הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 19, פרוטוקול מספר 25, 2013-10-29 11:30

אורלי לוי אבקסיס: בוקר טוב לכל המוזמנים.

אורלי לוי אבקסיס: אני פותחת את הישיבה המיוחדת של הוועדה לזכויות הילד.

אורלי לוי אבקסיס: היום ה-29 באוקטובר 2013, כ"ה בחשוון התשע"ד.

אורלי לוי אבקסיס: הנושא הוא נושא קשה והוא לא קשה רק בגלל שאנחנו עוד פעם מגלים עיכובים ביישום החלטות, בהפקת לקחים, בעיכובים שתלויים במערכת.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו אפילו לא מתכנסים כאן כדי להבין למה הדברים לא קורים.

אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה, מדובר כאן בדברים שכבר נמצאים על השולחן.

אורלי לוי אבקסיס: לגבי הדוח, אני רוצה להחמיא למוטי למרות שבנושאים אחרים אנחנו חלוקים.

<מרדכי וינטר: לא אני.

<מרדכי וינטר: זה כל הקבוצה שהייתה.

<מרדכי וינטר: כל משרדי הממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: בדרך כלל זה מי שעומד בראשה, ואני מדברת על דוח וינטר לאיתור ילדים בסיכון.

אורלי לוי אבקסיס: הוועדה קמה לאחר רצח רוז פיזם כי איך יתכן שילדה נעלמה מעיני הרשויות, איך יתכן שלא יכולנו להגיש לה סיוע, ומסתבר שהיא לא בדיוק הייתה ילדה שקופה ואפשר היה לדעת ולבדוק.

אורלי לוי אבקסיס: הוועדה הזו הייתה ועדה בין-משרדית שלקחה בחשבון שאולי באיזשהו אופן יש חלק למתווה המקצועי, להתנהלות, לשיתוף הפעולה בין הגורמים שכולם אמונים על שלום ילדינו, אם אנחנו לוקחים את משרד החינוך, את משרד הרווחה, את משרד הבריאות, את המשרד לביטחון פנים, את משרד המשפטים וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה עדיין יש ילדים שנעלמים מהעין.

אורלי לוי אבקסיס: הוועדה הזו עשתה עבודה יסודית.

אורלי לוי אבקסיס: היא למדה היכן ואיך מתמודדים בעולם הבעיה.

אורלי לוי אבקסיס: היא בנתה מודל.

אורלי לוי אבקסיס: אני מזכירה לכם שרצח רוז פיזם היה בשנת 2008 ואנחנו לקראת סוף שנת 2013.

אורלי לוי אבקסיס: ההמלצות כבר כתובות אבל הן נשארו על הנייר.

אורלי לוי אבקסיס: הקמנו לא מעט ועדות במסגרת הוועדה לזכויות הילד וקיימנו ישיבות כדי לראות מה קורה עם אותן מסקנות אבל לא קרה מאז הרבה ולכן אנחנו מתכנסים עתה.

אורלי לוי אבקסיס: ישיבת הוועדה היום הייתה אמורה להתקיים ביום הראשון של התכנסות המושב אבל אנחנו הסכמנו לדחייה כדי שנוכל לזכות בביקורו של מנכ"ל משרד הרווחה יוסי סילמן, אבל בעיקר בגלל שהובטח לי שיהיו היום בשורות.

אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב בלא מעט ועדות חברי הכנסת מתכנסים, אנשי המקצוע נוזפים, מתריעים, מצקצקים בלשון, אבל עולם כמנהגו נוהג.

אורלי לוי אבקסיס: יום למחרת, כאילו הדברים טואטאו מתחת לרצפה.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא יקרה בוועדה הזאת וזה לא קורה בוועדה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: רק לידיעתכם, אני אתמול נפגשתי עם יושב ראש הכנסת בדיוק בנושאים הללו, לדון על חוסר התפקוד של הגורמים המקצועיים, של המשרדים השונים שנמצאים בישיבות הוועדות, שמקבלים את מסקנות ישיבות הוועדות, אבל אני לא יודע היכן זה נופל בדרך אבל הם לא מגיבים, לא מתקנים וברוב המשרדים גם יבואו לישיבת ועדת הביקורת הבאה ויטענו בדיוק את אותן הטענות ויאמרו למה זה לא יצא אל הפועל, כאילו הם חושבים שהם צריכים לעשות צ'ק ליסט, סימנו, היינו.

אורלי לוי אבקסיס: כאן מדובר על כך שאנחנו חברה יכולים למנוע רצח של ילדים, אבל זה המקרה הקיצון.

אורלי לוי אבקסיס: בתווך יש הרבה ילדים שעוברים התעללויות באופן קבוע, ביום יום, בשגרה וזה חלק מהחיים שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא משהוא שהוא מכה משמים, זה לא משהו שאנחנו יכולים למנוע אלא זה משהו שאנחנו יכולים לראות אבל עם כלים חדשים.

אורלי לוי אבקסיס: אחת המשפחות שיכולנו להציל היא משפחת בן דרור.

אורלי לוי אבקסיס: נמצאת אתנו כאן לילך שם טוב.

אורלי לוי אבקסיס: קודם כל, אני רוצה להודות לך מאוד על כך שהגעת.

אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת כמה זה חשוב לך להיות כאן.

אורלי לוי אבקסיס: את הרצח של שלושת הילדים שלך ניתן היה למנוע.

<לילך שם טוב: בוודאי.

<לילך שם טוב: בוודאות.

אורלי לוי אבקסיס: לא יתכן שיש הערכת מסוכנות לגבי בן אדם שהוא מסוכן לסביבה שלו וזה לא מגיע למי שזה אמור להגיע.

אורלי לוי אבקסיס: לא יכול להיות מצב שבו בן אדם מאושפז באשפוז פסיכיאטרי וכל הגורמים אומרים – גם השופטת וגם מי שאחראי ברווחה – שאין לבן אדם מה להפסיד.

אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה, כשקובעים שהוא מסוכן לסביבתו הקרובה, באותו זמן משחררים אותו ממרכז קשר.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה עוד כמה ילדים בדרך יכולנו להציל.

אורלי לוי אבקסיס: מעבר לכך, השאלה היא כמה ילדים אנחנו יכולים למנוע מהם את החוויה הקשה שאולי לא נקרא עליהם בעיתונים באירוע מחריד במצבי הקיצון אלא לכמה ילדים אנחנו יכולים לתת חיים יותר נורמליים.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני מסתכלת גם על טיוטות החוק, גם על שיתופי המידע וגם אחרי שהיכן שהוא עברנו משוכה מסוימת מול משרד המשפטים, מול משרד הבריאות וכדומה ויש כבר טיוטת חוק, עדיין אני מגלה שטיוטת החוק הזאת לא מכסה את השיתוף במידע כי הוא חד צדדי והוא נוטה לכיוון אחד.

אורלי לוי אבקסיס: כולם מחויבים לדווח למשרד הרווחה אבל מה עם משרד הרווחה?

אורלי לוי אבקסיס: למי הוא אמור לדווח?

אורלי לוי אבקסיס: מה הוא אמור לעשות עם המידע?

אורלי לוי אבקסיס: מעבר לכך, האם משרד הרווחה שיודע על הסכנה של הילדים הללו לא אמור להודיע למערכת החינוך שם נמצאים הילדים רוב הזמן?

אורלי לוי אבקסיס: משרד הרווחה לא אמור לפקוח את עיני משרדים נוספים כמו המשרד לביטחון פנים?

אורלי לוי אבקסיס: הכול חד צדדי, לכיוון אחד?

אורלי לוי אבקסיס: מה נעשה עם זה?

אורלי לוי אבקסיס: אני באמת מצפה שכאן יהיו בשורות.

אורלי לוי אבקסיס: הפחד הוא ששוב – ואצלי זה גובל בייאוש מהמערכת – נסיים את ישיבת הוועדה ונשמע הבטחות אבל יש לי תחושה שיש אינטרס מסוים, בעיקר לאנשים שחותמים על ההמחאות, שהדוח הזה לא יצא לפועל כי הדוח הזה לא יציף רק את מקרי הקיצון אלא הוא יציף המון מקרים, ואני כבר אמרתי את זה פעם, בהם צריך לטפל.

אורלי לוי אבקסיס: התכנית הלאומית לילדים בסיכון, מוטי, כמה ילדים ציפיתם שיהיו?

<מרדכי וינטר: 16 אחוזים.

<מרדכי וינטר: היום יש לנו 150 אבל יהיו יותר.

אורלי לוי אבקסיס: התקציבים נקבעו בהתאם לצפי.

אורלי לוי אבקסיס: כשהתחילו, גילו שהמצב הרבה יותר קטסטרופלי אבל אם הדוח הזה ייושם, אנחנו נגלה שיש המון ילדים שזקוקים לטיפול הזה והטיפול הזה צריך תקציב.

אורלי לוי אבקסיס: הפחד הוא שיצטרכו להפנות תקציבים ולטפל בשורש הבעיה.

אורלי לוי אבקסיס: אולי עדיף לעצום עיניים ולומר שלא מכירים את הילדים הללו ולכן אנחנו לא נדרשים ואין לנו גם חובה ואחריות כלפיהם.

אורלי לוי אבקסיס: תמיד קל כאשר מתפוצץ משהו לומר שלא יכולנו לדעת.

אורלי לוי אבקסיס: אם הדוח הזה ייושם, אתם תהיו חייבים לדעת ותהיו חייבים לתת את הכלים להתמודד עם הבעיות.

אורלי לוי אבקסיס: לפני שאני אפנה למשרדים, אני רוצה להתחיל עם דוקטור קדמן.

אורלי לוי אבקסיס: אם ירצו חברי הכנסת לומר משהו בין לבן, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: בכוונה אני ממתינה עם דבריך אדוני המנכ"ל, כדי שתוכל גם להתייחס לדברים שעולים כאן.

אורלי לוי אבקסיס: לילך ואחרים יכולים בכל רגע נתון לבקש את רשות הדיבור, אם יש להם עוד משהו להעיר כי אני מאמינה בדיון בו דברים צפים ולא רק מתוך נקודת הזמן שהקצבתי לכל אחד.

<יצחק קדמן: תודה גברתי יושבת הראש.

<יצחק קדמן: אני מעריך מאוד את ההתמדה שלך בנושאים האלה.

<יצחק קדמן: את לא עוזבת אותם וטוב שכך.

<יצחק קדמן: אכן ראוי שלא נעזוב את הדברים.

<יצחק קדמן: אני רוצה להתחיל במשהו שהוא אולי סימבולי.

<יצחק קדמן: אני חושב שקיבלתם תזכיר של הצעת חוק שנקרא חוק קבלה, מסירה ושיתוף במידע על קטין או בן משפחתו.

<יצחק קדמן: זאת הצעת חוק שיצאה בעקבות הוועדה של סמנכ"ל משרד הרווחה מר וינטר.

<יצחק קדמן: המשפט הראשון שמופיע אומר: "בשש השנים האחרונות אירעו בישראל כ-37 מקרי רצח והריגה של ילדים".

<יצחק קדמן: מאז ועד היום נוספו 31 מקרי רצח נוספים.

<יצחק קדמן: המספר כמעט הוכפל.

<יצחק קדמן: אנחנו מדברים היום על 67 מקרים של רצח והריגה של ילדים.

<יצחק קדמן: כלומר, מאז המסמך הזה נכתב, נרצחו לשווא עוד 31 ילדים וזאת התמונה הקשה אבל לא המלאה.

<יצחק קדמן: יש ילדים רבים נוספים, להערכתנו, שנרצחו בשנים האחרונות ואנחנו לא יודעים עליהם דבר וחצי דבר.

<יצחק קדמן: חלק מזה, אגב - ואני שם את זה ושמתי את זה כבר לפתחו של משרד הבריאות אין ספור פעמים – אלה ילדים שסיבת המוות שלהם צוינה כמוות בעריסה.

<יצחק קדמן: חבר'ה, מוות בעריסה, זה שם קוד ללא יודעים ולא רוצים לדעת, בהרבה מאוד מקרים.

<יצחק קדמן: נמצא כאן דוקטור יורם בן-יהודה ואני יודע שהוא מתמצא היטב בעניין הזה.

<יצחק קדמן: חלק מהילדים מתים כתוצאה מטלטול אלים ולא כותבים את זה בשום מקום, חלק מהילדים מתים כתוצאה ממכות או התעללות אחרת וזה לא מופיע כי אין עד היום ועדות בדיקה שהצענו, כפי שקיים בארצות הברית על כל מקרה מוות של ילדים, לפחות ילדים עד גיל 5.

<יצחק קדמן: מישהו צריך לבדוק.

<יצחק קדמן: מאחורי כותרות מטעות, יש ילדים נוספים שנהרגו או נרצחו.

<יצחק קדמן: צודקת יושבת הראש חברת הכנסת אורלי לוי שאומרת שאלה מקרי הקיצון.

<יצחק קדמן: בהרבה מאוד מקרים ילדים לא נכנסים לסטטיסטיקה, לא מפני שמצבם כל כך טוב אלא מפני שיש להם גולגולת יותר עבה.

<יצחק קדמן: כולם מכירים את המושג של מבחן הגולגולת הדקה.

<יצחק קדמן: יש ילדים שהם בחיים לא מפני שטוב להם אלא מפני שהם ניצלו ברגע האחרון, מפני שהיה להם ראש חזק שספג את המכה בראש.

<יצחק קדמן: אסור לנו להתעסק רק במקרי הקיצון.

<יצחק קדמן: על פי הדיווחים הרשמיים – הבוקר שמעתי את זה גם מאנשי משרד הרווחה ופעם ראשונה שהנתונים שאנחנו אוספים והנתונים שאתם אוספים נפגשים - מדובר בשנה האחרונה על 49 אלף דיווחים על התעללות בילדים.

<יצחק קדמן: אלה לא 67 מקרי רצח אלא אלה 49 אלף מקרים של התעללות.

<יצחק קדמן: אני יודע, ובקרוב הכנסת תחשוף את זה, שגם המספר של 49 אלף הוא קצה של קרחון.

<יצחק קדמן: אני לא יכול כרגע לפרט שום דבר.

אורלי לוי אבקסיס: זה ייחשף ב-12 לנובמבר.

<יצחק קדמן: ב-12 בנובמבר, בישיבה שתקיים כאן, ייחשפו המספרים האמיתיים והם מבהילים ולא אוסיף יותר שום דבר.

<יצחק קדמן: ברור שאי אפשר, ולא נכון, להושיט את האצבע המאשימה לכיוונו של משרד הרווחה ושל משרד הרווחה בלבד.

<יצחק קדמן: אין שום אפשרות להתמודד עם הבעיה של התעללות בילדים ושל רצח ילדים ללא התמודדות רב מערכתית של כל משרדי הממשלה הנוגעים בדבר וגורמים נוספים.

<יצחק קדמן: אי אפשר.

<יצחק קדמן: מי שיגיד לכם שמשרד אחד יכול לבדו לשאת במעמסה הזאת, טועה ומטעה.

<יצחק קדמן: רק שיתוף פעולה.

<יצחק קדמן: אני תמיד מצטט את הדברים שאמרה הילרי קלינטון – זה מצריך כפר שלם לגדל ילד, זה מצריך כפר שלם, עולם שלם של משרדי ממשלה וסוכנויות אחרות כדי להגן על ילדים.

<יצחק קדמן: אנחנו שוב ושוב נחשפים לאותה נקודה פרובלמטית שכל אחד מהמשרדים הנוגעים בדבר מחזיק חלק מהפאזל ובחלק הקטן שיש לו של הפאזל, לא רואים כלום.

<יצחק קדמן: משום מה זה לא זכה למספיק תשומת לב אבל לאחרונה היה פסק דין של בית המשפט המחוזי בירושלים בעניינה של משפחת א' הידועה.

