סלומינסקי: הוא לא ידע את המסגרת דקה לפני שהצביעו.

ניסן סלומינסקי: כך זה פועל.

סתיו שפיר: אם כן, למה בכלל להעביר תקציב מדינה?

סתיו שפיר: יעבירו הכול בהעברות תקציביות.

ניסן סלומינסקי: יש את המסגרות הכלליות.

ניסן סלומינסקי: כל שר, יש לו את התחומים הייחודיים.

סתיו שפיר: ניסן, ההסבר שלך לא מתקבל על הדעת.

סתיו שפיר: אני מבינה היטב את מה שקורה כאן.

ניסן סלומינסקי: יום אחד תהיי שר ותראי איך זה עובד.

זהבה גלאון: לא, היא לא תהיה אף פעם שר.

זהבה גלאון: מקסימום היא תהיה שרה.

ניסן סלומינסקי: כל שר רוצה עכשיו לבטא את המיוחד שבו.

ניסן סלומינסקי: נניח השר הזה החליט משום מה שיש לו מדיניות והוא מקצץ בכמה מקומות ומוסיף בכמה מקומות.

סתיו שפיר: אם כן, לתקציב המדינה אין משמעות.

ניסן סלומינסקי: יש משמעות כי 95 אחוזים מהדברים נמצאים בוף.

סתיו שפיר: אנחנו מעבירים אותו כאיזשהו טקס?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: כי זה מה שהוא יודע.

ניסן סלומינסקי: בפרטים, איך לעשות את השינויים, החוק נותן לו את האפשרות לעשות שינויים.

סתיו שפיר: הפרטים האלה הם כסף.

סתיו שפיר: הציבור משלם.

סתיו שפיר: הוא סומך עליך ועלי.

ניסן סלומינסקי: אבל זה החוק.

ניסן סלומינסקי: החוק אומר ששר רשאי - ולא רק רשאי אלא כל שר עושה – לעשות העברות אצלו במשרד.

ניסן סלומינסקי: לא מגדילים את תקציב המדינה.

ניסן סלומינסקי: הוא יכול לעשות העברות והחוק מאפשר זאת.

ניסן סלומינסקי: כל זה נעשה לפי החוק.

ניסן סלומינסקי: למה החוק נותן את האפשרויות?

ניסן סלומינסקי: כדי שכל שר יוכל לקבוע.

ראובן ריבלין: שינויים היו אצל יולי תמיר שהייתה אחת משרות החינוך המצוינות.

ניסן סלומינסקי: נכון.

סתיו שפיר: אנחנו לא מדברים על זה.

סתיו שפיר: מה שקורה כאן זה שזה מייתר את התהליך של אישור התקציב מתוך כל מיני תירוצים.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אז יש תירוצים.

ניסן סלומינסקי: אין מה לעשות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים על אישור פנייה מספר 158.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – הרוב

סתיו שפיר: רביזיה.

ניסן סלומינסקי: פנייה מספר 158 אושרה.

ניסן סלומינסקי: יש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: שלוש הודעות.

ניסן סלומינסקי: עודפי תקציב.

ניסן סלומינסקי: הודעה מספר 04026.

<אריאל יוצר: הפנייה נועדה להעביר עודפים משנה לשנה עבור פעילות שהתחילה בביצוע בשנה שעברה.

<אריאל יוצר: עיקר הפעילות מתבססת על הדרכות בקשר של מדינת ישראל עם צעירים יהודים בתפוצות.

סתיו שפיר: מה היה הסכום שהעברתם בשנה שעברה באותה דרך?

<אריאל יוצר: אני לא יודע, אבל זה לא כל כך רלוונטי.

<אריאל יוצר: בשנה שעברה עברו עודפים עבור פעילות איקס והשנה העודפים עוברים עבור פעילות וואי.

<אריאל יוצר: אין שום קשר בין הפעילויות.

ניסן סלומינסקי: אלה עודפים שעברו ולמעשה לא נזקקים לנו.

סתיו שפיר: האישור ייכנס לתוקפו אם לא יעוכב על ידי ועדת הכספים של הכנסת.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים להקדים את זה ושלא יחכו 21 ימים.

ראובן ריבלין: היא רשאית להתנגד.

ניסן סלומינסקי: בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שלא?

סתיו שפיר: השאלה אם יש עודפים כאלה כל שנה ואז אולי צריך לתקצב אחרת את המשרד.

<אריאל יוצר: זה לא קשור.

ראובן ריבלין: ממשלת ישראל שוכנעה שהקשר הזה עם הצעירים הוא חיוני.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – הרוב הודעה מספר 04026 אושרה

ניסן סלומינסקי: הודעה מספר 04026, אושרה.

ניסן סלומינסקי: הודעה מספר 70010.

<אריאל יוצר: הבקשה נועדה להעביר עודפי תקציב משנה קודמת לשנה הנוכחית בתחום הלוואות לדיור במשרד הבינוי והשיכון.

זהבה גלאון: אני רוצה לשאול.

יעקב ליצמן: שם היה מיותר.

יעקב ליצמן: מה העברת עכשיו?

<אריאל יוצר: העברתי עודף משנה קודמת.

<אריאל יוצר: הסכום הזה לא נוצל.

יעקב ליצמן: זה היה מיותר.

<אריאל יוצר: בתנאים הנוכחיים בשוק, חלק מהאנשים נעזרים בהלוואות האלה וחלק מהאנשים, כמו שאמרת קודם, יודעים להביא תנאים טובים יותר אבל אלה לא כל האנשים.

יעקב ליצמן: האם זה נכון שבחמש השנים האחרונות כל שנה אתם מעבירים כמעט סכום זהה מהסעיף הזה לדברים אחרים?

<אריאל יוצר: לא.

<אריאל יוצר: הסכום הוא סכום משתנה.

יעקב ליצמן: במה הוא משתנה?

יעקב ליצמן: במיליון?

יעקב ליצמן: בשני מיליון?

<אריאל יוצר: לא.

<אריאל יוצר: ממש לא.

<אריאל יוצר: הסכום הוא סכום משתנה.

<אריאל יוצר: הריבית שהמדינה מסבסדת היא ריבית.

יעקב ליצמן: אתה יכול להגיד לי כמה העברת בחמש השנים האחרונות מסעיף המשכנתאות?

<אריאל יוצר: אני יכול, אבל לא כרגע.

זהבה גלאון: איך אתה יכול להסביר שנשאר לכם עודף בסעיף הזה?

יעקב ליצמן: לא משתמשים בכסף הזה.

זהבה גלאון: בסדר.

זהבה גלאון: הוא נשאר.

זהבה גלאון: לאן אתם מעבירים אותו?

<אריאל יוצר: לאותו מקום, לסעיף במשרד הבינוי והשיכון כדי שישמש לכך.

זהבה גלאון: למה משמש הסעיף הזה במשרד הבינוי והשיכון?

<אריאל יוצר: מתן הלוואות לזכאי משרד הבינוי והשיכון.

ראובן ריבלין: אתה מעביר את זה מסעיף לסעיף?

<אריאל יוצר: לא.

<אריאל יוצר: אני מעביר את זה משנה לשנה.

<אריאל יוצר: זה באותו סעיף.

זהבה גלאון: איפה הולכים לבנות?

<אריאל יוצר: יכול להיות שזה לא קשור לבנייה.

<אריאל יוצר: בן אדם קונה דירה בשוק המשני, יד שנייה, קונה ממישהו אחר דירה קיימת, ההלוואות האלה ניתנות עבור משכנתה.

<אריאל יוצר: המדינה נותנת מכספיה או מכספי הבנקים ומסבסדת את הריבית כדי שאנשים שעונים על הקריטריונים של הזכאים יוכלו לרכוש דירה.

סתיו שפיר: כמה עודפים העברתם בשנה שעברה?

<אריאל יוצר: אני לא יודע להגיד.

<אריאל יוצר: אני לא זוכר עכשיו אבל אני יכול לבדוק.

סתיו שפיר: אני אשמח.

חמד עמאר: בנושא הזה אנחנו חייבים לקיים דיון.

ראובן ריבלין: היה ניצול נמוך.

חמד עמאר: חמש שנים אנחנו מעבירים כל שנה לשנה הבאה.

חמד עמאר: נקיים דיון יסודי כי אולי צריך להוריד את הריבית ואולי צריך לעשות משהו.

ניסן סלומינסקי: זה נכון.

ניסן סלומינסקי: העלינו את זה ואני מסכים אתך.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מתכוונים להזמין את השר ואת המנכ"ל לנושא של יוקר הדיור.

ניסן סלומינסקי: אולי כל הנושא של יוקר הדיור יעבור אלינו ואנחנו מתכוונים בהחלט לדבר אתו גם על הריבית הגבוהה כאשר כתוצאה מכך לא משתמשים בכספים האלו.

