ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 28, 2013-10-28 11:30

יואל רזבוזוב: צהרים טובים לכולם.

יואל רזבוזוב: אני שמח לפתוח את ישיבת הוועדה היום לאור הבשורה המעודדת העולה משנתון "ילדים עולים בישראל 2013" כי נמשכת ירידה בשיעורי הפשיעה של נוער עולה וכן צומצם הפער בעוני בין ילדים עולים לוותיקים.

יואל רזבוזוב: זה באמת מעודד אך עדיין מצבם של ילדים עולים וילדי עולים קשה יותר מזה של ילדי הוותיקים בתחומים רבים ועלינו למצוא דרכים להדביק את הפער ולשפר את מצבם, שעדיין אין מה להתפאר בו.

יואל רזבוזוב: אנחנו מארחים כאן את מנכ"ל משרד העלייה והקליטה, עודד פורר, ואת מנכ"ל המועצה לשלום הילד, ד"ר יצחק קדמן.

יואל רזבוזוב: לדעתי הבסיס לשינוי הנתונים המדאיגים האלה נמצא בין היתר בבתי הספר, אך ישנן גם לילדי העולים בעיות נוספות.

יואל רזבוזוב: הבעיה העיקרית שאני רואה כאן לפי הנתונים שקיבלתי, ואנחנו בהמשך נצפה בדוח, היא אחוזי העולים הנושרים מבתי ספר, שגבוהים בהרבה מילידי הארץ, וזה נתון – אנחנו מבינים, ברגע שהם נושרים, מה הם ממשיכים לעשות.

יואל רזבוזוב: חלקם של התלמידים עולים בחינוך המיוחד גדול מחלקם של כלל התלמידים העולים בחינוך היהודי.

יואל רזבוזוב: נתון זה גם מעורר דאגה האם קיים ניתוב יתר של תלמידים עולים למערכת החינוך המיוחד, אבקש לבדוק זאת.

יואל רזבוזוב: וכמובן שיעור הפשיעה, ישנה ירידה אך עדיין השיעור גבוה משיעורים של הקטינים בארץ.

יואל רזבוזוב: אנחנו נשמע עכשיו לפני הצגת הדוח – הצטרף אלינו חבר הכנסת דב ליפמן – את האנשים הנכבדים שאמרתי.

יואל רזבוזוב: אני רוצה לתת דוגמה אישית שאני יודע שקיימת בעיה של ניתוב ילדים למערכת החינוך המיוחד או ההקבצות הנמוכות.

יואל רזבוזוב: במקרה סיפור אישי, אימא שלי מורה למתמטיקה, שיעור פרטי, הגיעו אליה שני אחים, הקבצה ג' עם ציון נכשל, אחרי שיעור אחד היא אמרה: החבר'ה גאונים, הם פשוט לא יודעים את המושגים בעברית.

יואל רזבוזוב: בכיתה ח' הם הגיעו אליה, בכיתה ט' הם סיימו בגרות 5 יחידות בציון 100 – בגרות של כיתה י"ב הם עשו בכיתה ט' – בכיתה י"ב הם עשו תואר ראשון בטכניון והיום הם הנפיקו איזושהי מערכת מאוד משוכללת, הם חבר'ה מאוד מאוד רציניים.

יואל רזבוזוב: זאת דוגמה לכך שלקחו וניתבו, לא דיברו עם ההורים, ההורים לא ידעו את השפה, הם התקשו.

יואל רזבוזוב: אנחנו מכירים את המגמה הזאת, וזה שמנתבים אותם אל המערכות האלה זה גם לא מעודד אותם אחרי זה להמשיך בבתי ספר למרות שהם חושבים שיש להם פוטנציאל להצליח.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזאת דוגמה אחת, יש אינספור דוגמאות כאלה ועם זה אנחנו צריכים לדעת להתמודד ולטפל בזה.

יואל רזבוזוב: עכשיו אני אתן את רשות הדיבור למנכ"ל משרד הקליטה, עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: בוקר טוב לכולם.

עודד פורר: אני רוצה, אל"ף, לברך גם את המועצה לשלום הילד וגם את מנהלת אגף הרווחה במשרד העלייה והקליטה, שרה כהן, על השנתון הזה שמושק בפעם השישית.

יואל רזבוזוב: חשוב מאוד.

עודד פורר: המטרה שלו היא באמת להוות כלי עזר וכלי עבודה עבורנו ועבור כל הגופים שעוסקים הן בקליטת עליה והן בטיפול כמובן בילדים.

עודד פורר: ככלי כזה צריך להסתכל על הנתונים שלו, גם החיוביים וגם השליליים, כנתונים שהם נתוני עבודה שיכולים או לתקף לנו פעולות שאנחנו עושים במקומות ומצליחים בהם, או להגיד לנו: תשמעו, מה שאתם עושים בנקודות מסוימות אחרות, אתם צריכים לקחת בחשבון שזה לא מועיל, או לא מועיל מספיק, או לא מועיל בכלל, או אפילו מזיק לפעמים.

עודד פורר: למרות שאני באמת חושב שכל פעולה יש לה איזשהו יתרון אבל צריך בסוף לדעת לחלק את המשאבים נכון ולנצל אותם כדי שנוכל להשיג את מקסימום ההישגים בהיבט הזה.

עודד פורר: צריך לזכור שאוכלוסייה של עולים בכלל וילדים עולים בפרט היא אוכלוסייה שבאופן טבעי מגיעה עם נקודת התחלה פחות טובה מהאוכלוסייה הוותיקה.

עודד פורר: יש קשיי שפה, יש קשיי תרבות, יש קשיי התאקלמות.

עודד פורר: בחלק מהמשפחות רואים את הקשיים האלה בתוך הבית, לעיתים ההורים לא מדברים עברית, הילדים מדברים עברית ולא מדברים את שפת ההורים.

עודד פורר: כל הבעיות האלה הן מכלול הבעיות, או אפילו הייתי אומר על קצה המזלג, הבעיות שהמשרד שלנו מתמודד אתן כמו כל מדינת ישראל כמדינה קולטת עלייה.

עודד פורר: חשוב גם לציין, מדינת ישראל היא מדינה ש-40% מאזרחיה הם עולים, השאר כנראה שהם בני עולים או בני בני עולים.

עודד פורר: אז בתוך המכלול הזה אני חושב שאנחנו יכולים להראות וללמוד גם על הישגים יפים מאוד.

עודד פורר: הכותרת שאולי ראינו ואהבנו מתוך השנתון הזה ומתוך המחקר הזה זו באמת הירידה המשמעותית בשיעורי הפשיעה של נוער עולה והצמצום בתחולת העוני בין ילדים עולים לוותיקים.

עודד פורר: זה לא סוד שבחברה הישראלית ישנה תופעה היום של בני נוער שאנחנו מוצאים אותם מסתובבים בכל מיני מקומות שלא היינו רוצים לראות אותם שם.

עודד פורר: ההתדרדרות הזו היא התדרדרות שלעיתים מובילה לפשע.

עודד פורר: ואנחנו פה, בנושא הזה, מנסים להתערב איפה שאנחנו יכולים, איפה שאנחנו יודעים שיש הרבה בני נוער עולים, עם התוכניות שלנו כדי לחבר אותם לקהילה וכדי להחזיר אותם למסלול הנכון.

עודד פורר: אני יכול להגיד, ואני אתן בכותרות לפחות את הנתונים שחשוב לראות אותם מתוך הדוח, אז באמת הירידה המשמעותית בשיעורי הפשיעה של נוער עולה, ילידי חו"ל, מ-2,881 שהיו בשנת 2004 ל-1,195 בשנת 2011.

עודד פורר: זו ירידה מאוד מאוד משמעותית.

עודד פורר: אם אנחנו מסתכלים על אחוזים זו ירידה של 120.9% מכלל הקטינים החשודים שהיו עולים ל-9.6%.

עודד פורר: בשנת 2011 1.7% מבני הנוער העולים היו חשודים בפלילים, אגב זה נתון שחשוב לציין, זה אומר ש-98% לא, 98% נמצאים בסקלה החיובית, אבל עדיין היה לנו 1.7%, לעומת 4.2% קטינים עולים עוברי חוק בשנת 2005.

עודד פורר: גם כאן יש ירידה בשיעורי הפשיעה של נוער עולה.

עודד פורר: ירידה דומה בשיעורי התיקים הפליליים, גם משמעותית, מ-26.3% בשנת 2003 ל-13.8% בשנת 2011.

עודד פורר: חשוב לציין ש-76,000 ילדים עולים שחיים בישראל הגיעו לפה מ-80 מדינות שונות.

עודד פורר: צריך להבין את מנעד הבעיות שאנחנו מתמודדים אתן, הן ברמת התרבות והן ברמת השפה, שעליהם אנחנו מנסים למצוא ולגשר על הפערים.

יואל רזבוזוב: 80 מדינות?

עודד פורר: 80 מדינות שונות, אמנם רובם הם ילידי ברית המועצות לשעבר, 41.5% מהם, ו-19% הם ילידי אתיופיה, אבל עדיין אנחנו מדברים על 40% נוספים מילדי העולים שהגיעו ממגוון רחב של מדינות ותרבויות.

עודד פורר: זה בהחלט אתגר לא פשוט למדינת ישראל.

עודד פורר: אני חייב להגיד שמדינת ישראל מתמודדת עם האתגר הזה, יכולה להתמודד אתו יותר טוב, אנחנו מנסים כל הזמן וכל העת להוסיף ולשפר, אבל אלה הנתונים, נקרא להם הדמוגרפיים.