<יצחק קדמן: מקרה ההתעללות, בעיניי, הקשה ביותר שאי פעם נחשף בישראל לגבי אותו אדם שהיו לו שש נשים ו-17 ילדים פה בירושלים.

<יצחק קדמן: אני אומר לכם את האמת, אני קראתי את פסק הדין ואני קראתי מאות פסקי דין בעניין הזה, ולא יכולתי לקרוא יותר מאשר עשרה עמודים ברצף.

<יצחק קדמן: פשוט לא יתואר מה קרה שם ואף אחד לא ידע כלום במשך שנים.

<יצחק קדמן: אף אחד לא ידע כלום.

<יצחק קדמן: לכל אחד הייתה פיסת מידע.

<יצחק קדמן: שם הגיע ילד עם אצבע שבורה ולא שאלו אותו בקופת חולים יותר מדי שאלות למה נשברה לו האצבע, שם שכנים התלוננו במשטרה ואמרו שמשהו מוזר קורה כאן ויש כל מיני רעשים וצעקות מהבית.

<יצחק קדמן: הם גרו באיזה בית מבודד והם ציפו את הגדרות ביוטה כדי שאי אפשר יהיה להסתכל פנימה.

<יצחק קדמן: שם היה דיווח על ילדים שעומדים בצמתים בירושלים ומקבצים נדבות מהבוקר עד הערב.

<יצחק קדמן: במקום אחר היה או לא היה דיווח על 17 ילדים שלא הלכו יום אחד בחייהם למסגרת חינוכית.

<יצחק קדמן: הם נעלמו מהרדאר של מערכת החינוך.

<יצחק קדמן: 17 ילדים.

<יצחק קדמן: לא גן, לא בית ספר, לא כלום.

<יצחק קדמן: כלום.

<יצחק קדמן: לא הולכים לשום מקום ללמוד.

<יצחק קדמן: הרווחה קיבלה גם חצאי דיווחים.

<יצחק קדמן: כל אחד החזיק קטע קטן מפאזל ואף אחד לא ראה את התמונה במלואה.

<יצחק קדמן: זה היה יכול להימשך כך עוד שנים.

<יצחק קדמן: זה התגלה כשאחד הילדים כבר לא יכול היה יותר לשאת את הדברים והוא התקשר ומאז התחילו המערכות לעבוד כמו שצריך.

<יצחק קדמן: אני אומר לכם שמצבם של הילדים כיום הוא כזה שחלק מהילדים סובלים מקטטוניה.

<יצחק קדמן: הם בשיתוק מוחלט.

<יצחק קדמן: הם לא מסוגלים עד היום להוציא מילה מהפה וזה פשוט לא יאומן.

<יצחק קדמן: זה לא קרה בטימבוקטו אלא זה קרה בירושלים עיר הקודש בירת ישראל לנצח נצחים.

<יצחק קדמן: העיר הגדולה ביותר בישראל עם שירותים מפוארים בתחום החינוך, הרפואה, הבריאות, הרווחה, כל אחד בפני עצמו.

<יצחק קדמן: צריך להיות שיתוף פעולה ולא רק בעניין החוק הזה של העברת מידע.

<יצחק קדמן: את צודקת במאה אחוזים כי החוק הזה, למרות שהוא חוק טוב וחשוב, יש בו לא מעט חסרים.

<יצחק קדמן: זרימת מידע לא אומר חד סטרי.

<יצחק קדמן: זרימת מידע צריכה להיות הדדית לכל הכיוונים.

<יצחק קדמן: לא יכול להיות שגננת תדווח ולא יגידו לה מה מצאו כי היא לא יודעת מה לעשות עם הילד, איך להתייחס לבכי שלו ואיך להתייחס כשהוא נושך ילדים אחרים.

<יצחק קדמן: היא תשעה אותו.

<יצחק קדמן: לאן תשעה אותי, לבית שם נושכים אותו ולכן הוא נושך בחזרה?

<יצחק קדמן: אבל זה לא רק העברת מידע בתוקף חוק, דבר שצריך לעשות אותו והוא לא נעשה עד היום.

<יצחק קדמן: החוק הזה לא חוקק.

<יצחק קדמן: החוק הזה טרם חוקק.

אורלי לוי אבקסיס: בכלל לא הגיע לכנסת.

<יצחק קדמן: זה לא רק החוק.

<יצחק קדמן: אני מקווה שהוא יחוקק אבל זה לא רק החוק אלא זה עניין של תרבות ארגונית.

<יצחק קדמן: פה ושם יש ניצנים, אבל גם הניצנים מהווים כתב אשמה כלפי כולנו.

<יצחק קדמן: אתן לכם דוגמה אחת על איך עובדים בשיתוף פעולה ובזה אני אסיים.

<יצחק קדמן: מצאנו מסגרת נפלאה.

<יצחק קדמן: כל מי שמכיר את מרכזי ההגנה יודע שזה סיפור הצלחה.

אורלי לוי אבקסיס: שם משתפים פעולה כל הגורמים.

<יצחק קדמן: משרד המשפטים, רופאי ילדים, עובדים סוציאליים לחוק הנוער, אנשי מקצוע נוספים וכמובן המשטרה יושבים יחד במקום אחד ומתוך ראייה הוליסטית רואים את הצרכים של הילד במקום שמותאם לילד וכך עובדים.

<יצחק קדמן: בתוקף חוק, שאני גאה על כך שאנחנו דחפנו לחקיקתו, היו צריכים להיות היום שמונה מרכזי הגנה כאלה.

<יצחק קדמן: לא מאתיים אלא שמונה.

<יצחק קדמן: התאריכים עברו מזמן.

<יצחק קדמן: כבר הגענו לבג"ץ.

<יצחק קדמן: כבר היו התחייבויות ותיקוני תאריכים בעזרתה של יושבת הראש ואנחנו היום עם ארבעה מרכזים במקום עם שמונה.

<מרדכי וינטר: עד סוף השנה יהיו שמונה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם צריכים להגיע לכאן ולעדכן את הוועדה.

אורלי לוי אבקסיס: משרד הרווחה צריך לעדכן את הוועדה.

<מרדכי וינטר: ברצון רב.

אורלי לוי אבקסיס: גם באותה טבלה של תכנית העבודה אליה היינו צריכים כבר להגיע.

<יצחק קדמן: אני אברך אותך, את המנכ"ל ואת השר ביום שיגזרו את הסרט.

<יצחק קדמן: בינתיים יש ארבעה במקום שמונה ואתה יודע איזה מאמצים היו כדי להגיע לארבעה האלה, ריבונו של עולם.

<יצחק קדמן: מוכרחים להציב את זה כמטרת על שמשותפת לכלל משרדי הממשלה, לתת לזה תעדוף תקציבי גם בשעה שאנחנו אומרים שיש בעיות תקציביות.

<יצחק קדמן: מדינת ישראל היא מדינת שפע ובמדינת ישראל לא חסרים משאבים אבל השאלה היא לאן מכוונים אותם.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

<יצחק קדמן: אנחנו צריכים להשקיע הרבה יותר ואגב, לא רק בכסף אלא גם במחשבה וגם בשיתוף פעולה וזאת כדי שלא נתייצב כאן בעוד שנה ובעוד שנתיים עם אותו בכי על כך ששום דבר לא זז והנה עוד כך וכך ילדים נרצחו.

אורלי לוי אבקסיס: חלילה, שלא נגיע לרגע הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה שהיום כבר ייתנו לנו איזושהי תקווה לשינוי אמיתי כי זו המטרה שלנו כאן, לבוא, להציף את הלקונות, להציף את חוסר התפקוד ולראות היכן אנחנו יכולים לשפר ולתקן, תוך כדי – כפי שציין דוקטור קדמן – חלקו של כל משרד בתוך הפאזל הזה, החלק שנמצא לו ביד מתוך התמונה הכוללת, גם בנושא של הטיפול ולא רק של המידע.

אורלי לוי אבקסיס: גם בתקציבים וכל אחד יכול, צריך וחייב לתת את חלקו כדי שהילדים האלה לא ימשיכו יום אחד נוסף לסבול.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור ללילך שם טוב.

<לילך שם טוב: תודה רבה.

<לילך שם טוב: אני חייבת לציין שזאת פעם ראשונה שאני שומעת דברים כל כך כואבים ויחד עם זאת כל כך חכמים.

<לילך שם טוב: אני מרגישה שחוץ מחברת הכנסת אורלי לוי שמלווה אותי כבר שנתיים וחצי, יש עוד בן אדם אחד שבאמת אומר דברים נכונים אבל יחד עם זאת מאוד חכמים ומאוד לויאליים למה שאתה משרת.

<לילך שם טוב: אני נתקלתי בהרבה אנשי מקצוע שנוהגים כמנהג שלושת הקופים – לא ראינו, לא ידענו, לא שמענו.

<לילך שם טוב: הכסת"חים האלה, לצערי הרב, קרו גם אצלי.

<לילך שם טוב: ברשותכם, בגלל שהמעמד הזה הוא לא פשוט לי, אני מעדיפה להקריא את מה שכתבתי.

<לילך שם טוב: שמי לילך שם טוב.

<לילך שם טוב: עד ליום 24 ליולי 2010 הייתי אימא לשלושה ילדים – עומר, רוני ואור.

<לילך שם טוב: ב-24 ביולי 2010 התברר לי שזכות בסיסית זאת וזכותם הבסיסית של שלושת ילדיי לגדול ולהתפתח נשללו, לא במחלה, לא בתאונה ולא על ידי מחבל עוכר ישראל.

<לילך שם טוב: האויב שכילה את חיינו הוא אויב מבית, אביהם של שלושת ילדיי.

<לילך שם טוב: את הדרך שבה הוא בחר לקטוף את ילדיי אחסוך מכם.

<לילך שם טוב: את מסכת הייסורים שאני עוברת מאז, אין לי כוונה להציף במעמד זה.

<לילך שם טוב: המטרה היחידה לשמה הגעתי לכאן הן העובדות וההבנה שאפשר היה להציל את הילדים שלי.

<לילך שם טוב: אי אפשר להחזיר לי אותם אבל אפשר להציל ילדים אחרים.

<לילך שם טוב: קראתי את דוח וינטר, את ההמלצות והמסקנות שבו.

<לילך שם טוב: דוח וינטר הוגש בפברואר 2010, כחמישה חודשים לפני רצח שלושת ילדיי.

<לילך שם טוב: כבר עברו למעלה משלוש שנים מאותו יום ארור ומסקנות הוועדה טרם יושמו.

<לילך שם טוב: אחרי רצח שלושת ילדיי התקיימה ועדה.

<לילך שם טוב: כמה מפתיע.

<לילך שם טוב: דוח פיזם.

<לילך שם טוב: מאותו דוח למדתי בעצם כמה מחדלים היו בדרך למרות ההתרעות, החששות והפחדים שליוו והציפו אותי בכל התקופה שקדמה לרצח ולא היה אף איש מקצוע שזיהה הלכה למעשה שאנחנו משפחה בסיכון גבוה.

<לילך שם טוב: היינו משפחה שקופה.

<לילך שם טוב: נכון, לא היינו משפחה בשולי החברה ונושא האלימות היה ידוע לרשויות במשך זמן ממושך.

<לילך שם טוב: החששות והפחדים תוך ליווי הגופים הבין ממשלתיים השונים – בין אם זו המשטרה, פסיכיאטריה ורווחה – השתרכו במשך שנה אחת בלבד, דבר המעיד כי מעמד סוציו אקונומי או גילויי אלימות אינם מדד ודאי וכי יש לשים לב לאורות אדומים נוספים שאנשי מקצוע אמורים להיות מיומנים לזיהוי מצבים מסוכנים שלעתים מצריכים תשומת לב מיוחדת.

<לילך שם טוב: שקיפות במידע, חדות חושים ורגישות לכל מקרה אשר מדווח.

<לילך שם טוב: כל הורה שמתריע, הוא הורה שחושש מהרע מכל ואם זה קרה במשפחה שלי, זה יכול לקרות לכל אחד.

<לילך שם טוב: להלן כמה סעיפים מדוח פיזם אשר רלוונטיים לדוח וינטר.

<לילך שם טוב: בסעיף 22 לדוח פיזם, ככל הידוע הדבר לא הובא בשום שלב בפני שירותי הרווחה ובריאות הנפש.

<לילך שם טוב: סעיף זה מתייחס לתלונה במשטרה בגין מסרונים שהוא העביר לי במהלך יום אחד בחודש אוגוסט 2009 בהם הוא רומז לא אחת על כוונתו להתאבד לפני הילדים.

<לילך שם טוב: בדוח וינטר, בנספח א' המדבר על לוח איתותים לזיהוי מצבים העלולים להוביל לסכנה לילדים וחובת שיתוף מידע, מתואר מצבו של ההורה המאיים: מי שביצע ניסיון אובדני, מי שמצבו הנפשי מחייב שיתוף במידע, שינויים קיצוניים בהתנהגות, מצוקה כלכלית קשה, הורה עם מגבלה, מצבי משבר, גירושין, מעצר ו/או משברי חיים אחרים.

<לילך שם טוב: רוצח שלושת ילדיי אושפז בגין ניסיונות אובדניים מחודש ספטמבר 2009 עד מאי 2010.

<לילך שם טוב: בסיום תקופת האשפוז בפרדסיה, הפסיכיאטרית שליוותה אותו, דוקטור דונסקי, העלתה לו את מינון התרופות - כך עולה מחומר החקירה – אך לא עדכנה בזה אף גורם מטפל ובכלל זה לא ידעתי שהמצב מחמיר.

<לילך שם טוב: כל הגורמים המטפלים בנו ידעו כי העסק אותו ניהלנו כמשפחה נכשל.

<לילך שם טוב: הוא לא שילם לי מזונות במשך כל אותה תקופה, החל מרגע עזיבתו את הבית ועד לסוף הטראגי.

<לילך שם טוב: במשך כשמונה חודשים הוא אושפז בבית חולים פסיכיאטרי בפרדסיה ובחלק מהזמן אף במחלקות סגורות.

<לילך שם טוב: בסעיף 30 לדוח.

<לילך שם טוב: בדיון משפטי שנערך ב-12 לאוקטובר 2009 התרשמה השופטת ממצבו הנואש של איתי.

<לילך שם טוב: אין לו עוד מה להפסיד.

<לילך שם טוב: בהחלטתה הורתה השופטת על הגשת תזכיר מעצר מטעם שירות המבחן למבוגרים, תוך שהיא מצביעה על מסוכנותו של איתי.

<לילך שם טוב: עם הדיון המשפטי שהתקיים ב-15 בנובמבר 2009 הוגש תזכיר מעצר על ידי קצין המבחן בו נכתב:

<לילך שם טוב: התרשמנו מדפוסים דיכאוניים לצד דפוסים תוקפניים כלפי הסביבה וכלפי עצמו המהווים גורמי סיכון במצבו.

<לילך שם טוב: הוא נמצא מסוכן סביבתית.

<לילך שם טוב: אם הילדים ואני לא הסביבה שלו, אז מי כן?

<לילך שם טוב: אף אחד לא טרח לעדכן אותי.

<לילך שם טוב: להלן שני סעיפים מדוח פיזם אשר מעידים על כך כי התרעתי, חששתי וקראתי נכון את השטח אולם לא הייתה העברת אינפורמציה בין הגופים השונים, בינם ובין עצמם, וזיהוי מסוכנות תוך קריאת המפה בשלמותה וחתירה למניעת אלימות לא עברה בצורה מקצועית.

<לילך שם טוב: סעיף 42 לדוח.

<לילך שם טוב: ב-24 בינואר 2010 התקיימה שיחה עם לילך בה השתתפו שרון דפנאי, עובדת סוציאלית, דינה, פקידת סעד, ואלברט מור, מנהל מחלקת הרווחה בכפר יונה.