ניסן סלומינסקי: זה מתוכנן וזה יהיה אבל בינתיים צריך להעביר את זה כי הכסף לא יכול להיות שם.

זהבה גלאון: אדוני, האם יכול להיות שמעבירים את זה כי אנחנו יודעים שהממשלה הגדילה את תקציב הביטחון ואז יצטרכו כסף כדי לממש את ההחלטה להעביר עכשיו עוד מיליארדים לתקציב הביטחון וזה יהיה חלק מהכסף?

זהבה גלאון: עד שתזמין את שר השיכון שיסביר לך מה עושים עם הכסף הזה, כבר תעביר כאן העברה תקציבית למשרד הביטחון אליו זה ילך.

זהבה גלאון: כך היה בשנים קודמות.

<אריאל יוצר: לא.

<אריאל יוצר: אין שום קשר.

<אריאל יוצר: הכסף הזה מסווג כסיווג אשראי.

<אריאל יוצר: זה כסף אחר ממזומן ולכן אפשר לעשות אתו אך ורק שימוש אשראי, קרי, המדינה נותנת.

ראובן ריבלין: אבל הכול תקציבי.

<אריאל יוצר: הכול תקציב מדינה.

ראובן ריבלין: נכון.

ראובן ריבלין: גם אם זאת ערבות מדינה, זה תקציבי.

<אריאל יוצר: ברור, אבל בכסף הזה אפשר לעשות רק שימוש אשראי.

זהבה גלאון: משרד הביטחון יעשה שימוש אשראי בכסף הזה.

<אריאל יוצר: הכסף הזה עובר משנת 2012 לשנת 2013 לסעיף משרד הבינוי והשיכון.

סתיו שפיר: זאת אומרת שאין שום דחיפות בהעברת הכסף.

<אריאל יוצר: ודאי שיש.

ראובן ריבלין: אחרת זה חוזר למדינה.

סתיו שפיר: אבל הוא אומר שאף אחד לא משתמש בכסף, אז מה זה משנה?

ראובן ריבלין: אולי בשנה הבאה ישתמשו.

<אריאל יוצר: דרך אגב, אם עכשיו פתאום תעלה הריבית, אני מבטיח שישתמשו.

ראובן ריבלין: אנחנו צריכים לקיים דיון ברמה אידיאולוגית, ברמת התפיסה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שנעשה את זה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שנזמין את השר.

חמד עמאר: הריבית צריכה להשתנות.

יעקב ליצמן: לגבי שנים עברו, האם משרד האוצר והשר נמנעו מלהשתמש בסעיף הזה, משכנתאות, בתקציב לדברים אחרים?

יעקב ליצמן: האם זה נכון שמשרד האוצר – אני מדבר על שנים עברו – נמנע מלהעביר כסף מהסעיף הזה לדברים אחרים שם הוא היה צריך אותו כי הוא טען שבנושא משכנתאות והלוואות אי אפשר לדעת מראש כמה יהיה צריך ולכן אסור לגעת בסעיף הזה.

<אריאל יוצר: ראשית, ככל שידוע לי, לא.

יעקב ליצמן: אני אראה לך מכתב.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים על אישור ההודעה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – הרוב הודעה מספר 70010 אושרה

ניסן סלומינסקי: הודעה מספר 70010, אושרה.

ניסן סלומינסקי: אני נענה לבקשה של כמה חברי כנסת ועובר לחוברת השנייה, לפניות מספר 175 עד 177.

זהבה גלאון: אני מבקשת להתייחס.

סתיו שפיר: אפשר גם לא לדון בה אלא לדחות אותה.

סתיו שפיר: אין כל דחיפות.

<אריאל יוצר: אני אציג את הפנייה ואשמח לענות על כל השאלות בעניין הזה.

<אריאל יוצר: הפנייה הזו נועדה לתקצב את הפעילויות הבאות:

<אריאל יוצר: מאה ושבעים מיליון שקלים בגין תקצוב הרשאות עבר שעיקרם הוא שיקום תשתיות במגזר הכפרי בכל הארץ.

ניסן סלומינסקי: אני יכול להבין שיש אצלכם טעות ובסעיף 1 במקום 218 צריך להיות 170?

<אריאל יוצר: כן.

<אריאל יוצר: 170.

<אריאל יוצר: הפעילות השנייה שנועדה לתקצב היא תקצוב של תשתיות בהתיישבות.

<אריאל יוצר: הפעילות השלישית נועדה לתקצב גרעיני התיישבות בהתאם לסיכומים תקציביים.

<אריאל יוצר: גרעיני התיישבות בהתאם לסיכומים תקציביים.

<אריאל יוצר: שלושה מיליון שקלים לכפרי סטודנטים ועוד 2.5 מיליוני שקלים לקליטת מפונים בהתיישבות.

<אריאל יוצר: מפוני גוש קטיף בהתיישבות.

ניסן סלומינסקי: תתחיל להסביר אחד לאחד.

<אריאל יוצר: הסעיף הראשון למעשה מהווה פעילות בגינה ניתנה בשנה שעברה הרשאה להתחייב .

<אריאל יוצר: הפעילות הזו מממנת שיקום תשתיות במגזר הכפרי בכל הארץ.

<אריאל יוצר: מה שעושים בפעילות הזאת, למעשה משקמים תשתיות ישנות בישובים כפריים על מנת לאפשר איכות חיים טובה יותר ולהשמיש את התשתיות.

סתיו שפיר: איפה?

<אריאל יוצר: בכל הארץ.

סתיו שפיר: הגדר ישובים כפריים.

קארין אלהרר: הגדר מגזר כפרי.

<אריאל יוצר: בסדר.

<אריאל יוצר: אפשר לשאול באופן ישיר.

<אריאל יוצר: בכל הארץ, למעט יהודה ושומרון, אם זו הכוונה בשאלה.

זהבה גלאון: כל הסכום הזה, מעל שלושה מיליון, בכל הארץ למעט יהודה ושומרון?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: 170 מיליון.

קארין אלהרר: למה זאת הוצאה חדשה?

<אריאל יוצר: זאת לא הוצאה חדשה.

<אריאל יוצר: זה מימן של התחייבות שניתנה בשנה שעברה ועכשיו משלמים את המזומן בגינה.

סתיו שפיר: אם היא ניתנה בשנה שעברה, למה זה לא נכנס לתקציב?

<אריאל יוצר: תקציב מדינת ישראל בתחום הפיתוח עובד בצורה הבאה: המדינה מתחייבת על הפעילות בשנת 2012 נגיד, הכסף יוצא רק בשנת 2013.

סתיו שפיר: מעולה, אז מדוע הכסף הזה לא מחושב בתוך תקציב המדינה בתקציב המשרד?

<אריאל יוצר: זה תלוי מאוד מתי הפעילות מבוצעת בפועל.

<אריאל יוצר: השאלה שלך טובה, אני אסביר ואני בטוח שאתם תבינו.

<אריאל יוצר: בשנת 2012 המדינה התחייבה, אמרה לספק שהיא רוצה שהוא ילך לבצע את הפעילות.

סתיו שפיר: התחייבה בלי שזה היה בתקציב.

<אריאל יוצר: לא.

<אריאל יוצר: זה היה בתקציב.

<אריאל יוצר: זאת המהות של הרשאה להתחייב.

<אריאל יוצר: הרשאה להתחייב ומזומן, אלה שני טורים אחרים, כמו שאתם יודעים.

<אריאל יוצר: הרשאה להתחייב נותנת את האפשרות ואת הסמכות למשרד לבוא ולהגיד לספק מסוים שילך לבצע שיקום תשתיות במושב או בקיבוץ מסוים.

<אריאל יוצר: הספק הלך ועשה את העבודה, עמד בתנאי החוזה עליו הוא חתם וברגע שהוא מסיים את העבודה או הגיע לאבן דרך מסוימת, צריכים לשלם לו את הכסף.

סתיו שפיר: אתה אומר שהכסף הזה כבר אושר.

<אריאל יוצר: ההרשאה להתחייב אושרה והמימון, המזומן, בא לאישורכם כרגע.

סתיו שפיר: אם היא אושרה, למה להביא לנו את זה לכאן?

ניסן סלומינסקי: זאת הרשאה ועכשיו הוא מבקש את המזומן.

סתיו שפיר: זה ברור אבל אם יש הרשאה, למה הוא צריך לבקש את האישור?

ניסן סלומינסקי: עכשיו הוא רוצה את המזומן לשלם ב-2013.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאם הקבלן לא היה מסיים עכשיו, זה היה עובר ל-2014.