עודד פורר: נתון נוסף שחשוב לציין אותו הוא הירידה בשיעורי העוני של ילדי עולים.

עודד פורר: אם אנחנו מסתכלים על 2011 אז ירדנו ל-26.1% מילדי העולים שהוגדרו כילדים עניים, לעומת 35.6% בדורות הקדומים.

עודד פורר: אנחנו רואים מצד אחד ירידה ושיפור, מצד שני אני לא יכול להגיד לכם שזה היעד, שאנחנו עכשיו יכולים להגיד: הגענו ליעד, הכול בסדר, אין לנו מה לעשות יותר.

עודד פורר: השאיפה שלנו צריכה להיות באמת מיטבית והיא צריכה להגיע לכל ילד ולהגיע למצב שאנחנו רואים את המספרים האלה עומדים על אפס.

עודד פורר: אני לא חושב שילדים עולים צריכים למצוא את עצמם מתדרדרים לפשע מצד אחד או סובלים מעוני מהצד השני, אבל בהחלט, כשאנחנו מסתכלים על הנתונים ואנחנו רואים את הגרף שהוא גרף של שיפור, זה נתון מעודד.

עודד פורר: בהמשך תציג כאן שרה את התוכניות השונות שאנחנו מפעילים גם בתחום הזה כדי להתגבר על הפערים, אבל אני חושב שבתוך מכלול הנתונים, שבתוכם גם יש נתונים שהם נתונים פחות מחמיאים, אני חייב לומר – אנחנו מדברים על עלייה בשיעורי הנשירה, אנחנו מדברים על עלייה של ילדים עולים שנמצאים בסיכון ישיר יותר גבוה ושמופנים למחלקות שירותים חברתיים ברשויות המקומיות.

עודד פורר: עדיין אנחנו צריכים באמת למצוא – ואנחנו גם פתוחים לכל רעיון אגב, מגיעים מפעם לפעם עמותות במגזר השלישי, אני חייב לציין שבתחום הזה המגזר השלישי הוא פעיל, בא, מציג את הרעיונות, בוחנים אותם וחלקם הופכים להיות פרויקטים שבהמשך גם מועברים הלאה ומועתקים על ידי משרדים שמטפלים לא רק בילדי עולים אלא בילדים בכלל.

עודד פורר: אז אני, אל"ף, רוצה לברך, אני רוצה לברך אותך גם על קיום הישיבה הזו, הנושא הוא חשוב.

עודד פורר: זו הסיבה שבאתי לפה כדי להיות לפחות בחלק הראשון, כדי להבהיר את החשיבות שמשרד העלייה והקליטה רואה, גם בבדיקה שמבוצעת מעת לעת למה שאנחנו עושים וגם ברצון שלנו להפוך את ילדי העולים להיות עם נתונים זהים לסטטיסטיקה של ילדי ישראל, שאני אשמח גם לראות אותה משתפרת בהיבטים האלה.

עודד פורר: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה, מנכ"ל משרד הקליטה, עודד.

יואל רזבוזוב: קודם כל אני אוהב את הגישה, שאתה לא רק מתפאר בהישגים, ויש הישגים, וזה באמת נחמד לראות, אבל אתה גם מודע לבעיות ואתה רואה שהבעיות קיימות ושצריך לטפל בהן.

יואל רזבוזוב: אתם לא מתנערים אלא רואים את הכיוון אז באמת אנחנו גם רוצים להודות לכם על זה.

יואל רזבוזוב: אנחנו נראה בהמשך את הנתונים, יהיו לנו שאלות, אני בטוח לא מעט, ואז נדע איך אנחנו ממשיכים הלאה.

יואל רזבוזוב: ד"ר יצחק קדמן, בבקשה, מנכ"ל המועצה לשלום הילד.

<יצחק קדמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

<יצחק קדמן: אני מודה גם למנכ"ל על הפתיחה שלו.

<יצחק קדמן: אני רוצה לומר רק כמה דברים קצרים מאוד וניתן לאלה שערכו את השנתון להציג את הנתונים, זה הדבר הכי חשוב.

<יצחק קדמן: קודם כל אני רוצה לשבח את משרד הקליטה, אני חושב שהמשרד מפגין אומץ בזה שהוא בצורה מכוונת יחד אתנו אוסף את הנתונים וחושף אותם.

<יצחק קדמן: יש פסוק בקהלת שאומר: "יוסיף דעת יוסיף מכאוב" ולכן יש אנשים שלא רוצים לדעת, אם לא יודעים לא כואב.

<יצחק קדמן: זאת גישה לא נכונה, הגישה הנכונה היא הגישה שמשרד הקליטה הולך בה, הוא אומר: בואו נלמד את הנתונים, בואו נחשוף אותם, בואו נלמד גם את הדברים הכואבים, ויש דברים כואבים, ככלי עבודה.

<יצחק קדמן: יותר מדי אנחנו נתקלים כשאנחנו רואים דרך טיפול בילדים, לאו דווקא עולים, שעובדים לפי מיתוסים, שעובדים לפי בערך, שעובדים לפי הנחות שאף אחד לא בדק אותן ומעט מדי עובדים לפי נתונים שיכולים להדריך אותנו.

<יצחק קדמן: אגב, הנתונים לא חד שנתיים, והמנכ"ל צודק, אנחנו מפרסמים את זה בפעם השישית, אחת לשנתיים מוציאים את השנתון הזה, מפני שזה עוזר לנו לראות דברים גם על רצף של זמן והדברים הם חשובים מאוד.

<יצחק קדמן: אני רוצה לומר עוד מילה לגבי ילדי עולים וילדים עולים.

<יצחק קדמן: שלא יהיה ספק, ילדים עולים הם נכס למדינת ישראל, אבל צריך גם לזכור שהם לא צמח בר.

<יצחק קדמן: הם לא יכולים לצמוח לבד, בלי שאנחנו נטפח את הנכס הזה.

<יצחק קדמן: ופה יש תפקיד לא רק למשרד הקליטה, משרד הקליטה אמנם מנווט את האור ואת הזרקור על ילדי עולים, אבל איך אמרה הילרי קלינטון?

<יצחק קדמן: It takes a whole village to raise a child" ".

<יצחק קדמן: אתה לא יכול רק משפחה אחת שתגדל את הילד, אתה צריך כפר שלם.

<יצחק קדמן: אני אומר את זה מפני שחלק מהדברים נתונים למשרדי ממשלה אחרים.

<יצחק קדמן: אם משרד החינוך לא יעשה את כל המאמץ לקדם את ילדי העולים ולתת להם העדפה מתקנת כי קשה לילדים עולים, הם מתחילים בנקודת התחלה לא פשוטה.

<יצחק קדמן: אני אף פעם לא הייתי ילד עולה אבל כשגרתי במשך תקופה מסוימת בארצות הברית זה היה פשוט דבר נפלא בעיני לראות ולהבין את הקושי של ילדי עולים.

<יצחק קדמן: אתה הולך לכספומט, מה שעשית כל החיים שלך באופן אוטומטי פתאום לוקח לך זמן כי השפה זרה, כי זה מתנהל אחרת וכדו'.

<יצחק קדמן: ולכן הילדים העולים מתחילים מנקודה יותר נמוכה.

<יצחק קדמן: אם אתה רוצה, אדוני בא מתחום הספורט, אתה לא יכול לתת למישהו להתחיל מרוץ ל-100 מטר, ל-400 מטר או למרתון כשהוא מתחיל אחרי כולם, אתה צריך להביא אותו לנקודת זינוק שממנה הוא יכול להתקדם קדימה.

יואל רזבוזוב: נקודה שווה.

<יצחק קדמן: כפי שאמרתי, זה משרד החינוך, זה משרד הרווחה, זה משרד הבריאות, זה משרדים רבים אחרים שצריכים לקחת חלק בעניין הזה ולצערי לא תמיד נעשה המאמץ הזה במשרדים האחרים שאני מדבר עליהם.

<יצחק קדמן: כי אם נאמר פה, ואנחנו חשופים לעניין הזה שוב ושוב, שיש הפניית יתר לחינוך המיוחד של ילדי עולים, מישהו צריך לבדוק את זה.

<יצחק קדמן: זה לא כי הם יותר מטומטמים, זה לא כי הם יותר פגועים, אבל הרבה פעמים במצב שבו יש 40 ילדים בכיתה ולמורה אין זמן להתייחס לכל אחד בנפרד ובאופן פרטני, כשרואים ילד שלא משתתף קבוע בשיעור כי קשה לו להתבטא אז אומרים: טוב, הילד בהקבצה נמוכה, כמו שאתה סיפרת.

<יצחק קדמן: ומכאן הרבה פעמים פתוחה הדרך לכוון אותו למקום שהוא לא צריך להיות בו.

<יצחק קדמן: כך גם במשרדים אחרים.

<יצחק קדמן: אחד הדברים שאנחנו לא התמודדנו אתם מספיק זה היעדר אנשי מקצוע.

<יצחק קדמן: אני מדבר על עבודה סוציאלית ועל מקצועות טיפוליים אחרים, פסיכולוגיים ועוד, שהם דוברי השפות השונות שמהן העולים באים.

<יצחק קדמן: הרבה פעמים יש נתק שמקורו גם בשפה, גם בתרבות, שמביא לדברים שהם לא חיוביים ביחס שהמדינה נותנת כשירות ושהוא לא ניתן בשפה ובהבנת התרבות השונה מצד איש המקצוע.