<לילך שם טוב: בשיחה זו הועלתה טענה על ידי לילך שאיתי נתן לאחד מילדיה קלונקס, תרופת הרגעה.

<לילך שם טוב: לילך ציינה כי איתי הכחיש זאת.

<לילך שם טוב: באותו מפגש הוחלט להפנות את לילך למרכז לשלום המשפחה בנתניה לאחר שסיפרה כי איים להכניס אליה סכין הביתה וזאת לאו הערכתו המקצועית של אלברט כי לילך זקוקה לתמיכה כי היא נתונה למצבי אלימות.

<לילך שם טוב: עוד נרשם בסיכום הפגישה: אין לו מה להפסיד.

<לילך שם טוב: שני עובדים, שני גופים שונים שכתבו את אותו משפט.

<לילך שם טוב: יום לאחר מכן הופנתה לילך למרכז.

<לילך שם טוב: בסעיף 50 לדוח.

<לילך שם טוב: בין התאריכים 3 במאי 2010 ועד סמוך למות הילדים, טופלה לילך במרכז לשלום המשפחה בנתניה בתדירות של אחת לשבוע.

<לילך שם טוב: ב-10 במאי 2010, יום שחרורו של איתי מבית החולים, התקיימה שיחה במרכז ובה לילך שיתפה את המטפלת כי היא מודאגת לאור שחרורו של איתי.

<לילך שם טוב: היא תיארה אותו כלא צפוי וסיפרה כי איתי מעוניין להיפגש עם הילדים בדירתו.

<לילך שם טוב: כמו כן, ציינה לילך כי הרווחה אינה מוכנה להיות ערבה לכך.

<לילך שם טוב: על פי הרישומים שיש בידינו, המידע הזה לא דווח לשירותי הרווחה בכפר יונה.

<לילך שם טוב: כמו כן, שירותי הרווחה בכפר יונה לא פנו בבקשת דיווח על הטיפול האמור בלילך.

<לילך שם טוב: בדוח וינטר צוין כי מופרעים וחולים לא ייעלמו אף פעם.

<לילך שם טוב: לכן אנו מתכוונים, כאמור, לנקוט אסטרטגיה פעילה ונחרצת כדי להביא לגילוי ולמניעה מוקדמים של מקרי סכנה.

<לילך שם טוב: כאמור, הדוח פורסם לפני רצח שלושת ילדיי.

<לילך שם טוב: כאן, ברשותכם, אני רוצה לחדד משהו.

<לילך שם טוב: היינו במשך חודש וחצי במרכז קשר.

<לילך שם טוב: מרכז קשר נועד לבדוק או יותר נכון, להשגיח על הורים שמאיימים על הילדים.

<לילך שם טוב: מה שידוע לי, לפי החוק זה בין שלושה לשישה חודשים.

<לילך שם טוב: אנחנו שוחררנו אחרי חודש וחצי בלבד.

<לילך שם טוב: זה דבר אותו אני מנסה להבין.

<לילך שם טוב: אף אחד לא נותן לי תשובה.

<לילך שם טוב: עברו מעל שלוש שנים מאז איבדתי את שלושת ילדיי ואף אחד לא אומר לי מי נטל את האחריות לכך, למה לקחה אחריות לכך ולמה בעצם זה קרה כאשר כל האורות האדומים היו.

<לילך שם טוב: לא הבאתי את כל דוח פיזם בשלמותו כי זה מיותר.

<לילך שם טוב: ניסיתי להצליב בין מה שאתם הצפתם לבין מה שאני עברתי.

<לילך שם טוב: הדברים האלה היו, האורות האדומים פעלו ואף אחד לא ראה את זה.

<לילך שם טוב: אף אחד גם לא הפעיל שיקול דעת לא מקצועי ולא מוסרי כי לעשות דבר כזה, זה לנהוג באמת בחוסר שיקול דעת מקצועי ובטח שלא מוסרי.

<לילך שם טוב: מנהג שלושת הגופים אחרי כל רצח כזה – לא ראיתי, לא ידעתי, לא שמעתי – הוא מאוד קל לכם.

<לילך שם טוב: אני כל בוקר מסתכלת במראה ואומרת שאני ראויה לחיות.

<לילך שם טוב: אנשים שעובדים במקצוע מסוים ולא פועלים במקצועיות, צריכים להסתכל במראה ופשוט להתבייש.

<לילך שם טוב: להגיד למה לא התרעתם, למה לא ידענו, זה הכי קל בעולם אבל לקחת את המקצוע הזה ולקחת את כל מה שהוא אומר ומכיל, להעביר חוקים, לשנות דפוסי חשיבה והתנהלות, זה לא דבר שברומו של עולם.

<לילך שם טוב: אפשר לעשות את הדברים האלה.

<לילך שם טוב: עם טיפת קומנסנס בסיסית אפשר לעשות את הדברים האלה.

<לילך שם טוב: אתם מסתכלים עלי היום.

<לילך שם טוב: אני יודעת שהרבה מאוד הורים שמאבדים את הילדים שלהם לא מעזים לעשות את זה.

<לילך שם טוב: את הילדים שלי אי אפשר להחזיר אבל אפשר להציל ילדים אחרים.

<לילך שם טוב: אפשר.

<לילך שם טוב: זה לא בשמים.

<לילך שם טוב: אני רוצה לסיים בעוד כמה דברים שכתבתי.

<לילך שם טוב: טנסי ויליאמס כתב: ביטחון הוא סוג של מוות.

<לילך שם טוב: בהקשר שלי, פתחתי באנשי המקצוע באשר הם, כנראה לא נלחמתי מספיק על מנת לעצור.

<לילך שם טוב: לא ידעתי איך ולא הותוותה לי הדרך.

<לילך שם טוב: כשניסיתי, לא היה מי שיקשיב.

<לילך שם טוב: טנסי ויליאמס צדק.

<לילך שם טוב: בכתבה אשר פורסמה ביום ה-27 ביולי 2010 מאת יובל גורן, חדשות מעריב באינטרנט, הובא ציטוט של גורם בכיר במשרד הרווחה שלדבריו: אם הרשויות היו פועלות על פי מודל האיתותים לזיהוי מצבים העלולים להוביל לסכנה לילדים, עובדי הרווחה והבריאות יחדיו היו פועלים לשנות לאלתר את אופי הטיפול באיתי בן דרור וילדיו.

<לילך שם טוב: אין לי ספק שיישום המסקנות היה עשוי למנוע את הרצח המזעזע בכפר יונה, הוסיף הבכיר והוא של הרווחה.

<לילך שם טוב: תוך כדי עיונים בחומר וכתבות שונות מצאתי לא מעט עיתונאים שעשו הקבלה בין רצח ילדיי לרציחות קודמות.

<לילך שם טוב: כותבת אחת כתבה: דומני שלא צריך להיות פסיכיאטר או עובד רווחה כדי להבין שהנוסחה הקטלנית לרצח שלושת ילדי משפחת בן דרור הייתה על הקיר.

<לילך שם טוב: רק מהניסיון של השנים האחרונות למדנו שהשילוב של אב גרוש המנופף באיומים ובעל רקע פסיכיאטרי, הוא מתכון בדוק לרצח ילדיו.

<לילך שם טוב: כל המרכיבים הללו התקיימו באיתי בן דרור, כמו בקודמיו – אלי פימשטיין ואסף גולדרינג.

<לילך שם טוב: אפשר היה להציל את הילדים שלי.

<לילך שם טוב: חיי ילדים אינם הפקר אך מה שקורה בטיפול הבין מערכתי הוא הפקרות.

<לילך שם טוב: רגע לפני שהתופעה הופכת למגפה, אפשר להציל את הילד הבא.

אורלי לוי אבקסיס: לילך, אני רוצה להודות לך.

אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת כמה זה היה לך קשה אבל כמי שמכירה אותך ובאמת מתווה אותך בשנתיים וחצי, אני יודעת איזו עבודה את עושה.

אורלי לוי אבקסיס: מה שהעלית על הכתב, זה לא משהו שאפשר לומר שזה הורה כואב, זה הורה שמחפש את מי להאשים.

אורלי לוי אבקסיס: את פשוט שמה את האצבע על המחדלים.

אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת שבחלק מהדוחות היה לך קשה מאוד לחשוף פעם אחר פעם את אותם המחדלים שאם לא היו קורים – והמחשבה של מה היה קורה אם היו נחשפים בזמן – וההתעסקות הבלתי פוסקת שלך, אולי באמת תציל את הילד הבא כי זה נותן לנו את האנרגיה.

אורלי לוי אבקסיס: את נותנת לנו כוח להמשיך לעסוק בדברים האלו.

אורלי לוי אבקסיס: אני מחויבת לך, אני מחויבת לילדים ואני מחויבת לילדים הבאים.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להדגיש דבר נוסף.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כל הזמן מדברים כאן על שיתוף במידע בין גופים שונים.

אורלי לוי אבקסיס: במקרה של לילך לא היה שיתוף במידע אפילו לא בתוך משרד אחד.

אורלי לוי אבקסיס: הייתה הערכת מסוכנות, היא הייתה בזמן שהם נמצאים במרכז קשר, תוך כדי כך, מתוך ידיעה ברורה שהאדם מסוכן לסביבה, מתקבלת החלטה לתת לו את הילדים הביתה וזה אחרי שיודעים – או לפחות חלק מהגורמים יודעים – שמעלים לו את מינון התרופות הפסיכיאטריות.

אורלי לוי אבקסיס: אחרי שגורמים בתוך הרווחה אומרים שלבן אדם לא נשאר מה להפסיד, זה קורה.

אורלי לוי אבקסיס: לפני שנשמע את וינטר – ואני בכוונה רוצה להתחיל אתך – אני רוצה לתת את רשות הדיבור לעורכת הדין אורלי יעקובי שתיתן לנו אולי עוד פן נוסף אישי לפני שנעבור לנושאים המקצועיים.

אורלי לוי אבקסיס: אורלי, את מייצגת את האימא מבת חפר.

אורלי לוי אבקסיס: נכון?

<אורלי יעקובי: אני מייצגת את רונית גור ואת ילדיה זיכרונם לברכה.

<אורלי יעקובי: אני במקצוע שלי גם עובדת סוציאלית וגם עורכת דין.

<אורלי יעקובי: לצערי במקרה הזה התקיים השילוש המקודש עליו דיברת, לילך, ולבי עליך.

<אורלי יעקובי: אני לא יודעת מה לעשות אם מחר מגיעה אלי אימא ואומרת לי - אני מצטערת שאני מתרגשת, אבל אני בעצמי אימא וזה בלבי – שהיא מפחדת שבעלה ירצח את הילדים.

<אורלי יעקובי: אין לי שום כלי לעזור להם.

<אורלי יעקובי: אנחנו מרגישים שהידיים שלנו כבולות.

<אורלי יעקובי: כאמור, אני גם עובדת סוציאלית וגם עורכת דין ואני יכולה להגיד שיש כאן כשל מערכתי שהולך ונמשך.

<אורלי יעקובי: אני כבר 13 שנים בתחום הזה ו-13 שנים אני רואה את הכשל הזה.

<אורלי יעקובי: כשרונית הגיעה אלי, היא אמרה לי: אני יודעת שהוא ירצח את הילדים.

<אורלי יעקובי: אמרנו את זה בבית המשפט, אמרנו את זה לעובדים הסוציאליים אבל לא יכולנו לעשות כלום.

<אורלי יעקובי: גם היום, אם הייתם מעבירים אותי חודשיים אחורה, לא יכולנו לעשות כלום.

<אורלי יעקובי: פנינו למשטרה והמשטרה אמרה שהגישה כתב אישום וכי אין מה לעשות.

<אורלי יעקובי: פנינו לעובדת סוציאלית, אבל שם זה היה מגוחך לגמרי.

<אורלי יעקובי: המשפחה של רונית גור הייתה מטופלת במחלקה לאלימות במשפחה בישוב והמטפלת האישית של אלי, המפלצת שרצח את הילדים שלו, רשמה: אלי מסוכן לסביבה שלו ולילדיו.

<אורלי יעקובי: היא אמרה מפורשות שאלי מסוכן לילדיו.

<אורלי יעקובי: פנינו עם זה לבית המשפט ובית המשפט הוציא צו הגנה.

<אורלי יעקובי: המפגשים היו במרכז קשר, אבל מה קרה במדינת חלם בה אנחנו נמצאים?

<אורלי יעקובי: הגוף המטפל היה בישוב בו הם נמצאו אבל מרכז הקשר היה בעיר אחרת, בחדרה כי לא היה מספיק מקום באותו מקום.

<אורלי יעקובי: העובדת הסוציאלית בחדרה לא יודעת את משה.

<אורלי יעקובי: בעיניה מר אלי גור נראה בן אדם מאוד נחמד.

<אורלי יעקובי: היא הייתה בטוחה שהלקוחה שלי סתם מגזימה.

<אורלי יעקובי: אין קשר בין עובדת סוציאלית אחת שבמרכז קשר לעובדת סוציאלית שמכינה את דוח המסוכנות.

<אורלי יעקובי: זה פשוט מגוחך.

<אורלי יעקובי: אני בעצמי דיברתי עם העובדת הסוציאלית במרכז קשר יום לפני שקרה הרצח.

<אורלי יעקובי: אלי רצה מאוד לראות את הילדים בשעה 3:00 במקום בשעה 4:00.

<אורלי יעקובי: הלקוחה שלי אמרה לי שהיא בעבודה והיא לא תספיק לצאת כי אין לה רכב – הוא גם גנב לה את הרכב – כדי להגיע לעיר אחרת ולהביא אותם.

<אורלי יעקובי: גם חייבו אותם להביא אותם כי היא זאת שבעונש.

<אורלי יעקובי: אמרתי לה שהיא לא חייבת כלום, שתגיד שהיא מגיעה ב-4 וזהו.

<אורלי יעקובי: אמרתי לה שהוא לא יכול להקפיץ אותך מעכשיו לעכשיו.

<אורלי יעקובי: נגמרה השליטה שלו על החיים שלך.

<אורלי יעקובי: היא באמת הגיעה בשעה 4:00.

<אורלי יעקובי: העובדת הסוציאלית מאוד כעסה עלינו, איך אנחנו לא באים לקראת, אמרה שהלקוחה שלי סתם היסטרית וכי הוא נראה לה בן אדם טוב.

<אורלי יעקובי: יש עוד גיבוי נוסף והוא פסיכיאטרית של קופת חולים שראתה את אלי במשך חמש דקות ונתנה חוות דעת האומרת שהבן אדם נורמטיבי לחלוטין.

<אורלי יעקובי: זה לא חשוב שיש ועדה שלמה של עובדים סוציאליים שישבה ורשמה ונתנה דוח שהבן אדם מסוכן.

<אורלי יעקובי: זה לא משנה.

<אורלי יעקובי: אם כן, זה כשל שני שעובדת סוציאלית בישוב אחד לא יודעת מה קורה במקום אחר.

<אורלי יעקובי: כשל שלישי.

<אורלי יעקובי: הפסיכיאטרים.

<אורלי יעקובי: עם יד קלה על ההדק באים לפסיכיאטר פרטי, נותנים לו 500 שקלים והוא רושם מה שהבן אדם רוצה.

<אורלי יעקובי: הבן אדם נראה לו שפוי ושיגרתי.

<אורלי יעקובי: אנשי המקצוע, רופאים, צריכים לקחת אחריות על הדברים האלה וכן צריך להגיש תביעות פליליות - אני פונה כאן לנציג המשטרה – כנגד רופאים שנותנים חוות דעת כאלה.

<אורלי יעקובי: אני יכולה להגיד שבית משפט ואני התרשמתי מחוות הדעת הזאת ואמרתי שאולי הלקוחה שלי באמת היסטרית כי יש כאן פסיכיאטרית שאומרת שהבן אדם לא מסוכן.