סתיו שפיר: יש לך את רשימת הישובים בהם הולכים לשקם את התשתיות?

<אריאל יוצר: אני אוכל להעביר לך אותה.

סתיו שפיר: כמה ישובים נכללים?

<אריאל יוצר: אני לא יודע להגיד בעל פה.

<דני קריצמן: 600.

ניסן סלומינסקי: לפי ההגדרה שלכם, זה אויב העם.

סתיו שפיר: חלילה לא הגדרנו אותו כאויב העם.

סתיו שפיר: הטענות שלנו הן לא כלפי המגזר הכפרי אלא הטענות שלנו הן כלפי אגף התקציבים.

סתיו שפיר: ניסן, אל תעוות.

ניסן סלומינסקי: חלק מצביע בגאווה וחלק לא.

סתיו שפיר: אתה מעוות בצורה זולה את הדברים שאנחנו אומרים.

סתיו שפיר: אני מדברת על האופן בו נקבע התקציב ואתה הולך והופך את זה לאיזושהי מלחמה אישית.

סתיו שפיר: אין כאן שום דבר אישי.

סתיו שפיר: יש פה שאלות של יעילות ושקיפות.

ניסן סלומינסקי: מוטב שתהיה לך אג'נדה.

ניסן סלומינסקי: תראי, זהבה לא מתביישת להגיד שיש לה אג'נדה.

סתיו שפיר: אתה חושב שיש לי אג'נדה נגד המגזר הכפרי?

סתיו שפיר: באמת.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: נגד ההתיישבות.

סתיו שפיר: אנחנו מדברים עכשיו על משהו אחר.

זהבה גלאון: אדוני, אתה לא יכול להפריח הערות לאוויר ולעבור הלאה.

זהבה גלאון: אני רוצה להעיר הערה על החטיבה להתיישבות.

זהבה גלאון: אני לא נכנסת כרגע לסעיפים השונים כי אנחנו עוברים כאן סעיף סעיף ואני לא מתייחסת לזה כרגע.

זהבה גלאון: אני רוצה להזכיר שהחטיבה להתיישבות לא נתונה לפיקוח ציבורי והיא לא חוסה תחת חוק חופש המידע.

זהבה גלאון: זה בכלל לא קשור לאג'נדה שלי.

זהבה גלאון: אתה יודע שפניתי לשרת המשפטים והיא נתנה הוראה לשנות את החוק.

זהבה גלאון: היא פנתה לוועדת החוקה לשנות את התקנות וועדת החוקה לא מתכנסת.

זהבה גלאון: אנחנו כאילו משחקים בנדמה לי.

זהבה גלאון: אנחנו עוברים סעיף סעיף שזה בסדר גמור וגם יש לי שורת שאלות, מה נכנס, מה חוסה תחת ההגדרה כפר סטודנטים, גרעיני התיישבות וכולי.

זהבה גלאון: כשבוחנים כאן, אני רואה את הפירוט, את הבדיחה הזאת של שלושה מיליון לכפרי סטודנטים, 11 מיליון לגרעיני התיישבות, אבל אני לא רוצה כרגע להיכנס לעניין הפרטני.

רוברט אילטוב: למה זאת בדיחה?

זהבה גלאון: למה זה כל כך חמור.

זהבה גלאון: אנחנו אישרנו כאן בוועדה לפני כשלושה חודשים תקציב לחטיבה להתיישבות, 58 מיליון שקלים.

זהבה גלאון: היום בפעם השלישית שאנחנו מאשרים את התקציב של החטיבה להתיישבות, התקציב הזה גדל ב-800 אחוזים ממה שאושר בתקציב ואל תגיד לי לא.

ניסן סלומינסקי: התקציב לא גדל.

זהבה גלאון: התקציב גדל ב-800 אחוזים לעומת מה שאושר.

זהבה גלאון: אתה אומר כאן שיש לנו אג'נדה פוליטית, אבל קודם כל, כולנו אנשים עם אג'נדה פוליטית, כולל היושב ראש וכבודו.

זהבה גלאון: אנחנו באים בשם אג'נדה פוליטית ואנחנו מנהלים מאבקים בשם האג'נדה הפוליטית אבל גם בשל הניהול על המאבק של האג'נדה הפוליטית אנחנו צריכים להבין על מה אנחנו מדברים כאן.

זהבה גלאון: כיוון שזה גוף שלא חוסה תחת חוק חופש המידע ולא מתנהל בשקיפות ציבורית, אז השאלות שנשאלות כאן לגבי הסעיפים, אנחנו שואלים אותן על כל סעיף בהעברות, הן שאלות שהן לגיטימיות ואל תעמיד אתנו כאויבי העם כי אנחנו לא אויבי העם.

זהבה גלאון: אנחנו חלק מהעם שחשוב לו לדעת אלן הולך הכסף.

ניסן סלומינסקי: לא אמרתי אתם.

זהבה גלאון: אני לא מוכנה שתגדיר אותו כמי שאנחנו רואים אותו כאויב העם.

ניסן סלומינסקי: אני שמח.

ניסן סלומינסקי: רק תגידי לא.

זהבה גלאון: לא.

זהבה גלאון: אני לא מוכנה לעמוד בעמדה האפולוגטית שתגיד לי שאני צריכה להגיד שלא.

זהבה גלאון: אני חושבת שאנחנו רואים כאן איך נרקמות עסקאות מפוקפקות בין כל מיני גורמים.

זהבה גלאון: אנחנו לא רואים בו אויב העם, בוודאי שלא באופן אישי, זה לא עולה בדעתי.

זהבה גלאון: אני מדברת על השיקול הפוליטי שמבקש עכשיו להעביר תקציב בצורה כזאת.

סתיו שפיר: מי שהם האויבים האמיתיים של כספי ציבור, הם אלה שמאשרים את העברת הכסף ואנחנו לא רוצים להיות אלה.

סתיו שפיר: לכן אנחנו דנים בכל סעיף וסעיף.

זהבה גלאון: אל תתייג אותנו.

סתיו שפיר: זאת לא אשמתו.

סתיו שפיר: זאת אשמה של מי שמוכן להעביר כספים כאלה בלי הגבלה על פי איזושהי דרישה עלומה שלא עוברת שום ביקורת הגיונית.

זהבה גלאון: 242.6 מיליון שקלים.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אולי היית צריך להעביר את זה לוועדת חסויים.

סתיו שפיר: נכון.

סתיו שפיר: יכול להיות שזה היה צריך להיות בוועדת המשנה החסויה לעניינים החסויים.

ניסן סלומינסקי: אריאל, תמשיך.

סתיו שפיר: אנחנו מדברים על המגזר הכפרי.

סתיו שפיר: אנחנו לא מדברים על ההתיישבות.

ניסן סלומינסקי: דני רצה לענות.

ניסן סלומינסקי: לדברים של זהבה?

<דני קריצמן: לא.

<דני קריצמן: לשאלה.

<דני קריצמן: אני רוצה ליידע אתכם, ואולי את יודעת את זה, שתקציב תשתיות הוא החלטת ממשלה מלפני שלוש או ארבע שנים שהתקבלה בדגניה א' בישיבת הממשלה על סך מיליארד שקלים בעשר שנים לשיקום תשתיות בהתיישבות.

<דני קריצמן: נגזר מזה כל שנה מאה מיליון שקלים.

סתיו שפיר: אנחנו שואלים את השאלות הפשוטות.

סתיו שפיר: קודם כל, אם הייתה החלטת ממשלה, מדוע זה לא נמצא בבסיס התקציב?

<דני קריצמן: זאת לא בעיה שלי.

סתיו שפיר: זאת לא בעיה שלך אבל זאת שאלה שאנחנו שואלים.

ניסן סלומינסקי: לא נחזור על זה.

ניסן סלומינסקי: קיבלת הסבר.

סתיו שפיר: השאלה השנייה היא לאיזה תשתיות זה הולך, לאיזה רשויות ואיך זה מתחלק על פני הארץ.

סתיו שפיר: אלה השאלות אותן אנחנו שואלים.

<דני קריצמן: במשרד החקלאות יש ועדה ציבורית.

סתיו שפיר: נצטרך לדחות את ההעברה הזאת.

זהבה גלאון: לא חייבים להצביע.

ניסן סלומינסקי: אני אצביע עליה.

סתיו שפיר: אי אפשר להצביע בלי שנקבל תשובה ועוד לא קיבלנו אותה.

זהבה גלאון: יש לי שבע שאלות.

<דני קריצמן: בתשובה לשאלה שלך.

<דני קריצמן: ראשית, זה לא תקציב חטיבה להתיישבות אלא תקציב משרד החקלאות.

<דני קריצמן: זאת גם תשובה לך וגם תשובה לחברת הכנסת זהבה גלאון שאת המאה מיליון האלה משייכת ל-800 מיליון.