<יצחק קדמן: זה דבר שאני מפנה אותו כלפי אנשי המקצוע, כלפי הוותיקים, כלפי אלה שמופקדים על הטיפול בנושא.

<יצחק קדמן: אני אסיים ואומר, בלי להיכנס לפרטים של הנתונים, ואני שוב מסכים עם מה שהמנכ"ל אמר ומה שאתה אמרת, השנתון הזה, כמו השנתון הכללי שאנחנו מוציאים על כלל הילדים בישראל, נותן תמונת מצב.

<יצחק קדמן: תמונת מצב, מטבע הדברים, יש בה גם אורות וגם צללים.

<יצחק קדמן: אנחנו צריכים להסתכל גם על זה וגם על זה.

<יצחק קדמן: להסתכל על האורות וללמוד מהצלחות, להגיד: פה הצלחנו, סימן שאפשר להצליח, להסתכל אבל גם על הצללים.

<יצחק קדמן: יש לא מעט דברים בנתון הזה שהם דברים מדאיגים שמצריכים שיפור.

<יצחק קדמן: זה לא בשמים, זה בידנו.

<יצחק קדמן: אנחנו יכולים לעשות את הכול כדי שתמונת המצב הזאת תהיה טובה יותר בעוד שנה ובעוד שנתיים.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לך.

יואל רזבוזוב: אנחנו מסכימים לכל הדברים שאמרת ואני חושב שאני כבר פועל בנושא של האנשים שנותנים תמיכה, שהיא תהיה בשפה הנכונה וכמובן שיבינו את התרבות.

יואל רזבוזוב: אני כבר אוסף נתונים ואנחנו מתכוונים לקיים דיון על זה.

יואל רזבוזוב: גם אחרי שאנחנו נשמע את נציגי משרד החינוך, באמת זה עובד במשרד החינוך, אם אנחנו רואים שהנתונים לא יספקו אז אנחנו נצטרך גם לקיים דיון נוסף אך ורק בנושא הזה.

יואל רזבוזוב: חשוב מאוד כי באמת ילדים הולכים לאיבוד ואנחנו לא רוצים לאבד אותם.

עודד פורר: אני רק רוצה להגיד עוד דבר אחד שגם אותו חשוב לזכור כי אנחנו נעסוק פה בדיון הזה במגמות ובנתונים.

עודד פורר: כל הזמן אנחנו בודקים את הבעיות, בסוף, ופתח בזה יצחק ואמר, וזה נכון, הילדים העולים האלה הם נכס אסטרטגי של מדינת ישראל.

עודד פורר: הם מגיעים, הם מצליחים להתגבר על הקשיים, ואנחנו מדברים באחוזים ניכרים, רובם המוחלט אפשר לומר מצליח להתגבר על הקשיים, נקלט היטב, והופך להיות מוביל בחברה הישראלית, שכפי שציינתי היא חברה של עולים ושקולטת עלייה, ובסופו של דבר מתוך הקשיים האלה הילדים האלה מצליחים ליצור לעצמם אישיות פעמים חזקה יותר מילדים שאולי היה להם יותר קל בדרך.

עודד פורר: הקושי הוא לכולם, הוא גם לילדים שאנחנו רואים בסטטיסטיקה וגם לאלה שלא רואים בסטטיסטיקה, שאנחנו לא רואים בסטטיסטיקה אבל הם מתמודדים בבית הספר עם אותן בעיות של שפה, של הבנה, ומוצאים אות עצמם עובדים יותר קשה כדי להצליח יותר.

עודד פורר: בסוף הדרך, בבגרותם, זה משרת אותם.

עודד פורר: לכן אני אומר, צריך להסתכל על הנתונים האלה מצד אחד נכוחה כמו שאמרנו וללמוד מהם איך אנחנו יכולים לעזור יותר, מצד שני תמיד לזכור ולא לתייג את הילדים העולים כאיזושהי בעיה, להפך, הם לא בעיה, הם נכס, הם יתרון וככאלה צריך להסתכל על כולם.

יואל רזבוזוב: נכון מאוד.

יואל רזבוזוב: בתחילת המושב קיבלנו נתונים ממשרד הקליטה מה באמת העלייה תרמה.

יואל רזבוזוב: חשוב להבין, גם אותם ילדי העולים, אני מסכים כאן עם מנכ"ל המשרד, אלה שעוברים את כל הקשיים, אבל בסוף הבודדים, אלה שמצליחים, הם באמת הופכים להיות מוצלחים ביותר.

יואל רזבוזוב: יש גם הרבה שנופלים בדרך, אבל אלה שבאמת הצליחו – אם אנחנו ניתן את הדחיפה הקטנה הזאת לאותם אלה שחסר להם קצת בשביל להגיע אז הם באמת יהיו מהאזרחים הטובים ביותר והתורמים ביותר בגלל מה שהם עברו.

יואל רזבוזוב: עכשיו אנחנו נשמע את הדוח ואחרי זה כבר נשאל שאלות.

<שרה כהן: צהרים טובים לכולם.

<שרה כהן: חניתה ואני נציג את השנתון במשותף, לי ולחניתה יש היסטוריה שהיא היסטוריה ארוכה, גם בעבודה על השנתון עצמו וגם בלימודים לתואר שני בעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית אז אנחנו גם חברות ללימודים וגם חברות לעבודה.

<שרה כהן: מה שאנחנו בעצם נציג זה את המגמות העיקריות שעולות, או את הנתונים המרכזיים שעולים מתוך השנתון.

<שרה כהן: השנתון עצמו, כשם שצוין, הופק לראשונה בשנת 2004 מתוך תהליך משותף שאנחנו עשינו עם המועצה לשלום הילד ומתוך הבנה באותה עת שאין איזשהו מסד נתונים או איזשהו baseline שיכול בעצם להיות כלי שהוא כלי לתכנון מדיניות מצד אחד וגם כלי שמאפשר תהליכי עבודה ברמת השטח שהוא משותף לכולם.

<שרה כהן: נתונים שונים שהיו קיימים ולא יצרו איזושהי ראיה שהיא ראיה מסנכרנת כוללת גרמה לנו לצאת לדרך ולהתחיל ולשאוב את המידע ואת הנתונים.

<שרה כהן: השנתונים פורסמו אחד אחר השני: 2004, 2700, 2009, 2011 ועכשיו השנתון של 2013.

<שרה כהן: השנתון כולל מספר פרקים שאנחנו נציג בטעימה חלק מתוך הנתונים שכלולים בו, דרך הנושא של מאפיינים דמוגרפיים של אוכלוסיית הילדים העולים, המצב של המשפחות, משקי הבית ותנאי הגדילה של ילדים עולים, זרקור מיוחד על הנושא של ילדים עולים במערכת החינוך שיוצג על ידי חניתה, נתונים סביב הנושא של ילדים עולים בנושאי בריאות, כלכלה, מצוקה, ואנחנו ניתן בסוף המצגת איזושהי התייחסות לנושא של ילדים עולים עוברי חוק ומצבם היום.

<שרה כהן: השנתון הוא שנתון שמבחינתנו, כמו שציינתי, משרת גם את המשרדים ברמה של מטות וקובעי מדיניות לתכנון תהליכים, תהליכי מדיניות, תוך התבוננות כל העת על המגמות וההשתנות בצרכים כי האוכלוסייה של העולים היא לא אוכלוסייה שהיא מקשה אחת ואנחנו יכולים לראות לאורך השנים את השונות באוכלוסיות השונות.

<שרה כהן: אנחנו גם יותר ויותר נתנו את הדעת לצורך באיסוף וכריית מידע לנושא של ילדים שנולדו בארץ, שזה מידע שהוא לא תמיד נגיש אבל הוא מאוד משמעותי בניתוח של קליטת האוכלוסייה העולה במדינת ישראל.

<שרה כהן: הנתונים כוללים גם רזולוציה יישובית.

<שרה כהן: דהיינו, יישוב שרוצה לדעת מה תמונת המצב של הילדים העולים שחיים בגבולות היישוב פשוט יכול לעבור לאורך כל השנתון ולהוציא את כל הנתונים שמתייחסים לכל תחומי החיים של הילדים העולים ובעצם לקבל תמונה שהיא יישובית, שהיא תמונה מאוד משמעותית בתהליכי קבלת החלטות.

<שרה כהן: אני רוצה להגיד שברמה של הפרקטיקה היישומית, במסגרת התוכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון, נעשה מיפוי שהוא מיפוי של הילדים עצמם באמצעות כל נותני השירותים.

<שרה כהן: בהחלט הנתונים שכלולים בתוך השנתון הם נתונים שאמורים גם להאיר את העין כדי באמת לראות אם איסוף המידע, הזיהוי והמיפוי של הילדים הוא אכן הגיוני, ואם הוא למשל עומד באיזשהו סוג של התאמה גם להיקף הילדים העולים בתוך היישוב עצמו, כך שזה כלי שהוא גם יכול לשמש איזשהו סוג של כלי מתריע במידה ובאמת הנתונים שנאספים לא תמיד משקפים את תמונת המצב ביישוב.

<שרה כהן: מי הם הילדים העולים?