אורלי לוי אבקסיס: אבל היא לא יודעת את מסכת המקרים מסביב, היא לא יודעת מה קורה בתוך המשפחה ולא מגיע לידיה מידע מאוד רלוונטי אלא קיים רק המפגש האישי שלו.

אורלי לוי אבקסיס: על סמך זה היא כתבה את חוות הדעת?

<אורלי יעקובי: רק על סמך זה.

<אורלי יעקובי: על פי מפגש של חמש דקות.

<אורלי יעקובי: היא יודעת שהבן אדם נמצא בהליך גירושין.

<אורלי יעקובי: אני לא מאשימה אותה אבל אני אומרת שלפני שמוציאים חוות דעת צריך להגיד מהתרשמות שהוא נבחן במשך כך וכך זמן ולתת התרשמות ראשונית.

<אורלי יעקובי: צריכה להיות חקירה יותר מעמיקה כדי לתת חוות דעת.

<אורלי יעקובי: לא נותנים חוות דעת אחרי חמש דקות.

<לילך שם טוב: ברשותך, אני רוצה לחזק את הדברים שלך.

<לילך שם טוב: הרבה פעמים כשאנשים מגיעים למצב של גירושים ואלה גירושים פרברטיים, הבן אדם האלים הוא יכול להיות אלים כלפי המושא.

<לילך שם טוב: הרבה פעמים צריכים יותר מבן אדם אחד, צריך באמת ועדה שתחליט ותקבע שהבן אדם הזה הוא לא מסוכן סביבתית אלא הוא מסוכן אליה, הוא מסוכן לילדים, אבל צריכים יותר לדעת איך ללכת ולפעול כי מה שקורה כאן זה בעצם כשל רב מערכתי שנושא אותו בן אדם אחד.

<לילך שם טוב: צריך פשוט להרחיב את המושג הזה.

<אורלי יעקובי: הבעיה עם הפרעת אישיות מהסוג הזה היא שהוא יכול להקסים.

<אורלי יעקובי: זה פסיכופת שיכול להקסים את השופט, להקסים את עורך הדין שלו.

<אורלי יעקובי: עורך הדין שלו אומר לי: על מה את מדברת?

<אורלי יעקובי: הוא פשוט בן אדם מדהים.

<אורלי יעקובי: רק האישה שחיה אתו יום יום יודעת אחרת.

אורלי לוי אבקסיס: הם יכולים להיות גם אינטליגנטים מאוד וגם מרשימים, תלוי באיזה רגע של היום אתה נפגש אתו.

<אורלי יעקובי: אני מתחברת לכשל הנוסף.

<אורלי יעקובי: ביוני ניתנה החלטה של בית משפט שיש חובה לעשות לאלי הערכת מסוכנות.

<אורלי יעקובי: אנחנו הגענו לחודש ספטמבר ולא נעשתה כל הערכת מסוכנות למרות שהיה פסק דין שחייב אותם לעשות את זה.

<אורלי יעקובי: מי אחראי לזה?

<אורלי יעקובי: העובדת הסוציאלית אומרת שהיא לא אחראית לזה והיא לא יודעת מי אחראי לזה.

<אורלי יעקובי: בגלל שיש כל כך הרבה גורמים שמטפלים, אין גורם אחד שלוקח את האחריות.

<אורלי יעקובי: מישהו צריך לקחת את האחריות.

<אורלי יעקובי: אני אומרת שוב, בתפקידי כעובדת סוציאלית – וזה קשה – את מוצפת בתיקים.

<אורלי יעקובי: יש גם נשים מסוימות שעושות עוול ומשתמשות בכלי הכול כך ראוי הזה כדי להתנגח בגברים.

<אורלי יעקובי: את צריכה להיות מאוד מאוד מקצועית ולהבין מה באמת נכון, האם מישהו סתם רוצה להתנקם בבעלה דרך צווי הגנה, וזה קורה המון, או לא.

<אורלי יעקובי: כעורכת דין אני אומרת לך שזה קורה הרבה.

<אורלי יעקובי: באה אלי השבוע אישה ואמרה לי: שפכתי על עצמי קפה ואני הולכת להגיד שהוא עשה לי את זה.

<אורלי יעקובי: מזעזע.

<אורלי יעקובי: אני כעורכת דין מנועה מללכת כביכול להלשין עליה כי יש עלי חיסיון מולה, אבל זה מזעזע וזה קורה.

<אורלי יעקובי: זה מוריד את האפקטיביות ל החוק הזה.

<אורלי יעקובי: אנחנו צריכים קודם כל גורם אחראי.

<אורלי יעקובי: גורם מרכז.

<אורלי יעקובי: אני חושבת שלכל משפחה שיש איזושהי הערכת מסוכנות כלפי הבעל, באותה שנייה צריכה להיות ועדה משותפת לכמה גורמים – המשטרה, הגורמים הרפואיים כי כמעט תמיד יש רקע פסיכיאטרי, והעובדים הסוציאליים – ובמיידי.

<אורלי יעקובי: צריך לקבוע טווח זמן של חודש כדי שזה יקרה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מודה לך על הדברים שבאו מהלב אבל גם בצורה מאוד מקצועית.

אורלי לוי אבקסיס: אני מודה לך הצגת הכשלים בין המשרדים וגם בתוך המשרד עצמו.

אורלי לוי אבקסיס: אני חורגת לשנייה אחת מדבריי.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו, חברי הכנסת, קיבלנו לכאן איזשהו מסמך מזעזע.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא יכולים לשתף את התקשורת כי מדובר בקטין אבל תמונות שלא משאירות אותנו אדישים.

אורלי לוי אבקסיס: אל התמונות האלו מצורף מסמך ובמסמך הזה, כמובן עם הסתרת הפרטים האישיים, כתוב: "הנדון: פנייתך הנוספת למחלקה לפניות הציבור במשרד הרווחה והשירותים החברתיים.

אורלי לוי אבקסיס: 30 באוקטובר 2012.

אורלי לוי אבקסיס: פנייתך הנוספת הועברה לבדיקת הגורמים המקצועיים.

אורלי לוי אבקסיס: גורמי הטיפול אינם מתרשמים כי הילד הגיע למעון פגוע או חבול".

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רואים כאן תמונות מזעזעות.

אורלי לוי אבקסיס: מזעזעות.

אורלי לוי אבקסיס: תמונות של ילד לא רק פגוע וחבול אלא ילד שאני לא יכולה להרחיב כאן אבל תנו לדמיון שלכם להשתולל.

אורלי לוי אבקסיס: זאת התשובה שהתקבלה.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר משהו בנימה אישית.

יעקב מרגי: אני הייתי איש חברה קדישא לשעבר והייתי הרבה פעמים בפתולוגיה.

יעקב מרגי: קשה להסתכל על התמונות האלה.

אורלי לוי אבקסיס: את הילדים בתמונות הקשות האלה, אומרים לי שאפשר להציל.

אורלי לוי אבקסיס: התמונות צולמו מתוך חדר קשר של משרד הרווחה אבל לא דווח על ידי העובדת הסוציאלית.

אורלי לוי אבקסיס: תשובת משרד הרווחה נמצאת לפני והיא אומרת כאילו זה לא קרה מעולם.

אורלי לוי אבקסיס: תמונות לא פשוטות של ילד קטן, של ילדים קטנים.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת ממך להסביר ולהגיד לי במה מדובר תוך שמירת החיסיון.

<יוסי סילמן: אני מבקש.

<יוסי סילמן: זה לא רציני לא לראות את כל התמונה.

<יוסי סילמן: אפשר לקחת את המקרה ואני מבטיח לך שנבדוק את הכול.

<יוסי סילמן: זה באמת לא רציני לבוא ולשמוע עכשיו חצאי מידע ולהסיק מסקנות, ואת עושה את זה.

<יוסי סילמן: זה לא רציני.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני המנכ"ל, הכי רציני שבעולם.

אורלי לוי אבקסיס: אני כפרלמנטרית לא נשארו לי כלים.

אורלי לוי אבקסיס: בסדר?

אורלי לוי אבקסיס: זה הכלי האחרון.

אורלי לוי אבקסיס: בנושא של בן דרור הכתובת הייתה על הקיר, בנושאים אחרים הכתובת הייתה על הקיר ואף אחד לא נותן את הדין.

אורלי לוי אבקסיס: היחידה שמשלמת את המחיר כאן זו האימא שנשארה אימא בלי ילדים.

<יוסי סילמן: האם התכנסנו לדון עכשיו במקרה?

אורלי לוי אבקסיס: כן.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומר לך למה, כי עד שאנחנו לא נזעזע, אנחנו לא נקבל פתרונות.

אורלי לוי אבקסיס: הרי רצח של רוז פיזם היה ב-2008 ואנחנו בסוף 2013.

אורלי לוי אבקסיס: אל תגיד לי שזה לא רציני.

אורלי לוי אבקסיס: מי שמגלה כאן חוסר רצינות וזלזול בחייהם של הילדים, אלה הגופים שאמורים לשמור על אותם ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נקבל את התשובות ואני בכוונה נוגעת בנושא האישי.

אורלי לוי אבקסיס: צריך להסיר את המסך, צריך להוציא את הילדים האלה מאחורי המספרים, צריך לראות את הפרצופים.

אורלי לוי אבקסיס: צריך להבין שמדובר כאן בבני אדם, צריך להבין שמדובר כאן בילדים, ילדים שדומים לילדים שלי, שדומים לילדים שלכם, שדומים לילדים שאתם רואים כל יום ברחוב.

אורלי לוי אבקסיס: צריך להבין כמה החיים שלהם נמצאים בזילות.

אורלי לוי אבקסיס: לא פניתי ישר לתקשורת ולא השתמשתי בכלים הללו, ואני באמת בדחילו ורחימו נכנסתי לזה רק כאשר לילך ביקשה ממני ואמרה שזה כל כך בוער בה ושהיא חייבת להגיד את הדברים והציף אותם.

אורלי לוי אבקסיס: כן, זה מקצועי כי היא עברה סעיף סעיף והיא עברה על דוח החקירה.

<יוסי סילמן: אני מדבר על המקרה השני.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת ממך.

אורלי לוי אבקסיס: זאת תשובה של משרד הרווחה עם תמונות שצולמו מתוך חדר קשר.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ניקח את הדברים בערבון מוגבל.

<יוסי סילמן: את יודעת מה נעשה שם.

<יוסי סילמן: אנחנו ביררנו את העובדות ושמענו את הצד השני.

<יוסי סילמן: אני לא מבין את ההתנהלות הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ניתן לכם את זכות התגובה.

אורלי לוי אבקסיס: לא חשפתי את התמונות הללו.

<יוסי סילמן: אי אפשר לעשות כאן דיון במעמד צד אחד.

<יוסי סילמן: זה לא רציני.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא עושים דיון.

אורלי לוי אבקסיס: אמרתי לו בלי שמות ובלי חשיפת פרטים אישיים.

אורלי לוי אבקסיס: ביקשתי שיסביר לי במה מדובר.

אורלי לוי אבקסיס: איך יתכן דבר כזה ותשובה כזאת?

אורלי לוי אבקסיס: זה לא יתכן.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו חברי הכנסת לא יכולים להישאר אדישים.

אורלי לוי אבקסיס: אני מתפללת שגורמי המקצוע לא יישארו אדישים כי האדישות הזו עולה בחיים.

אורלי לוי אבקסיס: אני מעבירה אליך את התמונות.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: המצלמות לא יצלמו.

<ראובן ירון: אני ראובן ירון ואני בן ארבעים מאשדוד.

<ראובן ירון: אני לא רוצה להזכיר יותר מדי פרטים , כמו שביקשת, כי זה גם לא ראוי.

<ראובן ירון: נתקלתי בהרבה עובדות סוציאליות ופקידות סעד ולצערי יש חוסר מקצועיות מוחלט של המערכת ויש בה אטימות.

<ראובן ירון: אני מדבר על המצב בשטח כיום.

אורלי לוי אבקסיס: במרכז הקשר הזה ראו.

<ראובן ירון: במרכז הקשר הזה.

<ראובן ירון: כל מי שראה את זה התעלם ולא בכדי.

<ראובן ירון: יש סיבות אבל אני לא רוצה לפרט כאן.

<ראובן ירון: העלימו את הנושא כאילו הוא לא קרה.

<ראובן ירון: הדברים נמשכים גם היום אבל יש התעלמות.

<ראובן ירון: יש גם התעלמות של המשטרה.

<ראובן ירון: זאת אומרת, זה מטוייח.

<ראובן ירון: פותחים איזה תיק חקירה והוא מועבר.

אורלי לוי אבקסיס: התמונות האלו הגיעו לידיעת גורמי מקצוע.

<ראובן ירון: הגיעו גם לידיעת גורמי מקצוע.

אורלי לוי אבקסיס: נחקרו?

<ראובן ירון: נחקרו לטענתם.

<ראובן ירון: אני לא יודע כי לא שיתפו אותי.

<ראובן ירון: תמונה אחת לא נחקרה בכלל.

<ראובן ירון: לגבי תמונה שנייה אמרה לי עובדת סוציאלית – ויש לי את זה מוקלט עד היום – שאין לה הסבר לזה, לאימא אין הסבר לזה והיא כבר תדווח למי שצריך לדווח.

<ראובן ירון: שם זה נגמר.

אורלי לוי אבקסיס: עשינו את זה קצר.

אורלי לוי אבקסיס: לא חשפנו פרטים.

<יוסי סילמן: התלוננת על זה למשטרה?

<ראובן ירון: כן.

<יוסי סילמן: מה אמרו במשטרה?

<ראובן ירון: במשטרה ממלאים לך דוח ומעבירים אותו.

<יוסי סילמן: האם הם התייחסו לזה וחקרו את העניין?

אורלי לוי אבקסיס: חוקר ילדים זה במסגרת משרד הרווחה.

אורלי לוי אבקסיס: יש לך עכשיו זכות דיבור.

<יוסי סילמן: תודה.

<יוסי סילמן: ראשית, לבי לבי עם המשפחות.

<יוסי סילמן: אנחנו מצווים גם לחשוב בצורה מקצועית.

<קריאה: אבל אתם לא עושים את זה.

<יוסי סילמן: אנחנו מצווים לפתור את הבעיה בצורה מקצועית.

אורלי לוי אבקסיס: אל תנהלו לי את הישיבה.

אורלי לוי אבקסיס: את עובדת סוציאלית?

<קריאה: כן.

<קריאה: אני מנהלת אגף רווחה.

<יוסי סילמן: ולפעמים אנחנו צריכים להתעלות על רגשות.

<יוסי סילמן: חושבים תחת סערת רגשות ולא בהכרח מגיעים לתשובה הנכונה.

<יוסי סילמן: אני רוצה לומר כמה דברים לענייננו.

<יוסי סילמן: ראשית, אני שמח שאני כאן כי אני חושב שאחת ממשימות הלבה של משרד הרווחה הוא להציל ילדים.

<יוסי סילמן: אני רוצה לבשר לך, אורלי, שאנחנו מצילים אלפי ילדים.

<יוסי סילמן: אני מבקר במוסדות, אני מבקר בבתי אומנה, תאמיני לי, זה נכון שבמבחן התוצאה, התוצאה היא טרגית, אבל אני אומר לך בלב שלם שאנחנו מצילים אלפי ילדים.

<יוסי סילמן: בואי נאזן את התמונה.

יעקב מרגי: אמרת אמירה.

יעקב מרגי: אל תצפה, ואני מבקש ממך לחזור בך כי אי אפשר לאזן.

<יוסי סילמן: אני מקבל.

יעקב מרגי: זה תפקידך, זה תפקידי וזה תפקידנו כריבון.

<יוסי סילמן: נכון.

יעקב מרגי: לכן אי אפשר לאזן במקרה אחד ולא בשישים מקרים.

<יוסי סילמן: צודק.