<דני קריצמן: התקציב הוא לא שלנו אלא של משרד החקלאות.

<דני קריצמן: משרד החקלאות מעביר לנו כקבלן ביצוע בלבד.

<דני קריצמן: התקציב שלנו לא גדל כתוצאה מכך אלא הוא נשאר 62 מיליון.

סתיו שפיר: איך התקציב הזה מחולק?

<דני קריצמן: במשרד החקלאות יש ועדה מקצועית שפונה לכל המועצות האזוריות בארץ ומבקשת מהמועצות האזוריות בארץ שייתנו בחזרה רשימה של ישובים שלפי דעתם צריכים לשקם אותם במועצה.

<דני קריצמן: הרי אי אפשר לעשות לכולם.

<דני קריצמן: זה חוזר לוועדה ובדרך כלל הוועדה במשרד החקלאות מקבלת את המלצות המועצות ועושה סיכום של בערך שני ישובים במועצה כי התקציב הזה נמשך לעשר שנים.

<דני קריצמן: בשנה עושים בסך הכול ארבעים-חמישים ישובים או קיבוצים וצריכים לעשות 500.

ניסן סלומינסקי: אריאל, תמשיך לסעיף 2.

<אריאל יוצר: אנחנו מדברים על תקצוב של מוסדות ציבור ותשתיות על פי הפירוט שכתוב לכם בפנייה.

<אריאל יוצר: הכסף שמועבר שם, גם הוא באותו מנגנון כמו שהסברתי לגבי הסעיף הראשון, הוא מימון מזומן של התחייבויות שניתנו בשנים קודמות.

ניסן סלומינסקי: וזה פרוס על כל הארץ.

<אריאל יוצר: אמת.

<אריאל יוצר: זה בהתאם לפירוט שכתוב.

<אריאל יוצר: 12 מיליון שקלים למחוז צפון, 24 או כמעט 25 מיליון שקלים למחוז מרכז, 8 מיליון שקלים להר חברון.

סתיו שפיר: מה הן בדיוק התשתיות האלה?

סתיו שפיר: אני עדיין לא מצליחה להבין.

<אריאל יוצר: מוסדות ציבור ותשתיות.

<אריאל יוצר: אני אסביר מה זה אומר תשתיות.

<אריאל יוצר: תשתיות זה נניח כביש שהאספלט התפוצץ, זה ביוב שצריך לחדש אותו, אלה מדרכות שצריך להחליף אותן.

רוברט אילטוב: אתה יכול להעביר את פירוט הפניות?

<אריאל יוצר: כן.

סתיו שפיר: איך נקבע מי מקבל תקציב ומי לא מקבל תקציב?

<אריאל יוצר: יש קול קורא בחטיבה להתיישבות שמפעילה את העניין הזה.

<אריאל יוצר: הקולות קוראים מפורסמים לציבור וכל מי שעומד בקריטריונים, פונה.

סתיו שפיר: על פי איזה קריטריונים מקבלים?

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שרשימה של תשתיות מהסוג הזה כדוגמה תעביר לוועדה כדי שנוכל להפיץ לכולם.

<אריאל יוצר: אין בעיה.

סתיו שפיר: גם את הקריטריונים.

ניסן סלומינסקי: תעביר אלינו גם דוגמה של קול קורא אחד כדי שאנשים יבינו איך זה מתבצע.

<אריאל יוצר: בסדר.

ניסן סלומינסקי: תמשיך.

ניסן סלומינסקי: תסביר את סעיף 3.

<אריאל יוצר: סעיף 3.

<אריאל יוצר: 2.5 מיליון שקלים לקליטת עלייה בהתיישבות, מיליון ומאתיים אלף שקלים למפוני גוש קטיף, 11 מיליון שקלים לגרעיני התיישבות.

<אריאל יוצר: הכספים כאן ניתנים עבור פעילות שמבצעת החטיבה הן בפעילות פיתוח של תשתיות, הן בהצבת מבנים יבילים, הן בבניית מוסדות ציבור והן לגרעיני התיישבות הם למעשה קבוצות צעירים שמגיעים להתיישב בעיקר בפריפריה.

זהבה גלאון: כמה כסף לצעירים?

ניסן סלומינסקי: הם דתיים?

<אריאל יוצר: לא.

ניסן סלומינסקי: אלה גרעינים שהם גם דתיים וגם חילוניים שיושבים בפריפריה?

<אריאל יוצר: כן.

<אריאל יוצר: בוודאי.

זהבה גלאון: לפי הפירוט שלך, שלושה מיליון לכפרי סטודנטים ו-11 מיליון לגרעיני התיישבות.

זהבה גלאון: איך הפרופורציות בחלוקה?

זהבה גלאון: אתם טוענים כל הזמן שנותנים לסטודנטים ולצעירים, אבל תראה את הפרופורציות.

<אריאל יוצר: כפרי סטודנטים מיועדים לסטודנטים בלבד.

<אריאל יוצר: אם אין לך תעודת סטודנט, אתה כמובן לא יכול להיות חבר בכפר.

ניסן סלומינסקי: זה לא רק המשרד הזה אלא יש עוד משרדים.

<אריאל יוצר: גרעיני התיישבות הם לאוכלוסייה צעירה, בין אם הם סטודנטים או לא סטודנטים.

סתיו שפיר: איזה כפרי סטודנטים?

<אריאל יוצר: כרגע מדובר על כפר סטודנטים בקריית שמונה.

זהבה גלאון: איפה גרעיני ההתיישבות?

<דני קריצמן: בכל הארץ.

ניסן סלומינסקי: אומר לך דני – בכל הארץ.

זהבה גלאון: למה צריך לעשות עכשיו גרעיני התיישבות בבקעה?

<דני קריצמן: כי הממשלה החליטה ליישב את בקעת הירדן.

סתיו שפיר: כפר הסטודנטים בקריית שמונה קיבל היום שלושה מיליון שקלים?

<אריאל יוצר: זה סביר לגמרי.

<אריאל יוצר: צריך לחבר אותו לתשתית.

סתיו שפיר: זה בסדר גמור.

סתיו שפיר: אני שואלת כדי להבהיר.

סתיו שפיר: הכסף שהולך למפוני גוש קטיף, למה בדיוק הוא עובר?

ניסן סלומינסקי: רבותי, נמשיך.

סתיו שפיר: הוא באמצע מתן תשובות.

ניסן סלומינסקי: הוא כבר נתן תשובות.

סתיו שפיר: אפשר לדון בזה בשבוע הבא.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אי אפשר לדחות ולעשות פיליבסטר.

סתיו שפיר: לכולנו יש שאלות והוא עדיין לא ענה.

סתיו שפיר: הוא היה באמצע תשובה לשאלות ששאלתי ואני מבקשת שהוא יענה עליהן.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, אתה רוצה לשאול?

סתיו שפיר: ניסן, שאלתי שאלות ואריאל עדיין לא ענה עליהן.

סתיו שפיר: אני מבקשת שהוא יענה עליהן.

ניסן סלומינסקי: אריאל, תענה.

<אריאל יוצר: הכסף שניתן לקליטת ההתיישבות למפוני גוש קטיף הוא להקמת תשתיות.

ראובן ריבלין: אמרת את זה.

<אריאל יוצר: היא שאלה אותי.

סתיו שפיר: איפה?

סתיו שפיר: איזה תשתיות?

<אריאל יוצר: בנגב.

ניסן סלומינסקי: באזור לכיש.

סתיו שפיר: מה התקציב הכולל לזה?

סתיו שפיר: העברנו העברה דומה גם לפני שבועיים, אם אני לא טועה.

<אריאל יוצר: התקציב הכולל של הפעילות הזאת?

סתיו שפיר: כן.

סתיו שפיר: אגב, זאת גם פעילות מוצדקת לעזור למפונים אבל מה התקציב הכולל?

סתיו שפיר: כל שבוע מגיע משהו אחר.

סתיו שפיר: פעם אחת החינוך ופעם אחת תשתיות.

סתיו שפיר: מה התקציב הכולל?

<אריאל יוצר: אני אבדוק מה התקציב הכולל.

<אריאל יוצר: אני לא זוכר אותו בעל פה.

<אריאל יוצר: להבנתי זה לא מה שהועבר בפעם הקודמת.

סתיו שפיר: מה ההבדל בין זה לבין מה שהועבר בפעם הקודמת?

ניסן סלומינסקי: סתיו, די.

ניסן סלומינסקי: עכשיו אלעזר.

סתיו שפיר: אי אפשר לשאול אותו?

ניסן סלומינסקי: שאלת.

ניסן סלומינסקי: עכשיו אלעזר.