<שרה כהן: כשם שציינתי, השנתון כולל כמה שאפשר מידע לגבי ילדים שהם עולים שהם ילידי חו"ל, דהיינו, הוריהם עלו והם עלו יחד בדרך כלל עם הוריהם אבל הם עצמם ילידי חו"ל, וככל שניתן היה לאסוף מידע על ילדי עולים, שמדובר כאן על ילדים שנולדו בארץ להורים שעלו לארץ מ-1990 ואילך או ילידי חו"ל, שזו קבוצת ילדי עולים שכוללת בתוכה תמיד את קבוצת הילדים העולים.

<שרה כהן: אנחנו בסך הכול מתייחסים לכל האוכלוסייה כאוכלוסייה כוללת, אתם תכף תראו את זה.

<שרה כהן: פה אנחנו מתייחסים, לאורך שנים אתם תראו, משנת 1990 שזה גל העלייה הגדול מברית המועצות לשעבר, מה היה אחוז ילדי העולים מכלל ילדי ישראל.

<שרה כהן: שימו לב שבשנת 95' הם כבר מנו 155,800, שזה 8%.

<שרה כהן: בסוף שנת 2011 אנחנו מדברים על 236,335, זו העמודה בגוון הוורוד, שכוללת בתוכה גם את האוכלוסייה של הילדים שנולדו בארץ והאוכלוסייה של הילדים שנולדו בחו"ל.

<שרה כהן: שימו לב, 72,000 מתוכם הם ילדים עולים, ילידי חו"ל, והם 2.8% מכלל הילדים בישראל.

<שרה כהן: בסך הכול, האוכלוסייה של הילדים שנולדו בחו"ל והאוכלוסייה של הילדים שנולדו בישראל מהווים 236,335, שהם 9.2% מאוכלוסיית הילדים במדינת ישראל.

<שרה כהן: זוהי הפריסה שבה הילדים העולים מתגוררים.

<שרה כהן: בישובים שבהם הם מהווים למעלה מ-20% אוכלוסיית הילדים ביישוב, שימו לב, בדרום אנחנו מדברים על שדרות, אשדוד, בני עיש, בת ים, אריאל, נתניה, אור עקיבא, קריית ים, כרמיאל.

<שרה כהן: שימו לב שהקובייה הוורודה – זה לא כל כך ברור שם – אלה יישובים שבהם יש למעלה מ-25% מהילדים שמתגוררים ביישוב.

אורלי לוי אבקסיס: מה, כולם בפריפריה?

<יצחק קדמן: כן.

<יצחק קדמן: זו הערה מאוד חשובה כי - - -

אורלי לוי אבקסיס: אני בכוונה, לא אמרתי את זה סתם.

אורלי לוי אבקסיס: להחליש את המוחלשים.

<יצחק קדמן: הפיזור, כפי שראיתם, הוא לא אחיד ולא כל היישובים נושאים בעול קליטת העלייה בצורה שווה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל דרך אגב, בתקציבים שהמדינה נותנת לעידוד הערים שבהן קולטים את העלייה - - -

יואל רזבוזוב: "עיר קולטת עלייה" – רמת השרון, כן?

יואל רזבוזוב: משנת 50 ומשהו לא היה.

עודד פורר: זה משרד הפנים.

יואל רזבוזוב: עשינו דיון על זה ועדיין אין פתרונות, מה אני יכול להגיד?

יואל רזבוזוב: בושה וחרפה.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

יואל רזבוזוב: תקציבים שצריכים להגיע באמת לעולים לא מגיעים לשם.

אורלי לוי אבקסיס: והם באמת החמצן של עיירות הפיתוח האלה בפריפריה, שאז יכולים באמת להסב את התקציבים בדיוק לבעיות הללו.

<שרה כהן: אני חושבת שזאת המשמעות של ההצגה כל העת, גם לבוא ולהגיד: אוקיי, אם שכחנו את זה אז בואו ונראה את זה, שאלה הנתונים ושחשוב בעצם להסב את תשומת הלב כדי לא לשכוח את זה.

<שרה כהן: יש לנו כאן פילוח של האוכלוסייה של הילדים שנולדו בחו"ל לפי ארץ מוצא, זאת תמונת המצב בשנת 2012.

<שרה כהן: ברית המועצות לשעבר מהווה את החלק הארי מתוכם, 41.5%, לאחר מכן ילידי אתיופיה, 19%, ושימו לב שכשליש מהילדים העולים הם ילידי ארצות מערביות, זאת אומרת, ארצות הברית, קנדה, צרפת.

<שרה כהן: זה בהחלט נותן לנו תמונה שכרגע בעצם מסמנת לנו מי האוכלוסייה שהיא הפחות ותיקה כרגע מבין האוכלוסייה שנמצאת מבין הילדים העולים.

<שרה כהן: יש לנו כאן איזשהו מבט שהוא מבט משנת 1990 ועד עכשיו.

<שרה כהן: כשם שציינתי קודם, סך הכול האוכלוסייה מנתה, מבחינת הילדים שעלו במרוצת השנים והיו ילדים בעת העלייה, היוו 277,000 ילדים, שזה בממוצע כ-23,000 ילדים בשנה.

<שרה כהן: משנת 2005 אנחנו רואים את הנתונים: 6,079 ב-2005, בשנת 2011 5,128, שזה גידול ביחס לשנה החולפת.

<שרה כהן: ארץ המוצא של עולי 2011, שימו לב, ברית המועצות לשעבר 28.5%, אתיופיה 27.3% וצרפת, בריטניה, ארצות הברית וקנדה הן גם בעצם מהוות כשליש.

<שרה כהן: אנחנו כמעט רואים כאן שליש-שליש-שליש מהאוכלוסייה שעלתה בשנה החולפת.

<שרה כהן: קצת נתונים על משפחות ומשקי הבית.

<שרה כהן: זה נתון שמשקף לנו את תמונת המצב של המשפחות החד-הוריות בקרב העולים.

<שרה כהן: זה נתון שהוא בעצם מראה לנו לכל אורך השנים שאחוז המשפחות החד-הוריות בקרב משפחות העולים הוא גבוה מהאחוז של המשפחות החד-הוריות בקרב האוכלוסייה היהודית הישראלית הוותיקה.

<שרה כהן: מבחינתנו זה זרקור ונורה אדומה כיוון שילדים שגרים במשפחות חד-הוריות, בדרך כלל זה משפחות שבראשן עומדת אישה, בדרך כלל גם המצב הכלכלי של המשפחות החד-הוריות הוא פחות טוב ממשפחות דו-הוריות, וכיוון שהאוכלוסייה של הילדים העולים היא בהחלט בשיעור ניכר, ילדים גרים במשפחות חד-הוריות, זה צריך לסמן לנו, כשירותים, את הצורך בהתייחסות.

אורלי לוי אבקסיס: פי 3 בעצם אצל העולים.

<שרה כהן: נכון.

<שרה כהן: 26.3% בקרב משפחות העולים לעומת 9.3%.

אורלי לוי אבקסיס: המחקרים האחרונים מראים שבמשפחות חד-הוריות הסיכון לעוני הולך וגדל, פה זה מתאים או שאנחנו יכולים לראות שדווקא באוכלוסייה הזו זה אפילו גדל יותר?

<שרה כהן: לא, זאת אומרת, אנחנו דווקא רואים איזושהי מגמה של ירידה בצמצום העוני, תכף נראה את זה, אבל העוני עדיין גבוה יותר מאשר בקרב האוכלוסייה היהודית הוותיקה.

אורלי לוי אבקסיס: מה שאותי מעניין הוא אם עשיתם חתך משני, שכאשר אנחנו מדברים על אותם ילדים, אז העולים החדשים – אנחנו יודעים שזה מארצות מערביות, קרי ארצות הברית, קנדה וכדו' – סביר להניח שהמצב הסוציו-אקונומי שלהם גבוה יותר והם עלו מטעמים אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: מעניין אותי אם בתוך החתך שאנחנו לוקחים פה את ההשתפרות – לא שחלילה וחס אני באה להרוס את השמחה – האם אנחנו יודעים לזהות בתוך הנתונים הללו את אותם ילדים מהאוכלוסיות אתיופיה, ברית המועצות לשעבר וכדו', ומי מתוכם הם בעצם של הארצות האלה, כי יכול להיות שזה בעצם נתן את השינוי.

<שרה כהן: לא, במשפחות לא.

יואל רזבוזוב: הנתון של משפחות חד-הוריות, אנחנו מבינים כאן - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא, אני לא מדברת רק על החד-הוריות.

יואל רזבוזוב: על החד-הוריות אני רואה לפחות כאן שהסיבות בעיקר – משפחות ותיקות יש להן דירה, או שהורישו להם, פה זה בא על תנאים פיננסיים, אז משם בני הזוג נפרדים ואז נשארים הילדים.

יואל רזבוזוב: גם הילדים באותן המשפחות, אם האימא עובדת אז הילד בכלל נמצא לבד ומשם אנחנו רואים את הצרות.

<שרה כהן: זה דבר אחד.

<שרה כהן: דבר שני, יש איזושהי נקודה שכן צריך לתת עליה את הדעת, לא כל המשפחות שמגיעות מהמדינות המערביות הן בהכרח במצב כלכלי משופר יותר, וזה איזשהו סוג של מיתוס שצריך לבדוק אותו.

<שרה כהן: זה מסוג הדברים שגם הרבה פעמים חושבים: אה, הוא הגיע ממדינה מערבית אז יותר קל לו והוא גם ייקלט ביתר קלות.