<יוסי סילמן: אני רוצה לחדד את זה ולהגיד שכל האחריות – חיפשו כאן גורם מתכלל וגורם אחראי – היא על משרד הרווחה.

<יוסי סילמן: אנחנו לוקחים אחריות.

<יוסי סילמן: כמובן צריך שיתופי פעולה ונדבר על זה, אבל יש אחריות.

<יוסי סילמן: לא צריך עכשיו לחפש ולהמליך גורם אחראי.

<יוסי סילמן: לפי דעתי זה גם בחוק.

<יוסי סילמן: מי שאחראי על הגנת הילדים בסיכון, זה משרד הרווחה כמובן עם מחלקות הרווחה.

<יוסי סילמן: אנחנו לא מתחמקים מאחריות כהוא זה.

<יוסי סילמן: אנחנו גם מצווים לחשוב תמיד שיכולנו – ואני גם אומר את זה – כנראה להציל מספר ילדים.

<לילך שם טוב: למה זה לא נרשם בדוח פיזם?

<לילך שם טוב: למה עשו כסת"חים על הדוח שלי?

<יוסי סילמן: אני לא נכנס כאן לדוח ספציפי.

<לילך שם טוב: חבל מאוד.

<לילך שם טוב: אנחנו שלוש שנים אחרי ואף אחד לא נתן לי תשובות.

<לילך שם טוב: חוץ מכסת"ח לא היה שם שום דבר.

<יוסי סילמן: אני אומר שאנחנו מצווים לחשוב כאנשי מקצוע שיכולנו ואני באמת ברמה התיאורטית אומר יכולנו.

<יוסי סילמן: כך אנחנו מצווים לחשוב.

<יוסי סילמן: אני בכוונה לא נכנס לאירועים הספציפיים.

<יוסי סילמן: אני לא חושב שזה המקום.

<יוסי סילמן: יש לנו גם מה להגיד על האירועים הספציפיים.

<יוסי סילמן: אני רוצה להגיב על שני דברים שקשורים למקרה הטראגי בעמק חפר.

<יוסי סילמן: אנחנו מכירים את התופעה של פסיכולוגים ופסיכיאטרים מטעם.

<יוסי סילמן: הם לא עושים רושם על אף אחד.

<יוסי סילמן: הם מביאים ואנחנו שוללים אותם.

<יוסי סילמן: גם במקרה הזה זה לא הותיר רושם על אף אחד.

<אורלי יעקובי: אל תגיד דברים שאתה לא יודע.

<יוסי סילמן: אני אסביר למה הדוח הזה לא השפיע.

<יוסי סילמן: גם היה צו הרחקה וגם הוא לא יכול היה להיפגש עם הילדים לבד.

<יוסי סילמן: אנחנו מכירים את התופעה כשהם הולכים לפסיכיאטר מטעם אבל כל עוד הוא לא ממונה על ידי בית המשפט ופסיכיאטר שאנחנו מאשרים, הם יכולים לפקסס עד מחר.

אורלי לוי אבקסיס: הגיעו להערכת מסוכנות ולא קרה עם זה כלום.

<יוסי סילמן: אני אגיד לך למה.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, במקרה של לילך, שכבר קרה והייתה הערכת מסוכנות, גם עם זה לא עשו כלום.

<יוסי סילמן: היום אי אפשר להכריח אדם שמסרב לעבור בדיקת מסוכנות.

אורלי לוי אבקסיס: אתם יכולים לתקן את החוק.

אורלי לוי אבקסיס: הדבר בידיכם.

אורלי לוי אבקסיס: כשזאת הצעת חוק ממשלתית, היא משתנה.

<אורלי יעקובי: אלי הסכים לזה.

<אורלי יעקובי: היה פסק דין.

<אורלי יעקובי: אנחנו הסכמנו.

<יוסי סילמן: עובדה שהוא לא הלך.

<אורלי יעקובי: למי דיווחתם על כך?

<אורלי יעקובי: הייתם צריכים לדווח לשופט.

<יוסי סילמן: אורלי, אני לא רוצה להיסחף לזה.

<יוסי סילמן: דיון האם צריך לשנות את החוק בעניין הזה.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נכבד גם את הוועדה וגם את מנכ"ל משרד הרווחה.

<יוסי סילמן: ברשות

<יוסי סילמן: כם, אני רוצה לומר כמה דברים.

<יוסי סילמן: אני חושב שאנחנו מרגישים אחראים ואין כאן זריקת אחריות לאף גורם.

<יוסי סילמן: אנחנו בשנים האחרונות, להגיד שקפאנו על שמרינו – ואני אחר כך אצלול לוועדת וינטר ואני אנסה לסגור את המעגל – משקיעים בתכנית הלאומית לנוער בסיכון מאתיים מיליון שקלים כל שנה.

<יוסי סילמן: זאת תכנית שמשלבת את כל משרדי הממשלה, כולל איתור ילדים בסיכון.

<יוסי סילמן: באמת קפצנו מ-10,000 ל-170-180 אלף ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: רק שלא כל התקציבים הותאמו בהתאם למספר.

<יוסי סילמן: אני לא נכנס לזה.

אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שיש גם חשש שפתאום נגלה יותר.

<יוסי סילמן: לא.

<יוסי סילמן: זאת ספקולציה.

אורלי לוי אבקסיס: זאת לא ספקולציה.

אורלי לוי אבקסיס: אמר לי את זה מישהו בכיר ממשרד הרווחה.

<יוסי סילמן: אז אמר מישהו בכיר ממשרד הרווחה.

<יוסי סילמן: גם אחרי שאני אסיים כאן מישהו בכיר יגיד.

<יוסי סילמן: עזבי אותי מזה.

<יוסי סילמן: אורלי, אנחנו כבר ארבע שנים עובדים בשיתוף.

אורלי לוי אבקסיס: זה נכון.

אורלי לוי אבקסיס: יש בתכנית הרבה דברים טובים.

<יוסי סילמן: פתחנו עשרות מועדונים לנוער בסיכון.

<יוסי סילמן: אנחנו עושים טיפולי מניעה.

<יוסי סילמן: יש עוד הרבה מה לעשות וכאן אני מנסה להסתכל קדימה.

<יוסי סילמן: זה היה פרויקט של ראש הממשלה לשעבר אהוד אולמרט.

<יוסי סילמן: לקחנו את המקל ואני חושב שאנחנו רואים כאן שיפור דרמטי באיתור ילדים בסיכון ובמתן מענה.

<יוסי סילמן: האם הכול מושלם.

<יוסי סילמן: לא.

<יוסי סילמן: כאן אני רוצה לשים זום על הדברים.

<יוסי סילמן: לגבי התחקיר של האירוע, אני לא רוצה להיכנס לזה.

<יוסי סילמן: תחקרנו את האירוע הזה אבל לא ניכנס לזה.

<יוסי סילמן: יש לי מסקנה.

<יוסי סילמן: מה הבעיה שלנו עם דוח וינטר.

<יוסי סילמן: זה מרתק לבדוק איך גוף שבאמת ארבע שנים רץ ועושה עבודת מטה ועדיין זה תקוע.

<יוסי סילמן: זה תהליך בדיקה ארגונית ונוהלית.

<יוסי סילמן: אני מסכים אתך שזה שווה בדיקה.

<יוסי סילמן: גם על דוח וינטר חלוקות הדעות המקצועיות ואני אנסה לתמצת ולומר למה.

<יוסי סילמן: היום יש לנו קרוב לחמישים אלף פניות, מתוכן עשרים עד עשרים וחמישה אלף פניות שווא כי אנחנו מבררים ומסתבר שהאימא העלילה על האבא, או האבא העליל על האימא.

<יוסי סילמן: אתה יכול אחר כך לתקן אותי.

<יוסי סילמן: היום אנחנו מוצפים.

<יוסי סילמן: דרך אגב, האירועים האחרונים – ואני לא נכנס לאירוע שהצגת כי אני לא בקי בו לפרטים למרות שקראתי את הדוח אבל לא הייתה בעיה באיתור.

<יוסי סילמן: גם הילדים בירושלים, הרם הם הופעלו על ידי פקידת הסעד בגלל שראו שהילד הופיע עם כתם כחול.

<יוסי סילמן: גם במקרה האחרון המזעזע, הוא היה בלב לבו של העניין.

<יוסי סילמן: לא הייתה שם בעיה שלא איתרו.

<יוסי סילמן: היו שם כמה דברים בתהליך עליהם נוכל לדבר.

אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר שהיה שם כישלון נקודתי של אנשים?

<יוסי סילמן: לא.

<יוסי סילמן: אם את רוצה, אני אחר כך אתן כמה מסקנות שלנו מהתחקיר.

<יוסי סילמן: החשש שלנו הוא הצפת מידע.

<יוסי סילמן: גם כך אנחנו מטפלים בפניות רבות ויש טענות על ה-25 אלף, האם אנחנו באמת מבצעים תחקירים נכונים, תסקירים נכונים, האם נותנים את הפתרון.

<יוסי סילמן: האם מאתיים אלף פניות בשנה יפתרו את הבעיה או שמרוב עצים לא נראה את היער?

אורלי לוי אבקסיס: כדי להציל ילד אחד, מצדי תבדקו מאה אלף תלונות.

<יוסי סילמן: לא.

<יוסי סילמן: זה החשש שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: תבדקו ותצילו את הילד.

<יוסי סילמן: אני אגיד לך מה החשש.

<יוסי סילמן: החשש הוא שאנחנו נפספס ילדים בתהליך.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אתם לא תדעו עליו ולא תדעו על ילדים כמוהו.

<יוסי סילמן: תני לי להשלים את הטיעון.

אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שתרצה להתייחס לזה.

<יוסי סילמן: אני אתייחס.

<יוסי סילמן: תני לי לסיים.

<יוסי סילמן: ישבתי בשקט חצי שעה ואני מבקש להשלים את דבריי.

<יוסי סילמן: זה החשש העיקרי.

<יוסי סילמן: כולנו רוצים לנופף באיזה מודל שיפתור לנו את כל הבעיות, דוח וינטר בשטח, הכול סגור.

<יוסי סילמן: ממש לא.

<יוסי סילמן: אנחנו רוצים ללכת לפיילוט עם בקרה.

<יוסי סילמן: אמרנו - והקצבנו לזה תקציב – שנלך על עשרה ישובים, נקים את כל המערכות, נלווה את זה במחקר ונראה האם אנחנו מאתרים יותר ילדים בסיכון, איך הולכת הסינרגיה במידע.

<יוסי סילמן: דרך אגב, אין לנו ויכוח בכלל שמערכות שמדברות ביניהן, זה יכול לפתור הרבה מהבעיות ואני בעד התפיסה הזאת אבל נראה לפני שאנחנו רצים ויוצרים טלאי על גבי טלאי, עוד חוק ועוד חוק.

<יוסי סילמן: אנחנו מכירים את זה שכל אחד יורה ובסוף גם ככה יש לי יותר מדי מערכות בתוך ישוב כמו ועדות תכנון, טיפול והחלטה.

<יוסי סילמן: חבר'ה, תנו לנו לעשות פיילוט בעשרה ישובים.

<יוסי סילמן: הקצינו לזה את התקציב.

<יוסי סילמן: אני מבטיח לך חצי שנה, שמונה חודשים, נראה את התוצאות.

<יוסי סילמן: אם בהערכת המחקר יש הצלחה, הולכים רוחבית על כל הארץ.

<אורלי יעקובי: מקרה של רצח הוא בפריסה ארצית.

<אורלי יעקובי: זה יכול לקרות בחדרה או בירושלים.

<אורלי יעקובי: זה לא הגיוני.

<אורלי יעקובי: אני ממש מצטערת שאני אומרת את זה.

<יוסי סילמן: יש לך טיעונים הגיוניים.

<יוסי סילמן: זה בסדר.

<יוסי סילמן: זה טוב שאת משמיעה אותם כי את מביאה טיעונים נכונים שצריך להתמודד אתם.

<יוסי סילמן: אני אומר את זה כי לא בהכרח לא ייגרם יותר נזק מתועלת.

אורלי לוי אבקסיס: איזה נזק יכול להיגרם מכך שבדקת מקרה אחד שהתגלה כמקרה לא טוב?

אורלי לוי אבקסיס: אף פעם לא שמעתי את הטענות האלו על כך שדוח וינטר יכול להביא יותר נזק מתועלת.

אורלי לוי אבקסיס: לא שמעתי על כך שיש חילוקי דעות בקשר למסקנות של דוח וינטר.

<יוסי סילמן: עכשיו את שומעת.

אורלי לוי אבקסיס: יתרה מכך, היה כאן מנכ"ל משרד הרווחה דאז איצקוביץ והוא אמר שאין שום מניעה מלהפוך את זה לתכנית ארצית במספר חודשים ואפילו לא בתוספת תקציבית גבוהה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבינה שאיכשהו הדברים השתנו תוך כדי תנועה.

<יוסי סילמן: לא.

אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא עדכן אותנו על כך.

אורלי לוי אבקסיס: יש הצעת חוק.

אורלי לוי אבקסיס: על חילוקי דעות, אני לא יודעת.

אורלי לוי אבקסיס: גם הצעת החוק תהיה רק לגבי ישובים מסוימים?

<קריאה: מה שהולך כאן, לא נשמע הגיוני.

<יוסי סילמן: אורלי, תנו לנו לעשות את זה.

<יוסי סילמן: אנחנו לא יודעים איך זה יתנהל בשטח.

<יוסי סילמן: אני יודע שלכם יש את הפתרונות ואתם כבר רואים הכול.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: הפתרונות שלכם, של כל המשרדים הרלוונטיים ושל אנשי המקצוע.

אורלי לוי אבקסיס: לא אני כתבתי את הדוח.

<יוסי סילמן: זה דוח בסדר ואנחנו רוצים לבדוק.

אורלי לוי אבקסיס: לא אני יישמתי את המסקנות.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא הממשלה שאימצה אותן.

אורלי לוי אבקסיס: יש לך משהו יותר טוב ביד?

אורלי לוי אבקסיס: יש לך כלי אחר?

אורלי לוי אבקסיס: תבוא ותגיד לי.

אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר עכשיו שיכול להיות שזה יביא לך יותר מדי דברים, יכול להיות שתצטרכו לעבוד יותר קשה.

<יוסי סילמן: זה לא עניין של לעבוד יותר קשה.

אורלי לוי אבקסיס: מתוך ה-45 אלף מקרים, יהיו עשרים אלף מקרים שהם מקרי שווא ולכן אולי עדיף לך לא לגעת.

<יוסי סילמן: לא.

<יוסי סילמן: ממש לא.

<יוסי סילמן: את לא שמעת אותי אומר את זה ואל תכניסי מלים בפי.

אורלי לוי אבקסיס: זאת התחושה שאני מקבלת מהדברים על חילוקי הדעות וההצפה.

<יוסי סילמן: אני ביקשתי שתיתנו לנו לעשות את זה במשך שמונה חודשים.

<יוסי סילמן: לפני שמקבלים החלטות נמהרות ויוצאים לתקשורת בהצהרות, תני לנו שמונה חודשים לבדוק את העניין.

<יוסי סילמן: אנחנו הראשונים.

<יוסי סילמן: את עכשיו בעצם יוצרת כאן כאילו האינטרס שלנו הוא לא לשמור על הילדים?

<יוסי סילמן: ריבונו של עולם, על מה אנחנו מדברים כאן?

<יוסי סילמן: אורלי, יש לנו אינטרס ראשון במעלה והוא לשמור על הילדים.

<יוסי סילמן: זה הנושא המרכזי.

אורלי לוי אבקסיס: אם תרצה להמשיך לדבר, אנחנו ניתן לך אבל חבר הכנסת ביקש את רשות הדיבור.