ניסן סלומינסקי: גם לו מותר לשאול.

סתיו שפיר: קצת סבלנות.

סתיו שפיר: אני אמשיך אחרי שאלותיו של אלעזר.

אלעזר שטרן: אריאל, אני מודה שהמספרים שמונחים לפני הם מספרים אחרים מאלה שאתה דיברת עליהם.

אלעזר שטרן: אולי אנחנו לא יודעים לקרוא.

<אריאל יוצר: ציינתי בתחילת הדברים שיש טעות בדברי ההסבר.

<אריאל יוצר: אצלכם כתוב 281 מיליון שקלים אבל הסכום הוא 170 מיליון שקלים.

אלעזר שטרן: אני מדבר גם על חלוקה אחרת שהיא הרבה יותר משמעותית ממה שאתה אמרת בתוך הטבלאות.

ניסן סלומינסקי: החלוקה מתחלקת על שני הדברים, על שני הסעיפים.

<אריאל יוצר: מה שאני הסברתי בדברי ההסבר לוקח את כל החלוקה שאתה רואה בתכניות ומסכם אותה.

ניסן סלומינסקי: גם ה-170 מיליון מתחלקים.

<אריאל יוצר: נכון.

<אריאל יוצר: חלק לתשתיות, חלק למוסדות ציבור וחלק לאותה פעילות עליה דיברנו על שיקום תשתיות במגזר הכפרי.

אלעזר שטרן: לא הבנתי איך הקשר בין מה שאתה אמרת לבין מה שדני אמר מבחינת משרד החקלאות.

<אריאל יוצר: מה שאמר יושב ראש החטיבה להתיישבות, זה בדיוק כפי שאני אמרתי.

<אריאל יוצר: הוא אמר שעברה החלטת ממשלה על שיקום תשתיות בישובים הכפריים.

<אריאל יוצר: החלטת הממשלה הזו דיברה על תקצוב של מאה מיליון שקלים כל שנה.

<אריאל יוצר: ברגע שעוברת החלטת ממשלה כזאת, על מנת לבצע את הפעילות, צריכה להינתן הרשאה להתחייב.

<אריאל יוצר: זאת הרשאה להתחייב שניתנה כל עוד ההחלטה הייתה בתוקף.

<אריאל יוצר: הרשאה להתחייב מאפשרת - לחטיבה להתיישבות במקרה הזה או לכל משרד ממשלתי אחר – לבוא ולפתוח התקשרות מול יזם.

<אריאל יוצר: מאחר שהשירות או הפעילות שמתבצעת היא פעילות פיתוח, זאת אומרת, מהיום שבוצעה ההתקשרות ועד היום שהסתיימה העבודה, עובר זמן והרבה פעמים גם עוברת שנת תקציב, אז בשנה מסוימת מתקשרים עם הספק.

<אריאל יוצר: המדינה הולכת לספק ואומרת לו נא לבצע שיקום תשתיות בישוב מסוים.

<אריאל יוצר: אחרי שהוא ביצע את העבודה, המדינה או החטיבה להתיישבות עשתה בקרה וראתה שהוא עמד בכל התנאים שהוטלו עליו ובמחויבות שלו, הכסף מועבר לו.

<אריאל יוצר: מה שאתם רואים כאן, זה למעשה העברת המזומן בגין פעילות שבוצעה.

<אריאל יוצר: בגלל זה גם הוא אמר שההחלטה היא החלטה של משרד החקלאות, היא אושרה בממשלה וגוף הביצוע במקרה הזה הוא החטיבה להתיישבות.

<אריאל יוצר: לכן החטיבה להתיישבות היא זרוע שמתקשרת מטעם משרד החקלאות, מבצעת את שיקום התשתיות בישובים הכפריים ולאחר שהעבודה הסתיימה, הוא מעביר להם כסף מזומן.

סתיו שפיר: אני רוצה להבין.

ניסן סלומינסקי: סתיו, בבקשה, אלעזר באמצע דבריו.

ניסן סלומינסקי: את לא יכולה להשתלט על הכול.

סתיו שפיר: נכון, אבל הוא לא ענה על כל השאלות.

ניסן סלומינסקי: הוא ענה אבל את שואלת כבר חמש פעמים.

סתיו שפיר: הוא לא ענה.

ניסן סלומינסקי: הוא באמצע השאלות ואת נכנסת באמצע.

ניסן סלומינסקי: גמרנו, די.

ניסן סלומינסקי: נגמר.

ניסן סלומינסקי: צילמו כבר.

ניסן סלומינסקי: נגמר הסיפור.

ניסן סלומינסקי: תרדו מזה.

סתיו שפיר: ממה אתה מפחד?

ניסן סלומינסקי: אני לא מפחד.

ניסן סלומינסקי: זה לא מכובד.

ניסן סלומינסקי: האיש שואל.

ניסן סלומינסקי: פעם אחת קיבל אישור לשאול ואת מדברת כבר עשר דקות בלי הפסק.

ניסן סלומינסקי: די, יש גבול.

סתיו שפיר: מה שלא מכובד זה שאתה לא מאפשר לשאול שאלות נכונות.

ניסן סלומינסקי: ממש לא.

ניסן סלומינסקי: את שואלת עשר פעמים את אותה שאלה כל יום.

סתיו שפיר: אני רוצה לשמוע את התשובות.

סתיו שפיר: זה לא מכובד.

ניסן סלומינסקי: אלעזר.

אלעזר שטרן: אם אתה יכול להגיד מילה.

אלעזר שטרן: אם זה משרד ממשלתי, למה בכל הדברים משרדים ממשלתיים מוציאים מכרזים וכאן זה עובר כאילו דרך חטיבת ההתיישבות?

<אריאל יוצר: החטיבה להתיישבות מוכרת כגוף ביצוע.

<דני קריצמן: אני אענה לך.

<דני קריצמן: בהחלטת הממשלה שייצרה את מיליארד השקלים קבעה הממשלה שגוף הביצוע יהיה החטיבה להתיישבות.

אלעזר שטרן: החטיבה להתיישבות לוקחת קבלנים שיבצעו.

<דני קריצמן: כן.

<דני קריצמן: אתה חושב שאני עם המעדר עושה את הדרך?

אלעזר שטרן: לא.

אלעזר שטרן: באף משרד הפקיד או המנהל עושה את העבודה.

אלעזר שטרן: למה יש כאן כאילו עוד גוף באמצע?

<דני קריצמן: משרד החקלאות לא בנוי לזה.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, יש לי בקשה.

ניסן סלומינסקי: אם אתה מוכן, מאחר שזאת צורת עבודה, הוא יסביר לך את זה אחר כך.

אלעזר שטרן: בסדר.

אלעזר שטרן: אני מודה שנראה לי קצת מוזר מבחינת האחוזים.

אלעזר שטרן: אני גר בגליל.

אלעזר שטרן: כנראה איחרתי בשעה לשאול את השאלה ביום ראשון ולכן אני מנצל את ההזדמנות לקבל תשובה עכשיו.

אלעזר שטרן: מתוך התוספת לתקציב החטיבה להתיישבות, שבעה אחוזים בלבד עוברים למרחב הצפון.

אלעזר שטרן: לדרום הר חברון עוברים עשרה אחוזים.

אלעזר שטרן: אני מכיר את מספרי התושבים גם פה וגם שם ואני יכול להגיד לך שבמקום בו אני גר חיילים הולכים בשולי הכביש מאחר שאין תשתית בצדי הדרכים וכל יום הם בסכנת חיים.

אורית סטרוק: גם במקום בו אני גרה.

אלעזר שטרן: מאה אחוז.

זהבה גלאון: זה לא מאה אחוז.

זהבה גלאון: זה לא דומה.

זהבה גלאון: זאת ישראל הריבונית.

זהבה גלאון: אל תגיד מאה אחוז.

אלעזר שטרן: אני לא נכנס לזה.

רוברט אילטוב: מותר לו להגיד מאה אחוז.

רוברט אילטוב: הוא בזכות דיבור ומותר לו להגיד מה שהוא רוצה.

זהבה גלאון: הוא בזכות דיבור וגם לי מותר להעיר הערה.

רוברט אילטוב: אם הוא חושב שזה מאה אחוז, זה מאה אחוז מבחינתו.

רוברט אילטוב: את לא חייבת להכתיב לו מה להגיד.

זהבה גלאון: אני לא חייבת אבל אני רוצה.

זהבה גלאון: אם לא שמת לב, אני אומרת כל מה שאני רוצה.

זהבה גלאון: עוד לא הפנמת את זה בוועדה הזאת?

זהבה גלאון: אלעזר ישאל ואנחנו נגיב.