<שרה כהן: מניתוחים שאנחנו רואים גם במקומות שונים בהחלט מתגלים לא מעט בעיות וקשיים גם בקרב האוכלוסייה שמגיעה ממדינות מערביות ואנחנו כל הזמן צריכים לבדוק את זה.

עודד פורר: זה קורה היום.

עודד פורר: היום יש סטיגמה עם העלייה מצרפת, כולם אומרים: מגיעים מצרפת, קונים לנו את הדירות פה.

עודד פורר: העלייה חיובית, מצוינת, הלוואי שיהיו עוד, אבל צריך לזכור, כמו בכל עלייה וכמו בכל אוכלוסייה, גם בישראל יש ילדים עניים יותר ויש ילדים עשירים יותר, ויש ילדים משכילים יותר ויש פחות, אז בסופו של דבר - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל כשאתה מגיע ממדינה כמו צרפת שהמערכת הסוציאלית מאוד מפותחת שם, והיא אפילו ממשיכה להפריש הטבות מסוימות לאזרחים גם כאשר יצאו לפרק זמן כזה או אחר, אתה יכול להבין שיש להם איזושהי קרקע מסוימת, כלומר, איזשהו בסיס נתונים קצת יותר חזק מאשר אוכלוסיות שמגיעות מאתיופיה למשל.

עודד פורר: בוודאי.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן יש את הפערים הללו, וזה מה שרציתי לדעת, אם יש לנו את הנתונים.

יואל רזבוזוב: אין ספק.

יואל רזבוזוב: היום בדיוק לפני שעה ישב אצלי שגריר צרפת החדש, הוא אומר שהם באים, ויש הרבה אנשים שבאים וקשה להם, יש להם מחסור בתעסוקה והם נקלעים – אבל אני מסכים אתך שהבסיס הוא עדיין טיפה יותר רחב.

דב ליפמן: אגב, הפער בין מה שהיה להם לפה זה אתגרים לילדים שהם לא יכולים – ההורים הגיעו לפה מתוך האידיאולוגיה אבל הילדים פשוט הגיעו עם המשפחה ואין להם את מה שהיה להם שם, והאתגרים הם - - -

אורלי לוי אבקסיס: עוד קיצצו את הכסף לילדים.

עודד פורר: אני חייב לומר שהאתגרים הם גדולים, האתגרים הם גדולים אבל העולים מגיעים לפה בעיקר, אנחנו כבר מדברים על צרפת וממה שאני שומע שם, שהם רואים פה את העתיד של הילדים שלהם והם בטוחים שהם פה יתנו לילדים שלהם עתיד טוב יותר ממה שהם נותנים או יכולים לתת בארצות המוצא.

עודד פורר: זה קורה, אגב, לא רק מצרפת אלא בהרבה ממדינות המערב.

אורלי לוי אבקסיס: זה בגלל התגברות האנטישמיות שם?

עודד פורר: לא בהכרח, גם המצב הכלכלי.

עודד פורר: אני חייב להגיד שהמצב הכלכלי במדינת ישראל מצטייר מעבר לים – אמנם פה כולנו ככה מרגישים אותו היטב – אבל מעבר לים הוא נראה כמצב כלכלי שיש בו עתיד, שיש תקווה, שיש לנו יכולת במצב הכלכלי.

יואל רזבוזוב: אני מסכים שיש עתיד.

אורלי לוי אבקסיס: הם רק לא ראו את הדוחות, שזה לא מחלחל לשכבות הנמוכות.

אורלי לוי אבקסיס: זו סתם היתה אמירה - - -

עודד פורר: תראו, הקשיים הם ברורים אבל אם אנחנו מסתכלים על הנתונים של מדינת ישראל ב-4-5 שנים האחרונות לעומת מה שקורה במדינות העולם אז מצבנו הוא בהחלט חיובי, ובתוך זה עדיין יש בעיות, יש קבוצות שמחייבות טיפול מיוחד והתייחסות אחרת ואנחנו מנסים לתת באמת את המנעד הזה של ההתייחסות.

עודד פורר: ילד שעלה מצרפת וילד שעלה מאתיופיה וילד שעלה מאמריקה, כל אחד מהם צריך את צרכיו הוא כי השפה היא שונה, התרבות היא שונה, ופה אנחנו עושים את המיזוג הזה.

יואל רזבוזוב: אנחנו נשמע את התוכניות בהמשך, בואו נמשיך ונתקדם.

<שרה כהן: אני רוצה להגיד כאן שני דברים לגבי תהליך איסוף הנתונים.

<שרה כהן: יותר ויותר קשה לחלץ נתונים מתוך הגופים השונים ויש לנו כאן שתי בעיות.

<שרה כהן: ככל שאנחנו רוצים להגיע לרזולוציה שהיא הרבה יותר מחודדת ויותר לתת קבוצות, כך זה מחייב את המערכות לעשות עיבודים נוספים שלא תמיד הם מוכנים לעשות אותם.

<שרה כהן: כרגע אנחנו ננסה לפנות שוב לביטוח הלאומי, אולי הם יסכימו לעשות את זה בתת חלוקה, אבל אנחנו רואים שיש קושי במערכות שונות לתת לנו חלוקה לפני קבוצות מוצא, לפעמים זה גם בא מתוך רצון לבוא ולהגיד: אנחנו לא רוצים לייצר סטיגמות, לא רוצים לתייג מתוך זה שאנחנו מראים את השונות בין האוכלוסיות.

אורלי לוי אבקסיס: מצד שני, כך אנחנו יכולים לבנות כלים יותר מתאימים.

<שרה כהן: אז בהחלט עם השנים יותר קשה לקבל מידע.

<שרה כהן: וגם, ככל שאנחנו גם רוצים מידע על ילדים שנולדו בארץ, גם פה אנחנו בחלק מהמקומות נתקלים בקשיים.

<שרה כהן: לדוגמה, מהמשטרה, לגבי נתוני פשיעה אפשר לקבל רק את הנתונים לגבי מי שנולד בחו"ל.

<שרה כהן: זאת אומרת, האוכלוסייה של הדור השני לחלוטין לא מופיעה בתוך הנתונים.

<שרה כהן: זה לא שאנחנו לא מזהים את הצורך, אבל לא תמיד - - -

יואל רזבוזוב: אז יכול להיות שהנתונים המספריים יותר גדולים אם אתם לא קיבלתם את המספרים?

יואל רזבוזוב: יכול להיות שילדי עולים שעלו לפה – הם לא מקבלים נתונים מהמשטרה – יכול להיות שרמת הפשיעה היא גבוהה יותר.

עודד פורר: אני חייב לחזור עוד הפעם למה שאמרתי קודם לגבי הנתונים הדמוגרפיים של מדינת ישראל, גם אורלי היא ילדה של עולים, תקני אותי אם אני טועה.

אורלי לוי אבקסיס: כולנו פה.

עודד פורר: זה מה שאני אומר, כולנו פה.

יואל רזבוזוב: אבל הגדרנו כבר ילד עולה.

עודד פורר: אז ברגע שאנחנו עוברים - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל אני נולדתי הרבה לפני שנת 90', אם רצית להחמיא לי שאני נראית יותר צעירה.

עודד פורר: בסוף זאת מדינה קולטת עליה, אז צריך בסוף לחתוך את זה באיזשהו מקום עד איפה אנחנו מתייחסים לילדים ככאלה שמצריכים טיפול שהוא מעבר לטיפול שמדינת ישראל נותנת לכלל הילדים, ואני חושב שאת זה לפחות אנחנו מנסים לעשות בהגדרה.

יואל רזבוזוב: ההגדרה היא נכונה, ילדים לאותם הורים שעלו בשנת 90 עדיין ניזונים מתרבות שהיא שונה.

<שרה כהן: זאת באמת החשיבה.

<שרה כהן: זה נתון שגם מדגים לנו כאן, וזה חלק מהנתונים היותר קשים, חלקם של הילדים העולים היתומים בכלל הילדים היתומים שמקבלים את הגמלאות מהמוסד לביטוח לאומי.

<שרה כהן: שימו לב, סך כל הילדים היתומים הם 32,220 ומתוכם ילדי העולים היתומים שמקבלים את הגמלאות הם 21,256.

<שרה כהן: שימו לב לעמודה שכתוב עליה "שארים", 74.7%, שהיא בעצם מראה לנו פה על אותם ילדים שחיים במשפחה שאחד מההורים נפטר, זאת אומרת שהם יתומים מאב או מאם, וזה בהחלט בא ומראה לנו גם בעצם את הנתונים של החד-הוריות במדינת ישראל.

<שרה כהן: אנחנו נעבור למערכת החינוך.

<חניתה קושר: תודה, שרה.

<חניתה קושר: נתחיל להסתכל על היקף התלמידים העולים במערכת החינוך, אני רוצה להתחיל בהערה ולומר שהשנה לצערנו לא קיבלנו נתונים עדכניים ממשרד החינוך לגבי תלמידים עולים בשנת הלימודים תשע"ב מחשש לטענתם באי דיוקים שקשורים לתלמידים עולים, אז אני מקווה שאולי בשנה הבאה נצליח להציג נתונים עדכניים יותר.

<חניתה קושר: בכל מקרה, בשנת הלימודים תשע"א היו במערכת החינוך כ-88,000 תלמידים עולים במערכת החינוך, הם היוו כ-6% מכלל התלמידים וכ-8% מכלל התלמידים היהודיים.

<חניתה קושר: שוב פעם, לצערי אין לנו פה נתונים, זו לא כל התופעה כי אין לנו כאן נתונים לגבי ילדים בגני ילדים.