יחיאל חיליק בר: אני אפתח ואומר שאין כאן מישהו שחושד ברעת כוונותיכם או חושב שאתם לא רוצים להציל ילדים, אבל נאמרו ונראו כאן דברים באמת מזעזעים.

יחיאל חיליק בר: קודם כל, התמונות מדברות בעד עצמן ואלה לא תמונות של הילדים שנרצחים אלא רק תמונות של אנשים בגיל של הבן שלי הראל שנכוו בגופם ואבא שלהם או מישהו אחר פוצץ אותם וכך הם הגיעו.

<יוסי סילמן: אתה שופט.

<יוסי סילמן: אתה יודע מה היה שם?

יחיאל חיליק בר: מותר לי להגיד את דעתי.

יחיאל חיליק בר: כשרואים תמונות כאלה של ילדים, מישהו אחראי לזה.

יחיאל חיליק בר: עכשיו אני מגיע אליכם.

יחיאל חיליק בר: עם כל הכוונות הטובות ועם כל העבודה הטובה שאתם עושים, אתה יושב כאן ואומר שיש עשרים אלף פניות.

<יוסי סילמן: חמישים אלף.

יחיאל חיליק בר: ויכול להיות שעשרים אלף מהן הן פניות שווא.

<יוסי סילמן: לא, זה לא נכון.

אורלי לוי אבקסיס: גם אם זה נכון.

יחיאל חיליק בר: זה מכניס אתכם לאיזה מוד של כנראה הרבה מזה הן לא נכונות.

<יוסי סילמן: לא.

<יוסי סילמן: לא אמרתי את זה.

יחיאל חיליק בר: ולכן אנחנו צריכים לקחת את זה ב-איזי.

יחיאל חיליק בר: או שאתה אומר שמרוב עצים לא רואים את היער, וזה מטריד אותי.

<יוסי סילמן: אתה שמעת אותי אומר את זה?

יחיאל חיליק בר: שמעתי אותך אומר מרוב עצים לא רואים את היער.

יחיאל חיליק בר: ילדים הם לא עצים.

יחיאל חיליק בר: יוסי, אני לא חושד ברעת כוונותיך.

<יוסי סילמן: אתה מפרש אותי לא נכון.

יחיאל חיליק בר: מכל הדיון הזה אני חושב שיש מסקנה אחת.

יחיאל חיליק בר: ראשית, אתה אמרת בעצמך שהמערכת שלכם מודה, אתם לוקחים אחריות, אתם המתכללים אבל כנראה שאתם לא מתכללים מספיק טוב, כנראה שחומקים מכם מקרים.

יחיאל חיליק בר: אני ישבתי שעה וחצי והקשבתי לכל ואני לא לטובת הבחור הזה או לטובת הבחורה ההיא.

יחיאל חיליק בר: אתם הגוף המתכלל והאחראי.

יחיאל חיליק בר: אתה אומר שכנראה אתם גם פספסתם.

<יוסי סילמן: בטוח.

יחיאל חיליק בר: אתה אומר שכנראה יכולתם להציל חיים של ילדים.

יחיאל חיליק בר: אני שואל, ריבונו של עולם, איך יושבים גופים רשמיים בלי שום כוונה רעה – גם אנחנו, אגב, כחברי כנסת –

אורלי לוי אבקסיס: גם אנחנו.

יחיאל חיליק בר: כוועדה שמבינה שיש כאן מערכת שכנראה לא מתוכללת מספיק, אבל הבעיה הקטנה היא שאם מפספסים, זה לא איזה מישהו שאיבד מקום עבודה אלא זה ילד שאו נרצח או קיבל סיגריה או בוקס לעין, ואיך אנחנו יושבים כאן ואומרים שכנראה במערכת שאנחנו אחראים עליה אין מספיק תכלול ואין מספיק עובדים.

יחיאל חיליק בר: זה לא משנה.

יחיאל חיליק בר: אורלי, המסקנות של הדיון הזה צריכות לזעזע.

יחיאל חיליק בר: כשאני ראיתי את התמונות האלה, אני זועזעתי.

יחיאל חיליק בר: זה בדיוק הגיל של הבן שלי.

יחיאל חיליק בר: אם אתה אומר שאנחנו כמערכת – ואנחנו המערכת – יכולים להציל ילד אחד, ובנתונים עליהם אתה מדבר מדובר אולי על אלפים, אנחנו צריכים לחשוב איפה אנחנו טעינו ואיפה אנחנו יכולים לעשות יותר כדי שהעצים או הילדים האלה לא יפוספסו.

יחיאל חיליק בר: אמרה אורלי דבר אחד נכון.

יחיאל חיליק בר: גם מקרה אחד שאנחנו נציל, כשאנחנו יודעים ומודים כאן ששלושת הילדים שלה, כנראה אם המערכת הייתה עובדת טיפה יותר טוב, טיפה, תכלול ועדכון מגורם אחד לגורם שני, שלושת הילדים שלה היו בחיים ולא קבורים מטר מתחת לאדמה.

יחיאל חיליק בר: אנחנו צריכים לחשוב כמערכת איפה נכשלנו.

יחיאל חיליק בר: יוסי, לא מתוך האשמה ולא מתוך ביקורת האומרת שאתה רוצה חלילה שילדים ייפגעו.

<יוסי סילמן: יש הרבה לקונות בעבודה הפנימית שלנו.

<יוסי סילמן: אני לא צריך את החוק הזה כדי להשלים פערים.

יחיאל חיליק בר: מה אתה עושה כדי לפתור את זה?

<יוסי סילמן: אם אתה רוצה, אני אתן לך כמה דוגמאות.

<יוסי סילמן: המסקנות שלנו – ועכשיו אני יורד למקרה הטראגי האחרון – הן שרוב הילדים הנרצחים בשנים האחרונות הם ילדים שנרצחו על סכסוך רקע, סכסוך גירושין קשה שהילדים היו כלי מניפולטיבי.

<יוסי סילמן: אנחנו חידדנו את ההנחיה והוצאנו הנחיה חדשה במשרד.

אורלי לוי אבקסיס: אבל זה מופיע בדוח וינטר מלפני כמה שנים.

אורלי לוי אבקסיס: מה חידשתם?

<יוסי סילמן: אבל זה לא היה בשטח.

אורלי לוי אבקסיס: אם הייתם מיישמים, זה לא היה קורה.

אורלי לוי אבקסיס: לא היה בשטח אבל היה לכם מסמך עבודה.

אורלי לוי אבקסיס: זה היה צריך להגיע לשטח.

אורלי לוי אבקסיס: למה היה צריך שהם ייהרגו בשביל שתקבל משהו שכבר נמצא בתוך המסקנות של דוח וינטר?

אורלי לוי אבקסיס: זה כבר כתוב.

אורלי לוי אבקסיס: אלוהים ישמור.

אורלי לוי אבקסיס: אתם לא רואים את האות הכתובה.

<יוסי סילמן: כל סכסוך הורי בקונפליקט גבוה שהילדים הם כלי מניפולטיבי, אנחנו מכריזים ילד בסיכון ונכנסים מיד, אם צריך, עם חוק הנוער.

<יוסי סילמן: אפרופו התמונות האלו, שלחתי לבדוק.

<יוסי סילמן: לבי לבי.

<יוסי סילמן: אם זה באמת, אנחנו נתחקר את זה ואם הוגשה תלונה במשטרה, אני אישית אבדוק מה קרה במשטרה.

<יוסי סילמן: לפני שבוע ניגש אלי אבא עם טענות קשות ועם תמונות.

<יוסי סילמן: אני רוצה להסביר לכם מה זה קונפליקט גבוה.

<יוסי סילמן: הורות של האימא ובסופי שבוע אצל האבא.

<יוסי סילמן: יש לו ילדה בת חמש שהיא מגיעה אליו הביתה והוא מפשיט אותה ומצלם כל סנטימטר.

<יוסי סילמן: כשהיא חוזרת מהאבא, האימא מפשיטה אותה ומצלמת כל סנטימטר.

<יוסי סילמן: בזה אנחנו נתקלים.

<יוסי סילמן: אנחנו נתקלים במניפולציה של הורים שלוקחים את הילדים שלהם ככלי משחק.

<יוסי סילמן: לכן אני לא מתרשם מאף תמונה.

<יוסי סילמן: אני רוצה לבדוק.

<יוסי סילמן: אני מחויב מבחינת ההגינות לחקור את זה לגופו של עניין כי יש צד שני ופתאום הצד השני יראה לי תמונות הפוכות.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא מעניין אותי.

אורלי לוי אבקסיס: יש ילד פצוע.

<יוסי סילמן: נכון.

<יוסי סילמן: לכן הוצאנו את ההנחיה הזאת.

<יוסי סילמן: אנחנו נגדיר ילדים כאלה בקונפליקט ההורי כילדים בסיכון.

אורלי לוי אבקסיס: לפי דוח וינטר הם מוגדרים כילדים בסיכון.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא צריכה שתוציא הנחיות חדשות.

אורלי לוי אבקסיס: אני מרגישה שזה שיח חירשים, סליחה, בלי כוונה.

<יוסי סילמן: ממש לא.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת משהו ואני חוזרת ואומרת את זה.

אורלי לוי אבקסיס: דוח וינטר נמצא אצלנו על השולחן.

אורלי לוי אבקסיס: פברואר 2010.

אורלי לוי אבקסיס: הממשלה אישרה אותו עם צו.

אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר לי עכשיו שניקח חלקים מתוך הדוח.

<יוסי סילמן: גם בדוח וינטר תוכנן פיילוט.

יעקב מרגי: הייתה התחייבות לוועדה שהם יישמו את דוח וינטר?

אורלי לוי אבקסיס: כן.

אורלי לוי אבקסיס: מצד המנכ"ל.

אורלי לוי אבקסיס: איצקוביץ אמר שיישום הדוח הוא עניין של כמה חודשים וגם לא צריך תקציבים מיוחדים.

<מרדכי וינטר: זה חלק מהוויכוח.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא רוצה לסבך אותו עם המשרד.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה שעבודתו תישא פרי כי אם עבודתו תישא פרי אנחנו נציל ילדים.

<יוסי סילמן: לא אמרתי שלא ניישם.

<יוסי סילמן: גם עת הדוח הוגש, הוחלט ללכת לפיילוט על 25 ישובים.

אורלי לוי אבקסיס: למה צמצמתם את זה לעשרה ישובים?

<יוסי סילמן: כי אנחנו רוצים להיות ממוקדים.

אורלי לוי אבקסיס: מה ממוקדים?

אורלי לוי אבקסיס: מה העניין ליישם את אותה מערכת?

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, הוא אמר שגם בפריסה ארצית זה לא כזה סיפור כי חלק מהמנגנון כבר נמצא.

אורלי לוי אבקסיס: אם היה תכנון לפיילוט ועכשיו אתה אמרת לי ועכשיו אני יודעת ל-25 ישובים והוא הצטמצם לעשרה ישובים, אנחנו הולכים אחורה.

אורלי לוי אבקסיס: אין בשורה היום ודווקא רציתי לצאת מכאן עם בשורה.

אורלי לוי אבקסיס: פיילוט בדרך כלל הוא בשורה.

אורלי לוי אבקסיס: אם הכוונה המקורית הייתה ל-25 ישובים והיום המספר מצטמצם לעשרה ישובים, אני גם רוצה לדעת מה הקריטריונים לפיהם נבחר את עשרת הישובים.

<יוסי סילמן: נשקול להרחיב את הפיילוט.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

<יוסי סילמן: שלא תגידי שלא יצאת עם בשורה.

אורלי לוי אבקסיס: אני שומעת כאן את הקולות ואכן צריכה להיות פריסה.

<יוסי סילמן: בחרנו ישובים אבל נשמח להעביר לך את הקריטריונים לפיהם בחרנו את הישובים.

<יוסי סילמן: אני רק אומר שיש לנו כל כך הרבה דברים לעשות בתוך המשרד, בתכנית הלאומית, ואנחנו לא צריכים את הוועדה הזאת כדי לעשות אותם.

<יוסי סילמן: אנחנו חוקרים.

<יוסי סילמן: הוקמה ועדה על שמי – לצערי, אני לא אוהב ועדות על שם – ואנחנו חוקרים בכלל את כל הנושא.

אורלי לוי אבקסיס: מרוב ועדות לא רואים את היער.

<יוסי סילמן: אבל זאת תהיה ועדה שתסביר את כל תהליך קבלת ההחלטות.

אורלי לוי אבקסיס: יישמו את המסקנות שלה?

<יוסי סילמן: את רוצה לשמוע משהו בו אני רוצה שתעזרי לי?

<יוסי סילמן: ועדות ההחלטה היישוביות צריכות להיות בחוק, הן צריכות להיות אותה ועדת החלטה שיושבים בה נציג משרד החינוך ונציג משרד הבריאות.

יעקב מרגי: תכין תזכיר חוק של הממשלה.

יעקב מרגי: אתה המנכ"ל.

<יוסי סילמן: מאה אחוזים.

אורלי לוי אבקסיס: אומרים לנו שאנחנו חברי כנסת ושאנחנו נחוקק.

<יוסי סילמן: לפני שרצים למצוא את הפתרון מתחת לפנס, יש לנו כבר את המבנה שאם נרוץ ונעגן אותו בחוק ונשפר את התהליכים, אני מבטיח לך שאנחנו נעשה הכול כדי להשתפר.

<יוסי סילמן: לאור מה שאמרת, יכול להיות שנרחיב את הפיילוט.

<יוסי סילמן: נבדוק את זה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שעשרה ישובים בהחלט לא ממצים.

אורלי לוי אבקסיס: הייתי חושבת שהגיע הזמן אחרי כך וכך שנים מאז הקמת הוועדה, משנת 2008 ועד היום, לעשות את זה כבר בפריסה ארצית.

אורלי לוי אבקסיס: עשרה ישובים, ממש לא ממצה.

אורלי לוי אבקסיס: הייתי גם רוצה לדעת מה הקריטריונים בבחירת הישובים.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה עכשיו להאיר את עיניך לגבי מה שקורה בשטח.

אורלי לוי אבקסיס: מוטי, לפני שאני נותנת לך את רשות הדיבור.

אורלי לוי אבקסיס: אמרת שיש את התכנית הלאומית בקהילה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לתת למישהי שתביא לנו תמונת מצב אמיתית.

אורלי לוי אבקסיס: מישהי שנפגשת עם הילדים האלו יום יום, מישהי שאמורה לפקח ומישהי שעומדת בשער ומתריעה ואני עדה לכך שהיא מתריעה פעם אחר פעם אחר פעם.

אורלי לוי אבקסיס: אני מביאה את הדברים שלה.

אורלי לוי אבקסיס: יש לה גם תפקיד ויכול מאוד להיות שהיא מסתכנת באופן אישי.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, סביר שהיא הסתכנה ולא סתם.

אורלי לוי אבקסיס: לא יודעת כמה זמן עוד יהיה לתקן הזה איוש.

אורלי לוי אבקסיס: דבורה מרחבי, מפקחת ארצית על מועדוניות של חינוך ורווחה לילדים בסיכון.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, דבורה.

<דבורה מרחבי נבות: האמת היא שאני בגמלאות.

<דבורה מרחבי נבות: אני עובדת ברגע זה בהתנדבות.

<דבורה מרחבי נבות: אני לא מייצגת את המשרד אלא מייצגת את עצמי.

אורלי לוי אבקסיס: אבל גם כשהיית בתפקיד, את התרעת.

<דבורה מרחבי נבות: נכון.

<דבורה מרחבי נבות: אני כמעט מצטערת שבאתי כי פעם ראשונה שאני בוכה אחרי כל כך הרבה זמן שאני נפגשת בלי סוף עם מקרים קשים.

<דבורה מרחבי נבות: באמת, אני לא יודעת מה להגיד לכם.

<דבורה מרחבי נבות: אני דווקא רוצה לדבר על ילדים שאף אחד לא רצח אותם והם גם לא בסכנה לרצח.