רוברט אילטוב: אני מוכן לשמוע אותו אבל אל תכניסי לי מלים לפה.

רוברט אילטוב: מותר לו להגיד שגם שם אנשים מסתכנים.

זהבה גלאון: מותר לו להגיד ולי מותר להגיד מה שלי מותר להגיד.

אלעזר שטרן: ראיתי שיש גם מרחב מרכז וגם מרחב מרכז הר חברון.

אלעזר שטרן: ההפרדה הזאת, אם אני יכול לדעת למה היא קיימת?

אלעזר שטרן: אולי זאת תשובה בירוקרטית.

זהבה גלאון: לא.

זהבה גלאון: היא תשובה פוליטית ולא בירוקרטית.

זהבה גלאון: הבירוקרטיה שלכם משמשת את הצרכים הפוליטיים שלכם.

זהבה גלאון: די עם זה.

אלעזר שטרן: לגבי הקריטריונים.

אלעזר שטרן: האם זאת אותה ועדה והאם גם כאן הדברים לגבי עבודות שכבר נעשו ושרק עכשיו מעבירים את הכסף?

<אריאל יוצר: לגבי החלוקה בין המחוזות.

<אריאל יוצר: מאחר וזאת לא הפנייה הראשונה של החטיבה, לאחר העברה – במידה והיא תאושר – החלוקה בין המחוזות תהיה החלוקה הבאה: במחוז צפון סך הכול 162 מיליון שקלים.

<אריאל יוצר: בסך הכול היא תחבר את הכול ולא רק את הפנייה הזאת כי הפנייה הקודמת הייתה יותר למחוז צפון.

<אריאל יוצר: אם כן, למחוז צפון 162 מיליון שקלים.

<אריאל יוצר: למחוז דרום 150 מיליון שקלים ולמחוז מרכז 142 מיליון שקלים.

<אריאל יוצר: זאת החלוקה הנוכחית במידה והפנייה הזאת תאושר היום.

אלעזר שטרן: מרכז, זה כולל הר חברון?

<אריאל יוצר: כן.

<אריאל יוצר: כולל דרום הר חברון.

אלעזר שטרן: אתה אומר לי שבמחוז המרכז יהיה פחות מאשר בצפון.

<אריאל יוצר: אמת.

<אריאל יוצר: בהבדלים די קטנים, אבל בגדול אתה צודק.

אלעזר שטרן: השאלה ששאלתי קודם הייתה האם גם כאן אפשר לומר שזה לגבי דברים שכבר נעשו.

<אריאל יוצר: לא.

<אריאל יוצר: חלק מהדברים הם אכן מימון של התחייבויות עבר.

<אריאל יוצר: אני אומר שוב, אלה דברים שהמדינה קבעה ועכשיו היא משלמת.

אלעזר שטרן: את זה הבנתי, אבל זה חלק או זה הכול?

<אריאל יוצר: לא.

<אריאל יוצר: הרוב של הכסף כאן הוא מימון הרשאות עבר וחלק מהדברים הם גם דברים חדשים.

סתיו שפיר: לפי איזה קריטריונים נקבע סדר העדיפויות בהשקעה בין הישובים?

ניסן סלומינסקי: אני מעלה את זה להצבעה.

זהבה גלאון: יש לנו עוד הרבה שאלות.

ניסן סלומינסקי: אי אפשר.

זהבה גלאון: יש עוד שלושה סעיפים שלא דנו בהם.

ניסן סלומינסקי: דנו בכל סעיף וסעיף.

ניסן סלומינסקי: אי אפשר לעשות כאן פיליבסטר.

<דני קריצמן: את שואלת לפי איזה קריטריונים מתחלק הכסף?

סתיו שפיר: לא.

סתיו שפיר: מהו סדר העדיפויות לפיו נקבע איזה ישוב יקבל מענק ואיזה ישוב לא יקבל?

<דני קריצמן: המילה קריטריונים לא תעלם מהתשובה שלי בכל מקרה.

<דני קריצמן: קודם כל, יש קול קורא כמו בכל משרד ממשלתי.

<דני קריצמן: אנחנו מודיעים לכל עם ישראל שמי שרוצה לשקם תשתיות או לבצע שינויים בתחום התשתיות, שיפנה ואכן פונים.

סתיו שפיר: לפי מה אתם בוחרים?

<דני קריצמן: עכשיו אני אענה לך על החלק השני.

ראובן ריבלין: אני חייב לצאת.

ראובן ריבלין: יש לי פגישה עם אנשים שהגיעו מחוץ לארץ.

זהבה גלאון: מה החיפזון?

זהבה גלאון: תדחה את זה לשבוע הבא.

ראובן ריבלין: לי אין בעיה.

זהבה גלאון: זה לא דחוף.

<דני קריצמן: אי אפשר לדחות לשבוע הבא כי אנשים מחכים לכסף, ואנשים מחכים לבתים, ואנשים מחכים לגג, ואנשים מחכים לדרך, ואנשים מחכים לצינור מים.

<דני קריצמן: החלק השני של התשובה.

<דני קריצמן: יש סדרה של קריטריונים בכל אחד מהנושאים.

<דני קריצמן: לוקחים את הרשימה של האנשים שפנו ומסדרים אותם לפי סדר על פי הקריטריונים שנקבעו.

סתיו שפיר: ומה הם הקריטריונים?

<דני קריצמן: אני לא זוכר את כולם בעל פה.

ניסן סלומינסקי: ביקשנו שיעבירו לנו את הקריטריונים.

סתיו שפיר: שיעבירו לפני שנצביע.

סתיו שפיר: אני מבקשת התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: התייעצות סיעתית חמש דקות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו חוזרים לדיון ב-12:22.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מחדשים את הישיבה.

רוברט אילטוב: אני רוצה להגיש נגדו תלונה על כך שהוא מציק לחבר כנסת.

רוברט אילטוב: ביקשתי ממני לא להגיב והוא פשוט לא רוצה לקבל את זה.

זהבה גלאון: אתה רוצה לסתום את הפה לתקשורת?

רוברט אילטוב: יש גם דרך התנהלות בכנסת, גם לתקשורת עם כל הכבוד.

רוברט אילטוב: אני מבקש להגיש נגדו תלונה.

זהבה גלאון: תגיש.

רוברט אילטוב: דרך הוועדה.

זהבה גלאון: למיטב ידיעתי, הוועדה היא לא גוף שיפוטי.

רוברט אילטוב: דרך יושב ראש הוועדה.

רוברט אילטוב: צריך להיות כאן סדר מסוים.

רוברט אילטוב: אני לא יודע מי זה, הוא לא הציג את עצמו לא לפי שם ולא לפי שום דבר.

רוברט אילטוב: אמרת שאתה מערוץ 10 וזהו.

<קריאה: אמרתי ששמי אבי עמית, אני כתב חדשות 10.

<קריאה: בסך הכול שאלתי שאלה.

<קריאה: אתה לא חייב לענות.

רוברט אילטוב: אמרתי לך שאני לא רוצה לענות לך.

רוברט אילטוב: מותר לי.

זהבה גלאון: ליברמן לא נתן להם אישור.

רוברט אילטוב: אני לא שואל אותך מה הוא נותן לי.

זהבה גלאון: הוא לא יכול באופן עצמאי.

רוברט אילטוב: דרך אגב, אני חושב שהוא היה צריך לסקר איך את מנסה לסכל את השיפוצים ואת כל הכספים שצריכים להעביר למגזר הקיבוצים ולמגזר הכפרי.

רוברט אילטוב: את זה הוא בטח לא מסקר.

רוברט אילטוב: זה לא מעניין אותו.

רוברט אילטוב: הוא רוצה להפריע לפעילות הוועדה ולחברים והוא בא והוא מציק.

רוברט אילטוב: זה מותר לו.

זהבה גלאון: לא נסחפת קצת?

רוברט אילטוב: זה שאת מנסה לעצור את התקציב לכל מגזר הקיבוצים והמושבים, זה לא מעניין אותו.

זהבה גלאון: אני מנסה לעצור את התקציב?

סתיו שפיר: הלוואי שכך ידברו על לוביסטים שיושבים בוועדה.

רוברט אילטוב: מעניין אותו האם הסעיף הזה כן היה או לא היה.

סתיו שפיר: לאורך כל הוועדות ישבו כאן לוביסטים ועליהם אף אחד לא מתלונן.

זהבה גלאון: אתה לכאן סטנדרטים לא טובים.

רוברט אילטוב: אל תלמדי אותי על הסטנדרטים.

זהבה גלאון: נראה לי שאתה צריך ללמוד.

רוברט אילטוב: אני הייתי מציע לך שתגני על הקיבוצים ששם יש את הקולות שלך, שהם מצביעים לך ושהם באמת לא יודעים מה את עושה כאן כרגע, על התקציב שלהם.