<חניתה קושר: אחד המדדים שמבליטים את הפער בין תלמידים עולים לבין תלמידים ותיקים זה שיעור הזכאים לבגרות בקרב תלמידי כיתה י"ב.

<חניתה קושר: אפשר לראות שבשנת הלימודים תשע"א כ-54% מכלל התלמידים העולים יהיו זכאים לתעודת בגרות, אבל זאת לעומת 64% מכלל התלמידים הוותיקים.

<חניתה קושר: עוד דבר שאפשר לשים פה לב, שהפער הוא 10% ולאורך השנים הוא נשאר כזה, זאת אומרת, הוא לא הצטמצם, והיינו רוצים לצפות שהוא יצטמצם, הפער בין התלמידים הוותיקים לבין התלמידים העולים.

<חניתה קושר: גם הערה חשובה פה שאני רוצה לציין, משרד החינוך, לגבי זכאות לבגרות, סופר תלמידים עולים רק מי שעלה כ-5 שנים טרם בחינת הבגרות.

<חניתה קושר: זאת אומרת, זה לא משקף את כל התמונה לגבי ילדים שעלו משנים לפני כן, זה משקף רק לגבי תלמידים עולים שעלו 5 שנים לפני קבלת התעודה.

יואל רזבוזוב: נראה לי לא הגיוני שכל משרד מחשב את העולים איך שהוא רוצה.

אורלי לוי אבקסיס: למה אין הגדרה אחידה של עולה?

אורלי לוי אבקסיס: זה לא משרד הקליטה אמור בעצם לנסח ריפרנס?

עודד פורר: אולי יעזרו לנו, אנחנו בעניין הזה - - -

יואל רזבוזוב: כל המשרדים צריכים להיצמד למה שמשרד הקליטה החליט.

<חניתה קושר: אני אסביר, זה נובע מכך שהתלמידים זכאים להתאמות או הקלות מיוחדות רק אם עלו 5 שנים לפני מועד הבגרות ולכן כך הם אוספים את הנתונים.

<רומן שניידר: זה ממש לא נכון, זה 10 שנים, מ-1 בספטמבר אחרי העלייה לישראל.

<רומן שניידר: צריך לדייק ולרשום את זה.

<חניתה קושר: אוקיי, זה ההסבר שקיבלנו ממשרד החינוך ונשמח אחר כך לשמוע.

<חניתה קושר: זה ההסבר שאני קיבלתי ממשרד החינוך.

אורלי לוי אבקסיס: אז אולי שהוועדה תבקש הבהרות ממשרד החינוך?

יואל רזבוזוב: כן, ממשרד החינוך, ואני חושב שכל משרד, גם הרווחה, אם זה תקציבי אז מפחיתים, אם זה לא תקציבי מגדילים, אז אני חושב שצריך למצוא פה סדר, באמת לראות מה הצרכים האמיתיים.

עודד פורר: בהיבט הזה אחת הבעיות, ואנחנו נמצאים בדין ודברים עם משרד החינוך על זה ואני מקווה שיהיה לנו שיתוף פעולה בקרוב לעניין הזה, זה באמת לגבי ילדי עולים.

עודד פורר: משרד החינוך לא שם את הנושא של ילדי עולים כמשהו שמצריך מבחינתו התייחסות, ובהחלט מבחינתנו זה מצריך התייחסות.

עודד פורר: פה יש גם את היכולת למי נותנים להיכנס לבית הספר לעשות התערבות כזו כי יש לנו תוכניות כאלה.

עודד פורר: פה הבעייתיות.

אורלי לוי אבקסיס: ובסוף הכול נופל על משרד הקליטה.

עודד פורר: על הדברים הטובים יש הרבה שותפים, על הדברים הלא טובים – אבל יש פה בעיה שאנחנו ננסה לטפל בה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שאנחנו נצטרך לקיים איזושהי ועדה בין משרדית שתקבע את ההגדרות של עולה לפי הצרכים.

יואל רזבוזוב: אם זה תקציבי ובאמת אין צורך – במשרד החינוך נגיד אין צורך בהקלה בשפה אחרי 10 שנים – אבל עדיין שתהיה הגדרה של עולה לפי הגדרה של משרד קליטה, אולי קצת להתאים את זה.

עודד פורר: היתה אמורה להיות השבוע – היא נדחתה – פגישה של המנכ"לים.

עודד פורר: יש מנכ"לית חדשה במשרד החינוך, יש שר חינוך חדש במשרד החינוך אז אנחנו אמורים לעשות איזשהו שולחן עגול, זה אחד הנושאים בשולחן העגול.

יואל רזבוזוב: חשוב מאוד.

עודד פורר: אנחנו נעדכן את הוועדה לגבי ההתקדמות.

יואל רזבוזוב: בדיוק, אנחנו רוצים להתעדכן.

עודד פורר: אני מקווה שהעדכון גם יהיה חיובי, אני מרגיש שיש סך הכול רוחות הבנה חיוביות שנושבות בין המשרדים כרגע.

יואל רזבוזוב: תודה רבה, זה חשוב מאוד ואנחנו נרצה להתעדכן, אם תצטרכו את עזרת הוועדה אנחנו נלחץ בנושא.

<חניתה קושר: נמשיך, נסתכל על עוד מדד לצערנו שמבליט את הפער בין תלמידים עולים לתלמידים ותיקים, כאן אנחנו מתייחסים לכלל התלמידים העולים, כל ילד שנולד בחו"ל.

<חניתה קושר: אפשר לראות באמת שאחוז הנשירה של תלמידים עולים גבוה יותר מאחוז הנשירה של כלל התלמידים במדינת ישראל לאורך כל שלבי החינוך.

<חניתה קושר: הפער בולט במיוחד – למשל בואו נסת

<חניתה קושר: כל על כיתה י"א – אז כ-10% מכלל התלמידים העולים נשרו מבית הספר בכיתה י"א, לעומת כ-6% מכלל התלמידים בכיתה י"א, וזה פער שהולך וממשיך לאורך השנים.

<חניתה קושר: כשאנחנו נכנסים קצת ובודקים מה קורה עם אותם תלמידים שנשרו, האם הם השתלבו במסגרת חלופית אחרת, אז אפשר באמת לראות ששיעור התלמידים העולים, התלמידים ילידי חו"ל, שהשתלבו במסגרת חלופית אחרת, הוא נמוך, הוא כ-17%, לעומת 40% מכלל התלמידים ילידי ישראל שהשתלבו במסגרת חלופית לאחר הנשירה.

<חניתה קושר: זה גם נתון מאוד חשוב לראות מה קרה עם אותם תלמידים שנשרו.

יואל רזבוזוב: המערכת החלופית עולה כסף?

<חניתה קושר: לא, זה כל מיני מסגרות חלופיות ואלטרנטיביות של מערכת החינוך, של משרד הכלכלה.

<חניתה קושר: נתון שדובר עליו בתחילת הישיבה זו באמת ההפניה של תלמידים עולים לחינוך המיוחד.

<חניתה קושר: גם כאן אנחנו יכולים להציג תמונה חלקית אבל גם מהתמונה החלקית אפשר לראות.

<חניתה קושר: כ-4.3% מכלל התלמידים העולים היו משולבים בחינוך המיוחד בשנת הלימודים תשע"ב, לעומת 3.9% מכלל התלמידים היהודיים.

<חניתה קושר: אפשר לראות פה פער, אנחנו לא יכולים לפלח את זה לצערי הרב לפי קבוצות מוצא, אני יודעת שזה נתון שמאוד מעניין, בגלל מחסור בנתונים.

<חניתה קושר: עוד מדד שמבליט את ההפניה היחסית גדולה יותר של תלמידים עולים למערכת החינוך המיוחד, אפשר לראות בצבע הוורוד שכ-8.5% מכלל התלמידים בחינוך המיוחד הם תלמידים עולים, אבל תלמידים עולים מהווים מכלל התלמידים היהודיים כ-8% אז היינו מצפים לראות פה דמיון ויש פה פער.

<חניתה קושר: אמנם הפער הוא של כמה עשיריות האחוז בלבד אבל צריך לזכור שזה לא כולל לצערנו גני ילדים, זה לא כולל ילדים בשילוב, ושוב, זה לא מספיק מעודכן בגלל קשיים לקבל נתונים עדכניים משרד החינוך אבל זה בהחלט מצביע על מגמה.

<חניתה קושר: נסתכל קצת על ילדים וכלכלה, או ילדים ועוני, ונתחיל עם תחולת העוני, דובר על זה גם בתחילת הישיבה.

<חניתה קושר: אז, אכן, חלה ירידה בין שנת 2010 לשנת 2011 בתחולת העוני בקרב ילדי עולים.

<חניתה קושר: כאן אנחנו מתייחסים לילדי עולים, וזה חשוב.

<חניתה קושר: כ-26% מכלל ילדי העולים היו ילדים עניים, אבל מה שבולט פה קודם כל זו עלייה מאז 1995 לשנת 2011, שאנחנו רואים אותה גם בקבוצה של כלל הילדים.

<חניתה קושר: אבל דבר חשוב שצריך לראות פה זה את השחיקה באפקטיביות של תשלומי העברה ומסים לצמצם את היקף העוני.

<חניתה קושר: ב-1995 התשלומים האלה צמצמו כמחצית מהעוני - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה לפני התקציב האחרון?

<יצחק קדמן: בטח.