<דבורה מרחבי נבות: יש לנו רשימות ארוכות של ילדים בסיכון.

<דבורה מרחבי נבות: הבעיה היא לא האיתור.

<דבורה מרחבי נבות: חבר'ה, הבעיה היא לא האיתור.

<דבורה מרחבי נבות: הבעיה היא הטיפול והפתרונות.

<דבורה מרחבי נבות: אין מספיק פתרונות אינטנסיביים לילדים שאנחנו יודעים שהם בסיכון.

<דבורה מרחבי נבות: גורמי הרווחה יודעים וגורמי החינוך יודעים.

<דבורה מרחבי נבות: הגננות, המורים, היועצות, המנהלים, קציני הביקור הסדיר, העובדים הסוציאליים, מנהלי לשכות הרווחה, מנהלי מחלקות החינוך, כולם יודעים.

<דבורה מרחבי נבות: אין מישהו אחד מאנשי הטיפול והחינוך שלא תשאלי אותו אבל אין פתרונות מספיק אינטנסיביים וטובים.

<דבורה מרחבי נבות: יש נגיעות אבל אין מספיק פתרונות עומק לילדים שמאיזושהי סיבה בית הוריהם לא מתפקד.

<דבורה מרחבי נבות: בלי סוף אני עדה למקרים של איזושהי אמירה על ניכור הורים של פקידי הסעד לחוק סדרי דין – זה בכובע אחר – אבל הילדים סובלים.

<דבורה מרחבי נבות: אי אפשר להגיד על כל אימא שמתלוננת שהילד שלה בסיכון עם אבא שהיא הם מנכרת.

<דבורה מרחבי נבות: זה הולך כמעט אוטומטי.

<דבורה מרחבי נבות: אני מכירה עשרות ילדים – יש לי רשימות – בסיכון שחלק מהרשימה נמצא אצל אורלי ואין פתרון מספיק אינטנסיבי והולם.

<דבורה מרחבי נבות: אם ניקח מועדונית שזה אחד מהכלים היותר אינטנסיביים בקהילה ועדיין לחלק מהילדים הוא לא מספיק אינטנסיבי כי בערב חוזרים הביתה ובשישי-שבת נמצאים בבית, אז גם כן, על כל ילד שנמצא במועדונית יש רשימת המתנה של ילדים שאין מקום עבורם.

<דבורה מרחבי נבות: אנחנו מחזיקים את הילדים עד גיל מאוד צעיר.

<דבורה מרחבי נבות: בכיתה ד'-ה', זה נגמר.

<דבורה מרחבי נבות: למה זה נגמר?

<דבורה מרחבי נבות: כי אין עוד תקציבים.

<דבורה מרחבי נבות: דוחפים את הקטנים למטה והגדולים יוצאים.

אורלי לוי אבקסיס: גדולים.

אורלי לוי אבקסיס: כיתה ד'.

<דבורה מרחבי נבות: גדולים בכיתה ד'.

<דבורה מרחבי נבות: את הילד שלי ליוויתי עד אחרי גיל שלושים כמו אימא, אבל ילדים בסיכון הם בגיל 10, 11, 12, קיבלו התערבות טיפולית והם אמורים לעמוד על רגליהם.

<דבורה מרחבי נבות: הם קיבלו ארבע-חמש טיפול אבל מה זה הטיפול?

<דבורה מרחבי נבות: הטיפול הוא בעצם השלמה של בית ההורים.

<דבורה מרחבי נבות: ארוחה חמה, עזרה בהכנת שיעורי בית, מישהו שיקשיב להם, חוגים, משהו שכל ילד של היושבים בבית הזה מקבל יום יום.

<דבורה מרחבי נבות: אלה ילדים בסיכון וכל כך מהר עוזבים אותם לנפשם?

<דבורה מרחבי נבות: בואו תראו מה קורה אחרי השקעה שלנו של שנים.

<דבורה מרחבי נבות: שמישהו יסתכל מה קורה להם בחטיבת הביניים.

<דבורה מרחבי נבות: חלק מהם נופלים, ואיך לא?

<דבורה מרחבי נבות: גם לילדים שלי היה קשה המעבר מהיסודי לחטיבה, אז לילדים האלה לא יהיה קשה?

<דבורה מרחבי נבות: יש לנו על כל מועדונית לצעירים, על כל עשר מועדוניות לצעירים, בקושי אחת וחצי למתבגרים.

<דבורה מרחבי נבות: אגב, למשרד הרווחה יש הרבה יותר.

<דבורה מרחבי נבות: למשרד החינוך יש מעט מאוד מועדוניות למתבגרים ושם יש לנו מעט שותפות.

<דבורה מרחבי נבות: אני כן רוצה לציין שלפחות במועדוניות השיתוף בין משרד החינוך למשרד הרווחה בשמירה על הילדים הוא בהחלט יפה.

<דבורה מרחבי נבות: אני מוכרחה לומר שבתכנית הזאת הגענו אחרי הרבה שנים של עבודה באמת לעבודה.

<דבורה מרחבי נבות: זאת באמת אחת התכניות בהן העבודה של משרד החינוך ומשרד הרווחה היא עבודה משותפת ויפה באיתור, בהשמה, במעקב, בבניית תכניות, בשיתוף בית הספר, בשיתוף העובד הסוציאלי של המשפחה.

<דבורה מרחבי נבות: בדרך כלל אני איש נבואות זעם, אבל כאן אני מוכרחה להגיד שזה כך, אבל עדיין על כל ילד אחד מטופל, הרבה ילדים בחוץ.

<דבורה מרחבי נבות: יש גם ילדים במועדוניות שבינינו, גם המועדונית – אני חוזרת על זה בפעם האלף ויש אנשים שכבר לא יכולים לשמוע אותי, אבל אני מרגישה צורך להתריע – היא אקמול לסרטן עבורם.

<דבורה מרחבי נבות: אני אומרת את זה בפירוש ובאחריות ומוכנה להביא תיאורי מקרים.

אורלי לוי אבקסיס: תני לנו תיאור של מקרה אחד.

<דבורה מרחבי נבות: ילדה שאבא נהג משאית, כמעט ולא נמצא בבית.

<דבורה מרחבי נבות: אימא, לפי התיאורים, נגיד שהיא גבולית.

<דבורה מרחבי נבות: היא לא ממש מפגרת.

<דבורה מרחבי נבות: היא בכלל לא יכולה להיענות לצרכים של הילדה.

<דבורה מרחבי נבות: הבית נראה מזוהם ברמה שמבחינתי מהווה סכנה תברואתית.

<דבורה מרחבי נבות: הילדה מסתובבת אחרי המועדונית עד שעות ערב מאוחרות.

<דבורה מרחבי נבות: בימים שהיא חולה, היא מגיעה למועדונית ויושבת בפתח, בבוקר.

אורלי לוי אבקסיס: כי המועדונית עדיין לא פתוחה.

<דבורה מרחבי נבות: כי המועדונית עדיין לא פתוחה.

<דבורה מרחבי נבות: אימא לא מסוגלת לטפל בה.

<דבורה מרחבי נבות: אני לא אומרת שהיא אישה רעה, אבל היא באמת לא מסוגלת.

<דבורה מרחבי נבות: אנחנו המלצנו כבר כמה פעמים להוציא את הילדה מהבית אבל ההורים מתנגדים.

<דבורה מרחבי נבות: האבא מתנגד.

<דבורה מרחבי נבות: מצד שני הוא לא לוקח אחריות.

<דבורה מרחבי נבות: זאת סוגיה קטנה ואני יכולה להביא עוד מקרים רבים אחרים.

<דבורה מרחבי נבות: ילדה כזאת היא בסיכון גבוה.

<דבורה מרחבי נבות: חבר'ה, היא תהיה בכביש.

<דבורה מרחבי נבות: עוד מעט מישהו ייתן לה סוכריה וילטף אותה ואני לא יודע באיזה כובע אנחנו נפגוש אותה כשהיא תהיה בת 16.

<דבורה מרחבי נבות: היא ילדה יפה.

<דבורה מרחבי נבות: למזלה, דרך אגב.

<דבורה מרחבי נבות: הטוב והרע, זה מאוד מורכב.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לחזור אליכם ואולי לפנות קודם כל למנכ"ל, לפני שאני שומעת את מוטי.

אורלי לוי אבקסיס: יוסי, אני רוצה לשאול שאלה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם מתכוונים לחזור בכם מהצעת החוק?

<יוסי סילמן: בלחצו של מוטי, אנחנו נרחיב את זה ל-25 ישובים.

<יוסי סילמן: אנחנו מבקשים השהיה של כמה חודשים כי יכול להיות שדרך הפיילוט נרצה אפילו להכניס סעיפים אחרים לחוק.

<יוסי סילמן: נחשוב שצריך דברים נוספים לשפר בחוק עצמו.

<יוסי סילמן: אני באמת אומר, בואו נתאפק עוד שישה חודשים.

אורלי לוי אבקסיס: אני יושבת כאן ויש לי גם צוות מקצועי שלנו אבל יש לנו גם את הצוות של מרכז המחקר והמידע, יועצים משפטיים וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רואה אותם כאן תופסים את הראש והם מזועזעים.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, הם חלק מאלה שעושים מחקרים בנושאים הללו, מקבלים תשובות מכם וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: הם בנו על הוועדה הזאת שהיא תשנה משהו.

אורלי לוי אבקסיס: אני בניתי על הוועדה הזאת ולכן גם דחיתי אותה פעם אחר פעם, לפי בקשתכם.

אורלי לוי אבקסיס: באה אלי לא משנה מי, אשת מקצוע, והיא מסתכלת על הדברים והיא אומרת: חבר'ה, זה הזוי.

אורלי לוי אבקסיס: למה זה הזוי?

אורלי לוי אבקסיס: היא לא מבינה איך פיילוט יפתור את החסמים שהחוקים שלכם מצביעים עליהם.

אורלי לוי אבקסיס: בדוח וינטר נאמר שהחוקים הקיימים כיום בדין הישראלי בנוגע להעברת מידע, חוק העונשין, חובת הדיווח, חוק העובדים הסוציאליים, חוק זכויות החולה, חוק הפסיכולוגים, חוק הגנת הפרטיות, חוק הנוער, שפיטה, ענישה ודרכי טיפול, מצביעים על קיומם של מחסומים חוקיים המונעים העברת מידע בין אנשי המקצוע השונים.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יכול להגיד לי שנקודתית אתה יכול בפיילוט לתקן את זה רק לישוב המסוים הזה או לישוב המסוים ההוא?

<יוסי סילמן: לא.

אורלי לוי אבקסיס: הפיילוט לא יכול להתקיים.

<לילך שם טוב: אני לא אשת מקצוע, אבל זה נשמע לי הזוי לגמרי.

אורלי לוי אבקסיס: החסמים האלו, הרי הם צריכים לבוא ביחד עם הצעת החוק והם לא יכולים להיות מנותקים.

<יצחק קדמן: היום הפסיכיאטר אומר שמנוע ממנו חוקית להעביר לך מידע.

אורלי לוי אבקסיס: אז איך יהיה פיילוט?

אורלי לוי אבקסיס: מה יהיה בפיילוט?

<יוסי סילמן: ראשית, אתם יודעים שהחוק להגנת הילד או ילד בסיכון, אנחנו רוצים להרחיב אותו גם למקרים יותר קלים כי במקרה שיש פגיעה מיד יש חובת דיווח.

<יוסי סילמן: החובה היום קיימת.

<יוסי סילמן: במקרה שיש פגיעה, כל המערכות פתוחות ויש חובה משפטית לדווח, כולל מהמשטרה.

<יוסי סילמן: אני שואל אותך אורלי.

<יוסי סילמן: אני דיברתי עם המנכ"לים של המשרדים האחרים.

<יוסי סילמן: הבעיה היחידה שיכולה להיות כאן היא משרד הבריאות כי עם החינוך יש לנו שיתוף פעולה וכך גם עם היתר.

<קריאה: גם עם משרד החינוך יש לנו בעיה בהעברת מידע.

<יצחק קדמן: יש בעיה גם עם משרד המשפטים.

<יוסי סילמן: אנחנו דנו בעניין הזה.

<יוסי סילמן: השאלה אם אפשר להגביל את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעלה כאן כמה שאלות.

אורלי לוי אבקסיס: נשלח אתכם לעשות שיעורי בית.

<יוסי סילמן: בסדר גמור.

<יוסי סילמן: הנושא המשפטי עוד לא סגור.

<יוסי סילמן: אני לא רוצה שהחוק הזה יחול בכל הארץ.

<יוסי סילמן: בואי נתחום אותו לפיילוט.

<יוסי סילמן: אם אפשר לתחום את החוק הזה לאזור הפיילוט.

אורלי לוי אבקסיס: אי אפשר.

<יוסי סילמן: ברגע שהחוק הזה עובר, אני מחויב בכל הארץ ואני לא בנוי לזה.

<יוסי סילמן: אני צריך להתחיל עם 25 ישובים.

<יוסי סילמן: יש כאן את שאלת הביצה והתרנגולת.

אורלי לוי אבקסיס: לכן הפיילוט לא יכול להשיג את מבוקשו אם לא מתקיימים השינויים הנדרשים בחוק.

<יוסי סילמן: תני לנו לעשות שיעורי בית.

<יצחק קדמן: המחוקק לא עובד כל כך מהר.

<יצחק קדמן: זה ייקח לו לפחות תשעה חודשים.

<יוסי סילמן: אם מעבירים חוק, זה רציני.

אורלי לוי אבקסיס: חברים, אני יודעת שהדברים שנאמרים כאן מסעירים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים לצאת עם איזושהי תשובה.

אורלי לוי אבקסיס: קודם כל, הנכונות להרחיב את הפיילוט ואכן באת עם בשורה על עשרה ישובים, אחר כך העלית את המספר ל-25 ישובים ואולי בסוף הדיון נגיע לחמישים ישובים.

אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה יש כאן חסמים.

אורלי לוי אבקסיס: מוטי, איך אפשר לקיים את הפיילוט?

אורלי לוי אבקסיס: איך אפשר לקיים את המסקנות של דוח וינטר בפיילוט כאשר אנחנו לא מסירים את החסמים הללו?

אורלי לוי אבקסיס: תאיר את עינינו.

<מרדכי וינטר: ברשותך, אני רוצה לתת היסטוריה במשך דקה.

<מרדכי וינטר: לפני 25 שנים רוצצה גולגולתה של ילדה בשם מורן בטבריה.

<מרדכי וינטר: קדמן וחברי הכנסת, קודמייך - עוד לא הייתה ועדה לזכויות הילד אלא הייתה ועדת העבודה והרווחה - אורה נמיר, פורוש זיכרונו לברכה, יצחק לוי, רן, יאיר צבן יזמו יחד עם קדמן את חוק חסרי הישע.

<מרדכי וינטר: היה ויכוח גדול פחות או יותר כמו שמתקיים כאן, ואולי יותר גדול כי אז הזדע

<מרדכי וינטר: זענו ולא הערכנו שיהודים מסוגלים לעשות דבר כזה, ואז נחקק החוק אצל אוריאל לין בוועדת חוקה, חוק ומשפט, בנובמבר 1989.

<מרדכי וינטר: בינואר קדמן מרים אלי טלפון ואומר לי כמה דיווחו.

<מרדכי וינטר: צעקתי עליו ושאלתי אותו אם הוא משוגע, האם הוא חושב שבחודשיים אפשר להתארגן וכולי.

<מרדכי וינטר: מאז אנחנו צועקים אחד על השני הרבה מאוד שנים על הרבה מאוד דברים.