זהבה גלאון: תפרסם להם.

רוברט אילטוב: שהוא יפרסם אבל הוא בטח לא יפרסם את זה.

זהבה גלאון: יש לך רוב.

זהבה גלאון: אתה יכול להצביע.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים על אישור פניות מספר 175 עד 177.

סתיו שפיר: אבל עדיין לא ענו לנו על כל השאלות.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

סתיו שפיר: מה זאת אומרת בסדר?

סתיו שפיר: לא נענו על השאלות.

סתיו שפיר: מה יקרה אם נחכה חמש דקות ונמתין?

ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור הפנייה?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – 7 נגד – 2 פניות מספר 175 עד 177 אושרו

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 17 עד 177, אושרו.

זהבה גלאון: איך זה יכול להיות?

זהבה גלאון: אני לא רואה שבעה.

סתיו שפיר: רביזיה.

סתיו שפיר: זהבה, את לא מצטרפת לרביזיה?

זהבה גלאון: ברור.

זהבה גלאון: אני אתך.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: כך נעבוד.

ניסן סלומינסקי: את הרביזיה נעשה ביום שני בבוקר כי מחר אין ישיבות.

ניסן סלומינסקי: ביום שני נעשה את כל הרביזיות.

ניסן סלומינסקי: הודעה מספר 43003.

אלעזר שטרן: למה הר חברון לחוד?

<דני קריצמן: הוא לא לחוד, לא מבחינת תקציב ולא מבחינת יהודה ושומרון.

<דני קריצמן: זאת כנראה טעות טכנית.

<דני קריצמן: למה זה מפריע לך שזה כתוב כך?

<דני קריצמן: מה הבעיה בזה?

אלעזר שטרן: אתה לא מבין מה הבעיה?

<דני קריצמן: זה היסטורי.

<דני קריצמן: כך פעם היה רשום אבל הכסף מחולק שווה.

אלעזר שטרן: למה לא משנים את זה?

ניסן סלומינסקי: זה סיפור נפרד.

ניסן סלומינסקי: תבדקו.

ניסן סלומינסקי: דני, תבדקו אם אפשר להפריד או לא.

<דני קריצמן: מילה לחברת הכנסת גלאון.

<דני קריצמן: לגבי חוק חופש המידע.

<דני קריצמן: על פי החוק אנחנו לא חייבים לתת מידע.

סתיו שפיר: החוק לא חל עליכם אבל הוא צריך לדון עליכם.

ניסן סלומינסקי: דני, לא עכשיו.

סתיו שפיר: דני, אני בטוחה שגם אתה מסכים אתי שהוא צריך לחול גם עליכם.

ניסן סלומינסקי: תדברו אחר כך.

<דני קריצמן: אנחנו נותנים את המידע.

סתיו שפיר: תראה איך הוא שומר עליך.

סתיו שפיר: זה ממש מרגש אותי.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שתדברו ביניכם, זה בסדר, אבל עכשיו עברנו את זה.

<דני קריצמן: שתדע שהכול פתוח אצלנו והיא יכולה לראות.

<אריאל יוצר: הפנייה נועדה להעביר עודפים משנה לשנה, עדכון שכבות נוספות למערכת מידע גיאוגרפי.

ניסן סלומינסקי: מי בעד אשרור הודעה מספר 43003?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – הרוב

ניסן סלומינסקי: הודעה מספר 43003, אושרה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עוברים לחוברת השנייה.

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 137 ו-138.

<יוסי עדס: הפנייה נועדה להתאמת תקציב משרד הפנים בגין התחייבויות שבוצעו בתקציב בגין פעילות שוטפת של המשרד.

<יוסי עדס: סך הפנייה הוא 3.204 אלפי שקלים.

ניסן סלומינסקי: שלושה מיליון.

<יוסי עדס: כן.

סתיו שפיר: באיזה התחייבויות מדובר?

<יוסי עדס: פעילות שוטפת של המשרד.

<יוסי עדס: מדובר במסגרת התקציב שהייתה בשנת 2012 וכעת מבוצע התקציב להתאמת ההתחייבויות שהיו בשנה שעברה בתפעול הפעילות השוטפת של המשרד, שזה כולל – כמו שאמרו הרבה פעמים – ארנונה, מים, חשמל וכדומה וכן דברים נוספים.

סתיו שפיר: זאת אומרת, התחייבויות שידענו עליהן לפני הגשת התקציב כמו ארנונה, מים וכדומה.

סתיו שפיר: אין צורך לגלגל עיניים.

<יוסי עדס: לא.

<יוסי עדס: זה נכון.

סתיו שפיר: אם ידענו עליהם, אתה כבר יודע מה השאלה הבאה.

<יוסי עדס: מדובר במסגרת תקציבית שהייתה בשנת 2012 ובעקבותיה המשרד התחייב, וכעת ההקמה של התקציב בעקבות התחייבויות שהיו בשנה שעברה מבוצעת כעת.

סתיו שפיר: אבל ידענו ויכולנו לצפות את גובה תשלומי הארנונה, המים והחשמל.

סתיו שפיר: מדוע זה לא נכנס לתקציב?

<יוסי עדס: מדובר בהשלמת עודפים שהמשרד התחייב עליהם בשנה שעברה וכעת התקציב במזומן עובר.

סתיו שפיר: לא ענית לשאלה שלי.

סתיו שפיר: מדוע זה לא נמצא בתוך התקציב?

<יוסי עדס: זה היה במסגרת התקציב.

סתיו שפיר: זה לא היה.

סתיו שפיר: אתה מבקש כרגע.

<יוסי עדס: זה היה במסגרת התקציב של שנת 2012.

סתיו שפיר: למה זה לא נמצא בתקציב 2013?

ניסן סלומינסקי: עודפים לא נמצאים בתקציב.

סתיו שפיר: זה לא משנה.

סתיו שפיר: על הכול אפשר להגיד שלא נמצא.

ניסן סלומינסקי: העברת עודפים לא נמצא בתקציב.

<יוסי עדס: המשרד יכול היה לבצע את זה במזומן.

<יוסי עדס: כיוון שהוא לא יכול היה לבצע את זה במזומן מסיבות שונות, יש דברים שהוא התחייב עליהם בשנת 2012 והוא משלם אותם בשנה העוקבת, העודפים עוברים ומגיעים לוועדת הכספים.

סתיו שפיר: אם אתה יודע שהתחייבת ואתה יודע שתצטרך לשלם אותם, מדוע אתה לא מבקש להכניס את זה לבסיס התקציב כדי להקל על הזמן של כולנו ולחסוך לכולנו?

ניסן סלומינסקי: עוד פעם, אותו עיקרון שאלה עודפים ולא תקציב קבוע שנכנס.

ניסן סלומינסקי: אלה עודפים משנה שעברה.

סתיו שפיר: ארנונה, חשמל ומים זה תקציב קבוע.

ניסן סלומינסקי: אלה עודפים משנה שעברה שעוברים.

ניסן סלומינסקי: עודפים לא נכנסים לתקציב של שנה זאת כי זה שייך לשנה שעברה.

סתיו שפיר: אפשר להשתמש בעודפים האלה למטרה הזאת.

ניסן סלומינסקי: כך בנוי תקציב המדינה.

ניסן סלומינסקי: את שואלת כל הזמן את אותה שאלה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שיום אחד יקבלו את דעתך וישנו את זה.

סתיו שפיר: זאת תשובה שמתאים לענות אותה בגן.

סתיו שפיר: בוועדת כספים מתאים לענות תשובות שהן קצת יותר טובות מזאת.

ניסן סלומינסקי: התשובות האלה הן הרבה יותר טובות.

סתיו שפיר: אני לא שמעתי את התשובה הטובה.

ניסן סלומינסקי: לא שמעת.

ניסן סלומינסקי: אז יש לנו מחלוקת.

ניסן סלומינסקי: אולי תביני פעם את הבסיס, מה זה נקרא בסיס תקציב ואיך עובדים.

סתיו שפיר: אני מבינה היטב.

סתיו שפיר: נראה לי שאנחנו לא מסכימים.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא מסכימים.

ניסן סלומינסקי: מותר.

ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור פניות מספר 137 ו-138?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – הרוב נגד - 2 פניות מספר 137 ו-138 אושרו

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 137 ו-138 אושרו.

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 160 עד 162.

<מעין נשר: רפרנטית חקלאות, אגף תקציבים.

<מעין נשר: הפנייה נועדה להעביר סך של שבעה מיליון ו-586 אלף שקלים לתקציב משרד החקלאות לנושאים הבאים: 4.5 מיליון מתקציבי החטיבה להתיישבות של המשרד לפיתוח הנגב והגליל בהתאם להחלטת ממשלה 578 מיום 27 במאי 2013 שעניינה חיזוק מרכזי המו"פ החקלאיים האזוריים.