<חניתה קושר: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יכולים להסיק מה תהיה בשנה ההבאה העקומה.

יואל רזבוזוב: עוד לא סיימנו.

<חניתה קושר: היא תרד עוד בעקבות הקיצוץ של קצבאות הילדים ודברים נוספים.

<חניתה קושר: ואפשר לראות שבשנת 2011 תשלומי העברה ומסים הצליחו לצמצם רק 28% ממדי העוני, וזה צריך להדאיג אותנו שתשלומי העברה ומסים מאבדים את האפקטיביות שלהם בצמצום ממדי העוני.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גם יודעים אם היתה ירידה בהעברה של התשלומים והמסים?

<חניתה קושר: אם היתה ירידה בתשלומי קצבאות?

<חניתה קושר: בוודאי, אנחנו יודעים שכל הזמן - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא, כשאת מדברת פה בעצם על הצמצום, אנחנו לוקחים כביכול כלא משתנה – ככה נראה לי, כשבניתם את זה – את העזרה בתשלומי העברה והמסים.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו השאלה היא האם בתוך הנושא של תשלומי העברה ומסים חל שינוי?

<חניתה קושר: יכול להיות שלא הסברתי נכון, העוני בקו הוורוד הוא לפני תשלומי העברה ומסים.

אורלי לוי אבקסיס: את זה הבנתי.

אורלי לוי אבקסיס: אבל יכול להיות שתשלומי ההעברה והמסים הצטמצמו, עזבי עכשיו את התקציב האחרון.

<חניתה קושר: הבנתי, הבנתי מה שאת אומרת.

<חניתה קושר: לא, על זה אין לנו נתונים שאני יודעת עליהם.

אורלי לוי אבקסיס: ויכול להיות שבגלל זה הוא פחות אפקטיבי.

<חניתה קושר: זאת אומרת, את אומרת מה ההיקף של תשלומי העברה ומסים?

אורלי לוי אבקסיס: בדיוק.

<חניתה קושר: מן הסתם, אני מניחה שאנחנו יכולים לשער שאם האפקטיביות של תשלומי העברה ומסים ירדה אז אפשר לשער כולנו ביחד שגם ההיקף שלהם ירד, כי אני מניחה שהאפקטיביות מן הסתם תלויה בגובה של הקצבאות הללו ושל התשלומים הללו.

<יצחק קדמן: או בשינוי הגדרות של זכאות, גם זה לפעמים קורה.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

<חניתה קושר: קודם כל לאורך השנים אנחנו רואים פער בין תחולת העוני בקרב ילדי העולים לבין תחולת העוני בקרב ילדים יהודיים.

<חניתה קושר: זה פער שנמצא לאורך השנים, אבל ללא ספק הפער הזה הולך ומצטמצם לאורך השנים וזו נקודה חיובית.

יואל רזבוזוב: ילדים יהודים – ילדים ותיקים הכוונה?

<חניתה קושר: כן, זה כלל, בצבע האפור זה כלל הילדים היהודים כולל ילדי עולים.

יואל רזבוזוב: כתוב "יהודים", גם עולים זה יהודים.

<חניתה קושר: אני אדגיש, הכוונה שלנו היא שלא כללנו ילדים ערבים.

<שרה כהן: ללא ערבים, אז אנחנו חייבים תמיד להדגיש את זה שמדובר בהקבלה לאוכלוסייה יהודית.

יואל רזבוזוב: הבנתי, היה לי חשוב להבין את זה.

<חניתה קושר: אנחנו עושים גם השוואות לכלל הילדים כולל יהודים וערבים, אבל כאן בחרנו להציג את השוואה לילדים יהודים.

מרדכי יוגב: הוא שאל על חרדים, האם יש להם ייחוד או שהם בתוך הכלל?

<חניתה קושר: הם בתוך, בתוך הקבוצה של ילדים יהודים.

<חניתה קושר: אז בשנת 2010 הפער הזה עמד כמעט על 5% ובשנת 2011 הוא ירד כבר מתחת ל2% וזה צמצום מעודד.

אורלי לוי אבקסיס: מצד שני גם פחות אנשים נכנסים לתוך הקטגוריה הזו בגלל שלא היתה עלייה גדולה, שזה גם משהו שמשפיע.

<חניתה קושר: נכון, למרות שבדקנו פה אחוזים.

<יצחק קדמן: זה אחוז, זה השיעור.

אורלי לוי אבקסיס: זה השיעור מתוך הפחות ילדים בתוך אותה קטגוריה, לכן גם השיעור שלהם נמוך.

<יצחק קדמן: לא, אתה בודק כמה מהם היו עניים.

יואל רזבוזוב: זה יחסי.

<יצחק קדמן: זה לא משנה אם היו באותה שנה 100 עולים או 1,000 עולים, אתה בודק כמה מתוך ה-100, כמה מתוך ה-1,000.

אורלי לוי אבקסיס: אבל ביחס לכולם.

מרדכי יוגב: עד איזו שנה אתה מחשיב אותם כעולים, את ההורים?

אורלי לוי אבקסיס: 90'.

יואל רזבוזוב: יש לנו הגדרה.

<חניתה קושר: בשקף הזה אנחנו מתייחסים לילדי עולים, ביטוח לאומי כן אוסף נתונים על ילדי עולים, וזה אומר ילדים שנולדו בחו"ל ועלו ארצה שהם עד גיל 18 וילדים שנולדו בארץ להורים שעלו אחרי 1990.

<חניתה קושר: זה כולל את שתי הקבוצות הללו.

<חניתה קושר: זאת אומרת, מה שאנחנו מדברים כדור שני לעלייה.

<חניתה קושר: נתון נוסף שמלמד אותנו על המצב הכלכלי של ילדי עולים זה לראות מה הרמה הסוציו-אקונומית של היישוב שבו הם גרים.

<חניתה קושר: יש פה חלוקה של האשכולות החברתיים-כלכליים, באשכול 1 זה יישובים שנחשבים במצב סוציו-אקונומי נמוך, כמו ביתר עלית או מודיעין עלית, וב-10 אלה באמת יישובים שמדורגים מבחינה חברתית-כלכלית במעמד גבוה כמו עומר, סביון, כפר שמריהו.

<חניתה קושר: אז אנחנו רואים באמת שילדי העולים מהווים אחוז ניכר, האחוז הגבוה ביותר, באשכולות 5, 6 ו-7.

<חניתה קושר: הם לא נמצאים באשכולות הנמוכים יותר משום ששם נמצאים בעיקר יישובים חרדים.

<יצחק קדמן: ערבים.

<חניתה קושר: לא, בניתוח הזה לא כלולים יישובים ערבים אבל זה נכון באופן כללי.

<חניתה קושר: ובוודאי אין להם דומיננטיות באשכולות הגבוהים יותר, הם ממוקמים איפשהו ככה באמצע.

אורלי לוי אבקסיס: את יכולה לתת לנו דוגמה לאשכול 5.

<שרה כהן: נתניה, אשדוד.

יואל רזבוזוב: נתניה אשכול חמישי, יש שם אחוז גבוה של עולים.

<חניתה קושר: עוד נתון שמעיד על מצוקה זה ילדי עולים שחיים במשפחות שבהן לפחות אחד ההורים מקבל דמי אבטלה.

<חניתה קושר: אז אפשר באמת לראות לאורך השנים פער בין שיעור ילדי העולים שחיים במשפחות הללו לבין שיעור כלל הילדים שחיים במשפחות הללו.

<חניתה קושר: לדוגמה, ב-2011, 2.4% מכלל ילדי העולים חיו במשפחות שמקבלות דמי אבטלה, לעומת 1.4% בלבד בקרב כלל הילדים בישראל.

<חניתה קושר: הירידה, שלא תטעה אותנו, עשויה לנבוע מהחמרת הקריטריונים לקבלת הגמלה ולאו דווקא מצמצום המצוקה.

<חניתה קושר: עוד אפשרות סטטיסטית להסתכל על הדברים זה שכ-17% מכלל הילדים החיים במשפחות המקבלות דמי אבטלה הם ילדי עולים, ילדי העולים מהווים מכלל אוכלוסיית הילדים 9% אז זה כמעט פי שניים, זה גם מדד שמעיד על מצוקה.

<חניתה קושר: אני מחזירה את השרביט לשרה.

<שרה כהן: לגבי השאלה שלך, בעמוד 150 בשנתון יש בדיוק את החלוקה שכוללת גם את השמות של היישובים שהם עתירי העולים בכל אחד מהאשכולות הרלוונטיים, בהחלט אשכול 5 - - -

אורלי לוי אבקסיס: הוועדה צריכה לקחת את הנתון הזה למשרד הפנים ולהגיד: חלוקה מחודשת של הערים שקולטות עלייה.

יואל רזבוזוב: היתה לנו ועדה על זה, אנחנו אמרנו שנקיים עוד ועדה, בינתיים אני בודק גם מול הפנים ומול האוצר מה ההשלכות.

יואל רזבוזוב: זה באמת משהו גדול אבל אנחנו באמת מקווים לשנות את זה כי יש פה אי צדק מוחלט.

<שרה כהן: אני אמשיך בנתונים של השנתון.

<שרה כהן: הפרק שאני כרגע עוסקת בו זה נושא של ילדים עולים שנמצאים במצבי מצוקה.

<שרה כהן: הנתון שלפני

<שרה כהן: כם מתייחס לאחוז הילדים העולים שמוכרים למחלקות לשירותים חברתיים מכלל הילדים.