<מרדכי וינטר: בסך הכול התוצאה – לא בזכותנו – שהיום, בתום 25 שנים, כולנו זוכרים שחוק חסרי ישע בעצם מסמן את קו פרשת המים ומאז כל הנושא של ילדים בסיכון תפס גובה והיום אנחנו משקיעים לא מאתיים מיליון שקלים כמו שאמר המנכ"ל בתכנית הלאומית אלא בסביבות מיליארד שקלים ויותר, וכולנו גאים בזה.

<מרדכי וינטר: שירותי הרווחה לא מתפתחים ביום אחד.

<מרדכי וינטר: הם מתפתחים תוך מאבקים.

<מרדכי וינטר: אילו היינו משרד הביטחון – הרי אנחנו עוסקים כאן

<מרדכי וינטר: בהצלת חיים – אז למשרד הביטחון נתנו את כיפת ברזל.

<מרדכי וינטר: אף אחד לא שאל כמה מיליארדים השקיעו שם וכמה טעויות הם עשו, ואנחנו יודעים שהם גם פספסו.

<מרדכי וינטר: כמו שאתם כאן תוקפים אותנו, גם שם היו פספוסים ובני אדם שילמו את המחיר, אבל הם קדושים.

<מרדכי וינטר: אנחנו כל הזמן מותקפים כך ואחרת.

<יצחק קדמן: יושב לידך איש צבא בכיר וותיק והוא יכול להגיד לך איזה תחקירים עושים על צה"ל.

אורלי לוי אבקסיס: על כמעט ונפגע.

<יצחק קדמן: על כמעט תאונה.

<מרדכי וינטר: אבל העובדה היא שהם מקבלים אמצעים ואנחנו לא.

<יוסי סילמן: שם המשפט האומר שמי שלא עושה לא טועה, הוא תקף.

<יוסי סילמן: כאן כנראה לא.

אורלי לוי אבקסיס: כאן מי שלא עושה, טועה.

<יוסי סילמן: שם יודעים שמי שעושה, הוא גם טועה.

אורלי לוי אבקסיס: מי שלא עושה, טועה.

<יוסי סילמן: שם מקבלים את ההנחה שתמיד כשאתה עושה, אתה גם טועה.

<מרדכי וינטר: אני רוצה להזכיר לך ששבוע או שבועיים אחרי המקרה של פיזם, יצחק הרצוג מינה את הוועדה.

<מרדכי וינטר: זאת אומרת, לא מישהו אחר, לא משרד אחר, לא היה צריך שקדמן יעשה רעש גדול אלא יצחק הרצוג ביוזמתו מינה את הוועדה.

<מרדכי וינטר: הוועדה, נכון, כמו שאמרת, חלפו ארבע שנים אבל אני אומר לך ששנתיים לפחות דנו בנושא של החוק.

<מרדכי וינטר: אני ישבתי בישיבה שהשתתפו בה אולי ארבעים משפטנים וחצי או תשעים אחוזים דיברו על חופש הפרט וזכויות הפרט ולא נתנו לנו לזוז.

<מרדכי וינטר: זאת אומרת, זה לא מקרי.

<מרדכי וינטר: החוק הזה, יש בו הרבה מאוד שאלות אתיות מצפוניות ולכן לקח המון זמן כי חופש הפרט הוא דבר מאוד חשוב להרבה מאוד גורמים.

<מרדכי וינטר: אני ישבתי בעיניים כלות והתעצבנתי אבל לא עזר לי כלום.

<מרדכי וינטר: עוד ועוד ועוד ועוד, ובסופו של דבר הגענו להצעה הנוכחית שיכול להיות שגם היא לא מושלמת, אבל היא בוודאי מאפשרת לעשות מה שאמרת.

<מרדכי וינטר: כל התכנית הזאת בעצם מיועדת כדי לממש את הדברים האלה שבהצעת החוק, אבל כאן יש ויכוחים וצריך להגיד את זה.

<מרדכי וינטר: אנשי הכספים אומרים מה פתאום צריך כסף למסירת מידע?

<מרדכי וינטר: כולם מנסים להתעלם מהעובדה שמסירת מידע, אז צריך לעשות משהו עם המידע הזה.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

<מרדכי וינטר: כמו שלא היה מספיק חוק חסרי ישע לדווח, אלא צריך לעשות - לפתח שירותים, לטפל בכל אותם ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: אז צדקתי בהבחנה הראשונית שלי.

<מרדכי וינטר: לא.

<מרדכי וינטר: רגע.

<מרדכי וינטר: סליחה, מה שאמרת בטלוויזיה, לא עלה בכלל על דל שפתינו.

אורלי לוי אבקסיס: על דל מחשבתכם?

<מרדכי וינטר: לא.

אורלי לוי אבקסיס: לא שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: של אנשי הכספים.

<מרדכי וינטר: כן.

<מרדכי וינטר: אני מדבר על החוק עצמו, מה יהיה וכולי.

<מרדכי וינטר: לכן יש כאן ויכוח והוויכוחים האלה הם לא נגמרים והם בעצם תופסים כמעט בכל תהליכים של פיתוח תכניות.

<מרדכי וינטר: גם מרכזי הגנה, אני לא יכול לפרט כאן, אבל חלק מהסיבה שהם לא קמו עד היום, בגלל הוויכוחים על הרקע הזה שלא באו לכאן.

<מרדכי וינטר: כאשר איצקוביץ אמר מה שהוא אמר, זה נכון, אבל לנו היה ויכוח על מה שאישרו לנו ועל מה שלא אישרו לנו.

<מרדכי וינטר: גם עכשיו את רואה שיש ויכוחים.

אורלי לוי אבקסיס: והבשורה?

<מרדכי וינטר: אני חושב שמה שעשית לאורך שמונת החודשים האחרונים, בהחלט הועיל.

<מרדכי וינטר: אני חושב שבמידה רבה, לדעתי, החוק הזה והתכנית הזאת בצורה כזאת או אחרת יהיו לה השלכות בדיוק כמו שיש לחוק חסרי ישע אבל זה דבר שלוקח זמן כי גודל החשיבות של העניין, כגודל הקושי בעניין.

<מרדכי וינטר: שמעת שהמנכ"ל מוכן ללכת ל-25 ישובים וכך אנחנו הולכים בדרך הנכונה.

<מרדכי וינטר: השאלה איך את מתחברת אתנו ואיך אנחנו מתחברים.

<קריאה: מה עם החוק?

<מרדכי וינטר: אמרנו שאנחנו לא מתנגדים לחוק.

<מרדכי וינטר: לא מתנגדים עקרונית לחוק.

<מרדכי וינטר: השאלה איך יהיה החיבור.

<מרדכי וינטר: תן לי כיפת ברזל ואני עושה לך את החוק מחר.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא איך אנחנו מקיימים את הפיילוט בלי החוק.

<מרדכי וינטר: אחד הרעיונות הוא לחוקק את החוק בצורה של הוראת שעה.

<מרדכי וינטר: יש שלא מעט חוקים שנעשו בצורת הוראת שעה.

<מרדכי וינטר: למשל, חוק הסיעוד ועוד כל מיני חוקים, דבר שמאפשר בחלקים מסוימים של המדינה לבצע.

<מרדכי וינטר: יש ויכוח ולכן המנכ"ל לא יכול היה לומר.

אורלי לוי אבקסיס: יהיה ממשק במקומות הללו?

<מרדכי וינטר: כן.

אורלי לוי אבקסיס: אפשר ליצור את הממשק נקודתית?

<מרדכי וינטר: הוויכוח העיקרי, הפער העיקרי הוא משרד הבריאות.

<מרדכי וינטר: מנכ"ל משרד הבריאות הבטיח לנו שהוא ילך אתנו.

אורלי לוי אבקסיס: אם ילד מגיע לבית החולים בעיר אחרת ואתם בפיילוט קיימים רק בעיר מסוימת, מי יעביר את המידע?

<מרדכי וינטר: אני מסכים אתך שיש בעיה.

<מרדכי וינטר: מכיוון שכל הגורמים שיושבים כאן סביב השולחן רוצים לבצע גם את התכנית ומאמינים בחשיבות החוק, תנסי את יחד עם ההנהלה של המשרד שלנו למצוא את הפתרון האלגנטי שיפתור את הבעיה.

<מרדכי וינטר: הרי חצי דרך כבר יש לך.

<מרדכי וינטר: בנוסף ל-25 ישובים, בואו נחשוב אם אפשר הוראת שעה או אי אפשר.

<מרדכי וינטר: לכך יש את חכמי המשפט גם שלכם וגם שלנו.

יעקב מרגי: אם גמר הפיילוט זה יהפוך לחוק.

<מרדכי וינטר: כנראה שכן.

<מרדכי וינטר: אני לא משפטן.

<יוסי סילמן: עם התיקונים הרלוונטיים.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע וכולם יודעים שבאיזשהו אופן בעצם הממשלה מגישה חוקים שעוברים.

אורלי לוי אבקסיס: החוקים האלה הם חוקים שלא חבר כנסת יחיד מגיש אותם, מה גם שאתם פטורים מחובת הנחה ואתם פטורים מקריאה טרומית.

אורלי לוי אבקסיס: אתם ישר עוברים את המסלול המקוצר.

אורלי לוי אבקסיס: אתה לא צריך אותי.

אורלי לוי אבקסיס: זה רק כדי למשוך זמן.

אורלי לוי אבקסיס: לי יש תחושה שכשאומרים לי להרים את הכפפה, זה כאילו למשוך זמן.

<מרדכי וינטר: תהיי יחד אתנו.

אורלי לוי אבקסיס: אני יחד אתכם.

אורלי לוי אבקסיס: למען הסר ספק, אני רוצה להבהיר משהו.

אורלי לוי אבקסיס: כל מה שנעשה בוועדה הזאת ובוועדת העבודה והרווחה בנוגע למשרד הרווחה, זה כדי לשמש זרוע שלכם, להציף את הבעיות ולגרום לכך שהמשרדים השונים ייתנו פתרונות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים לסכם את הדיון.

אורלי לוי אבקסיס: קצת קשה לי עם הסיכום הזה כי אני לא באמת יודעת מה יוצא מתחת לידיים שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שהתמונה שנחשפה כאן בעצם משקפת את מה שכולנו יודעים – את חוסר התיאום בין המשרדים השונים, את חוסר התיאום בתוך המשרדים ובינם לבין עצמם, את אי היכולת לקיים החלטות ממשלה, את אי היכולת להעביר חוקים שבעצם הטיוטה שלהם נכתבה על ידי נציגים של כל המשרדים באותה ועדה משותפת.

אורלי לוי אבקסיס: לכן, העלאת הטענה שזה לא מתאים למשרד כזה או אחר, קצת תמוהה בעיני.

אורלי לוי אבקסיס: כל הנושא והוויכוח של הגנה על הפרטיות לעומת הגנה על הילדים, בעיני זה בכלל לא שיקול רלוונטי ותחושתי היא שזה לא רק בעיני.

אורלי לוי אבקסיס: צריך במערכת האיזונים להבין שהצלת חיים קודמת לכל.

אורלי לוי אבקסיס: ולא תעמוד על דם רעך, ואתה יכול להוציא לי כאן עוד אלף ואחד משפטים.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי תחושה שהמשרד לא ערוך לפיילוט.

<יוסי סילמן: תקראי את זה.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו העברתם לי את זה, מסקנות מסוימות שאני אשמח לקרוא אותן.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי תחושה נוספת, שבאיזשהו אופן יהיה קשה מאוד לממש את הפיילוט ולהציג דרכו תמונת מצב אמיתית כאשר לא עובר החוק.

אורלי לוי אבקסיס: איך להפוך את החוק לנקודתי כאשר יש זרועות מסוימות נוספות שנמצאות במקום גיאוגרפי, רחוקות מישוב שיהיה כלול בפיילוט.

אורלי לוי אבקסיס: אם אותו ילד למשל בעפולה, לקחו אותו ההורים – ובדרך כלל זה קורה לא מעט פעמים – לבית חולים שניידר לקבלת טיפול בשל היפגעות, אין העברת מידע אלא אם כן תיצרו כלי אחר.

<אורלי יעקובי: נכון.

<אורלי יעקובי: זה מה שקרה כאן עם רונית גור.

<אורלי יעקובי: הם היו בשני אזורים שונים.

אורלי לוי אבקסיס: שיתוף הפעולה הזה צריך ליצור את הכלים הללו.

אורלי לוי אבקסיס: אני קודם כל מברכת על ההחלטה שלך להרחיב את הרעיון של הפיילוט מעשרה ישובים ל-25 ישובים.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, היום גיליתי שזאת הייתה התכנית המקורית ואני שמחה על כך שאנחנו חוזרים לתכנית המקורית של הפיילוט.

אורלי לוי אבקסיס: מתי הפיילוט אמור להתחיל?

<יוסי סילמן: אנחנו צריכים חודשיים להתניע עד שנתחיל לראות תוצאות.

<יוסי סילמן: העלית כאן נושא שאני אשב עליו באופן דחוף כדי לראות איך זה הולך בהלימה עם החקיקה ואולי ללכת להוראת שעה לאזורים כדי להניע את הנושא.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבקש מהמשרדים הנוספים לתת לוועדה חוות דעת גם לגבי הוראת שעה.

אורלי לוי אבקסיס: תמוה בעיני למה לא העליתם את זה עת ישבתם כל המשרדים יחד, עת הועלתה הבעייתיות של הגנת הפרטיות.

<מרדכי וינטר: עד שהחליטו, היה ויכוח.

אורלי לוי אבקסיס: כשהחליטו זה לא זז.

אורלי לוי אבקסיס: זה היה אמור לפתור את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אני באמת הייתי רוצה לראות גם את חוות הדעת שלהם לגבי הוראת שעה.

אורלי לוי אבקסיס: אני כן הייתי מבקשת – והעוזר שלי יקבע לי מפגש – להיפגש עם שרת המשפטים.

אורלי לוי אבקסיס: הנושאים האלו רגישים לה.

אורלי לוי אבקסיס: כבר היה לי דין ודברים אתה ואני יכולה להאמין שיש עם מי לדבר בתחום הזה, יש גם אוזן קשבת והאיזונים האלו הם איזונים.

<מרדכי וינטר: גם יעקב נאמן היה מאוד מעורב בזה.

אורלי לוי אבקסיס: אם כן, מגיעה גם לו תודה.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו יש לנו שרת משפטים חדשה ובוא נראה איך אנחנו פותרים את זה ביחד.

אורלי לוי אבקסיס: כמה זמן ייקח לכם להיערך?

<יוסי סילמן: מבחינה משפטית?

אורלי לוי אבקסיס: מבחינת ארגון הכלים, איך ליישם את זה, ההבנה של איך הדברים קורים.

<יוסי סילמן: חודש, זה סביר.

אורלי לוי אבקסיס: בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: חודש.

אורלי לוי אבקסיס: אני אבקש מכם להגיע לוועדה גם עם הכלים וגם עם הקריטריונים על פיהם נבחרים.

אורלי לוי אבקסיס: אני בטוחה שתשבו עם אנשי המקצוע, ביניכם לבין עצמכם ואתם עם המשרדים השונים לגבי שיתוף המידע.

<יוסי סילמן: יש כאן בן אדם שממונה.

<יוסי סילמן: הנה הוא.

<יוסי סילמן: תצביע, פבלו.

<יוסי סילמן: הוא מרכז והוא הכין את כל החומר.

אורלי לוי אבקסיס: נהדר.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת בעוד חודש היכן זה עומד, איך בוחרים ואיך אתם יכולים לקיים את הפיילוט בלי החוק.

אורלי לוי אבקסיס: בעייתי?

<יוסי סילמן: בסדר.

<יוסי סילמן: בעוד חודש תהיה לנו תשובה לגבי החקיקה המלווה.

<יוסי סילמן: נצטרך לתת כאן פתרון מלא.

אורלי לוי אבקסיס: בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: בעוד חודש ניפגש כאן לגבי החקיקה המלווה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: הישיבה נעולה.