<מעין נשר: עוד מיליון ו-166 אלף ממשרדי הנגב וגליל ומהרשות לפיתוח מגזרי המיעוטים שנמצאת במשרד ראש הממשלה בהתאם להחלטת ממשלה 2964 בנושא הקמת חווה מדברית אקולוגית בוואדי יתיר.

<מעין נשר: 250 אלף שקלים מתקציב החטיבה להתיישבות לתמיכה ברשות מרעה, בהתאם לסיכום בין המשרדים ושינוי פנימי בסך של 800 אלפי שקלים מרשות המים למימון מחקרים על שימוש במים מותפלים.

סתיו שפיר: מי מקים את החווה האקולוגית?

<מעין נשר: יש עמותה שנקראת עמותת ואדי יתיר.

<מעין נשר: זו עמותה של בדואים בנגב הצפוני.

<מעין נשר: הפרויקט הזה כבר מתבצע.

<מעין נשר: כל שנה מעבירים לו עוד כסף בהתאם לקצב הביצוע.

<מעין נשר: העמותה מקימה חווה לגידול עדרים בשיטה מיוחדת וגידול של צמחיה אקולוגית בת קיימא משמרת סביבה.

<מעין נשר: פרויקט מאוד מאוד יפה ואני מציעה לכולכם להסתכל באתר האינטרנט.

סתיו שפיר: מאיזה פרויקטים עובר התקציב שמקוצץ מתקציב הרשות לפיתוח מגזר המיעוטים?

<מעין נשר: הוא לא מקוצץ.

<מעין נשר: הוא עובר לוואדי יתיר.

<מעין נשר: הפרויקט הזה מאגם תקציבים של מספר משרדים – חקלאות, רשות פיתוח מגזרי המיעוטים ונגב והגליל – ומשרד החקלאות מרכז אותו ומתקשר עם העמותה כדי לבצע את הפרויקט.

סתיו שפיר: מה התשובה לשאלה שאני שואלת כל הזמן?

<מעין נשר: מה השאלה?

סתיו שפיר: ידענו על התכניות ואת ציינת בעצמך שאנחנו מעבירים את הכספים האלה כל שנה ואם כך, מדוע הם לא נכנסים לבסיס התקציב?

<מעין נשר: גם למו"פים וגם לחווה זה מועבר כל שנה אבל יש תקציבים שמחליטים עליהם בהחלטות ממשלה.

<מעין נשר: את הדברים האלה שיודעים שזה איגום תקציבים של מספר משרדים לא נהוג להכניס בבסיס התקציב.

סתיו שפיר: האם את מסכימה, את לא חושבת שיהיה יותר נוח, חסכוני ויעיל לכולנו?

ניסן סלומינסקי: כשהיא תהיה שר האוצר.

<מעין נשר: לשאלתך, יש כאן ועדה ציבורית של הכנסת ואת יכולה לראות בדיוק מאיפה הכסף עובר ולאן הוא עובר.

<מעין נשר: זה אפילו יותר שקוף מאשר שכל התקציב עובר.

סתיו שפיר: האם לכם לא יהיה יותר נוח?

<מעין נשר: את לא נותנת לי לסיים את התשובה.

סתיו שפיר: אני רק מבהירה את השאלה.

<מעין נשר: אני אומרת שזה אפילו יותר שקוף מאשר ספר התקציב שבא אליך בתחילת שנה כחבילה ואז את צריכה לראות סעיף סעיף מה קורה.

ניסן סלומינסקי: מעין, תודה.

סתיו שפיר: היית רוצה לדעת בתחילת השנה מה התקציב שלך ולא להצטרך להגיע לכאן ולהתחנן.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד האישור?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – הרוב פניות מספר 160 עד 162 אושרו

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 160 עד 162, אושרו.

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 167 ו-168.

<מעין נשר: יש קודם את 163 ו-164.

<טמיר כהן: אנחנו עובדים לפי סדר משלוח החומר.

<טמיר כהן: הפניות האלה הגיעו רק אתמול.

<שלמה פשקוס: זאת פנייה שבעיקרה היא פנייה שנועדה לבצע שינויים פנימיים בסעיף 38, סעיף תמיכות בענפי המשק של משרד הכלכלה, ולהוסיף לסעיף 4.2 מיליון שקלים לטובת תכנית לפיתוח טכנולוגיית מים לפי החלטת ממשלה שהוחלטה בשנת 2012.

<שלמה פשקוס: לשאלתך, הסיבה שזה לא תוקצב בבסיס, זה בגלל שהחלטת הממשלה לא נקבה את הסכומים אלא הטילה על המשרדים להגיע להסכמה איך יחולקו הסכומים שיבוצעו לטובת התכנית.

<שלמה פשקוס: ההסכמה הזאת בוצעה לפני כחודש ולכן הכסף עובר עכשיו.

<שלמה פשקוס: מדובר ב-4.2 מיליון שקלים שעוברים למשרד והמשרד מקצה מתקציבו כעשרה מיליון שקלים לטובת הנושא.

<שלמה פשקוס: חוץ מזה, מדובר בשינויים פנימיים מתכניות למימון מו"פ בינלאומי, איזה שהם עודפי מזומן שתוקצבו לפי הערכה של שער החליפין ולפי הערכה של התשלום של ישראל שמבוסס תמ"ג ושער חליפין, ולכן אנחנו עכשיו משלמים טיפה פחות בגלל הירידה בשער החליפין.

<שלמה פשקוס: לכן יש מעט עודפי כסף שעוברים לשימושים אחרים של המשרד.

<שלמה פשקוס: העברת הרשאה להתחייב בתכניות שונות של המשרד לטובת פעילות המדען הראשי.

ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור הפניות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – הרוב פניות מספר 167 ו-168 אושרו

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 167 ו-168, אושרו.

אורית סטרוק: רביזיה.

סתיו שפיר: אני נדהמת מחילוקי הדעות בתוך הוועדה.

אורית סטרוק: אלה לא חילוקי דעות.

ניסן סלומינסקי: על כל הרביזיות נדון ביום שני בבוקר.

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 171 ו-172.

<יוסי עדס: מדובר בהשלמת תקציב מענק האיזון בהתאם לסיכום עם משרד הפנים ועם השלטון המקומי.

<יוסי עדס: תקציב מענק האיזון יעמוד בסך הכול לשנת 2013 על 2.8 מיליארד שקלים.

<יוסי עדס: בפנייה הזאת מדובר בהשלמת התקציב ל-2.8.

<יוסי עדס: מדובר בשני מיליון שקלים במזומן ועוד שני מיליון שקלים בהרשאה להתחייב ומאתיים מיליון שקלים למימון הרשאה להתחייב של שנה שעברה.

סתיו שפיר: לאיזה רשויות אנחנו נותנים מענקים?

<יוסי עדס: מתוך 255 רשויות שיש בהן תושבים – יש עוד רשויות תעשייתיות – מתוכן 204 רשויות מקבלות מענק איזון בשנת 2013.

<יוסי עדס: הרשימה המלאה מופיעה במפורט – כולל סכום הקצאה לכל רשות – באתר משרד הפנים.

ניסן סלומינסקי: תוכל להעביר לנו את הרשימה כדי שנוכל להפיץ?

<יוסי עדס: כן.

<יוסי עדס: יש לי כאן עותק.

סתיו שפיר: איך מתבצע התעדוף של הרשויות?

<יוסי עדס: יש נוסחה שנקבעה בהחלטת ממשלה.

<יוסי עדס: הנוסחה הזאת היא נוסחה מורכבת שבעצם בסופו של דבר מחשבת הכנסה פוטנציאלית נורמטיבית לרשות לעומת הוצאה נורמטיבית לרשות והפער הזה הוא מודל נוסחת האיזון.

<יוסי עדס: ה-2.8 מתחלקים באופן יחסי בהתאם לנוסחה למענק מודל שכל רשות מקבלת.

סתיו שפיר: אנחנו יכולים להבטיח שאין רשות חלשה שלא מקבלת אתה מענק.

<יוסי עדס: כמו שאמרתי, מתוך 255 רשויות עם תושבים, 204 רשויות מקבלות מענק איזון.

<יוסי עדס: הרשויות שלא מקבלות מענק איזון הן רשויות שנחשבות רשויות חזקות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – הרוב פניות מספר 171 ו-172 אושרו

ניסן סלומינסקי: פניות מספר 171 ו-172, אושרו.

ניסן סלומינסקי: סיימנו את ההעברות הכספיות.

ניסן סלומינסקי: הישיבה נעולה.