<שרה כהן: שימו לב, משנת 2010 ל-2011 חלה עלייה, הם היום מהווים 18.8% מכלל הילדים שמוכרים במחלקות לשירותים חברתיים.

<שרה כהן: כיוון ששיעורם באוכלוסייה הוא 9.3 אז זה בעצם פי שניים משיעורם של הילדים באוכלוסייה וזה בהחלט נתון שהוא נתון משמעותי מבחינתנו.

<שרה כהן: אחד מהדברים שאנחנו באמת צריכים לדעתי לבדוק זה מדוע בעצם חלה, לאחר איזשהו תהליך שלאורך השנים היה קבוע, שוב חלה מגמה כאן של עלייה.

יואל רזבוזוב: אפשר לפלח פה איזה אוכלוסיות בתוך?

<שרה כהן: כן, אפשר להגיע לזה.

<חניתה קושר: כן, יש פילוח, ולצערנו הרב יש אוכלוסייה של יוצאי ברית המועצות לשעבר.

<שרה כהן: אוכלוסייה של יוצאי אתיופיה, חלק ניכר זו האוכלוסייה באמת של יוצאי אתיופיה שהיא בשיעור מאוד גבוה, בלי פרופורציה לשיעורה באוכלוסייה.

אורלי לוי אבקסיס: גם התקציבים שמופנים לטיפול שם הם בהתאמה, או שזה בחוסר רציני?

<שרה כהן: תראי, לזה צריך להיכנס לנתונים, ומשרד הרווחה בהחלט משקף את הנתונים, להערכתי יש שיעור מאוד גבוה של תקציבים שמופנים לטובת אוכלוסיית יוצאי אתיופיה.

אורלי לוי אבקסיס: קבועים?

יואל רזבוזוב: מופנים, מופנים הרבה תקציבים, השאלה אם עושים נכון כי אנחנו רואים עדיין שהאינטגרציה היא לא הכי טובה.

<שרה כהן: מופנים תקציבים.

<יצחק קדמן: צריך להעיר פה הערה, עדיין במשרד הרווחה, החלוקה בין השלטון המרכזי לשלטון המקומי היא אחידה, 75%-25%, וזה עושה אי צדק מוחלט.

אורלי לוי אבקסיס: עם מי שקולט את העלייה.

<יצחק קדמן: בוודאי.

<יצחק קדמן: בגלל שהוא מקבל את אותו אחוז מהממשלה במקום דיפרנציאלי.

מרדכי יוגב: מה אפשר לעשות כדי לתקן את זה?

<יצחק קדמן: לעשות שיעור דיפרנציאלי, לקבוע לפי אשכולות, שהחלוקה לא תהיה אוטומטית, אחידה 75%-25%.

מרדכי יוגב: זה בסמכות השר או שזה מצריך חקיקה?

<יצחק קדמן: צריך את האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: מוטי, יותר מזה, אתה יודע מה מסתבר?

אורלי לוי אבקסיס: שלמשל רמת השרון, שקולטת 1.9, מקבלת עידוד על קליטת עלייה של מיליונים מהמדינה, ואלה שקלטו עשרות אחוזים מתוך האוכלוסייה שלהם - - -

יואל רזבוזוב: הרי מה זה "עיר קולטת עליה"?

יואל רזבוזוב: היא מקבלת החזר על כל המשרדים הממשלתיים, היא מקבלת החזר 100% על ארנונה, זה בדיוק התוספות.

יואל רזבוזוב: אז יש לך ערים שיש שם הרבה אובייקטים שמקבלים עשרות מיליונים, יש לך גם ערים שלא קלטו עלייה מזמן, כמו רמת השרון, שלא צריכה את התקצוב הזה, אבל יש לך גם ערים בפריפריה שלא קלטו עלייה גם כן הרבה שנים אבל הן חיות מהתקציב הזה, ברגע שאתה לוקח להן אותו הן קורסות.

אורלי לוי אבקסיס: אבל זה העניין בדיפרנציאלי, כי אם רמת השרון בסוף לוקחת גם את התקציבים של אלה - - -

יואל רזבוזוב: בדיוק, הורדת פרויקטים.

יואל רזבוזוב: היום קיבלתי את תוכנית החומש של הקהילה האתיופית מנתניה, נתניה היום הקהילה האתיופית הכי גדולה, והמנכ"ל אומר: אני קורס, מה אני עושה, יש לי הרבה פרויקטים, אם אני לא מקבל את הכסף אני עוצר אותם?

יואל רזבוזוב: מה אני עושה?

יואל רזבוזוב: אני קולט 69 עובדים – אז עכשיו אנחנו מטפלים בזה אבל מה שצריך להיות זה שבאמת אותן ערים שקלטו צריך לתת להן כסף, כי באמת משקיעים המון המון כסף באינטגרציה של קהילות שונות וזה חשוב.

יואל רזבוזוב: אני חושב שצריך להפסיק באמת את "ערים קולטות עלייה".

מרדכי יוגב: אז שוב, השאלה מי בסמכותו לשנות את זה?

יואל רזבוזוב: זה פנים ואוצר ואנחנו עושים עבודה, בוא נראה אם נצליח, הלוואי וכל חברי הכנסת יתגייסו ואנחנו נוכל להשפיע.

מרדכי יוגב: אז בוא תביא את כל הנציגים האלה - - -

יואל רזבוזוב: אנחנו נשב על זה, בואו נשאיר את זה לדיון אחר ונמשיך.

אורלי לוי אבקסיס: אני ממש מתנצלת, אני חייבת לרוץ לוועדת העבודה והרווחה.

יואל רזבוזוב: חשוב שמישהו יעבוד כאן.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אני אקבל גם את ההמלצות.

אורלי לוי אבקסיס: אני מברכת על קיום הוועדה הזו, מברכת גם על המגמה שנראית, למרות שיש פה כמה דברים שמאוד מטרידים ואני חושבת שהתמונה של שנה הבאה קצת תחבל לנו בשמחה המוקדמת הזו בגלל הנושא של התקציב האחרון שעבר, לצערי הרב.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

יואל רזבוזוב: יהיה טוב.

אורלי לוי אבקסיס: זה בעוד שנתיים הבטחתם.

<שרה כהן: תראו, השנתון כולל בהחלט הרבה מאוד נתונים שאם רוצים להעמיק בנתון כזה או אחר ממש כדאי ורצוי להיכנס ממש ולראות את הטבלאות השונות.

<שרה כהן: חלק מהטבלאות הן בהחלט גם מפולחות לפי ארצות מוצא ככל שניתן היה להשיג את זה.

<שרה כהן: מה שאנחנו מציגים כרגע הוא כמעט ללא ארצות המוצא, למעט באמת אחד השקפים היחידים שאנחנו יכולים לבוא ולהראות גם תת חלוקה של קבוצות מוצא שונות, אלה הנתונים של בני הנוער שמצויים בטיפול של רשות חסות הנוער, כל מוסדות החסות שבאחריות של משרד הרווחה.

<שרה כהן: אחוז הילדים העולים מתוך כלל השוהים בחסות הוא 22.6%, שזה בהחלט שיעור גבוה משיעורם באוכלוסייה.

<שרה כהן: אבל, שימו לב, מה שחשוב לנו פה להראות זה גם את תת החלוקה שבתוך קבוצת הילדים העולים: ילידי ברית המועצות לשעבר הם 55% מתוך הילדים ויוצאי אתיופיה 31.1%.

<שרה כהן: בהחלט נותן לנו כאן זרקור לגבי בעצם האוכלוסייה יוצאת אתיופיה, שבוודאי שיעורם בקרב העולים הם לא כשיעורם במוסדות החסות.

<שרה כהן: זה גם נתונים שאנחנו שומעים אותם מרשות חסות הנוער והם לכולנו, זאת אומרת, אני משתמשת הרבה במילה "נורה אדומה", וזו בהחלט נורה אדומה כדי שאנחנו בהחלט נוכל לבחון.

<שרה כהן: השנתון הזה גם עוזר לנו לבחון את ההשתנות - - -

מרדכי יוגב: ילדי חסות הנוער – זה מוסדות או בחוץ?

<שרה כהן: זה המוסדות, זה מוסדות חסות.

מרדכי יוגב: אנחנו יודעים שיכולת הקליטה של המוסדות הללו - - -

<יצחק קדמן: לא, זה לא רק המוסדות הנעולים, זה כלל מוסדות חסות הנוער, זה גם הוסטלים שלהם.

<שרה כהן: לא, לא רק הנעולים.

<שרה כהן: מוסדות חסות, הוסטלים.

<שרה כהן: כל מה שמופעל דרך חסות הנוער במשרד הרווחה, חלקם נעולים.

מרדכי יוגב: סליחה שאני שואל, הבהרה, אז גם מוסדות ילד ונוער הם במסגרת הזאת?

<יצחק קדמן: לא, זה רק חסות הנוער.

<יצחק קדמן: זו אוכלוסייה יותר קשה ויותר בקצה הרצף מאשר אוכלוסיית ילד ונוער.

<ורדה רפפורט: רובה אוכלוסייה עוברת חוק.

<שרה כהן: זו בדרך כלל אוכלוסייה לפי צווים שהיא עוברת חוק.

<יצחק קדמן: אוכלוסייה על סף עבריינות או עוברת חוק.

מרדכי יוגב: ברור לי, אבל אם היא לא מוסד סגור אז היא מוסד פתוח, מוסד פתוח זה ילד ונוער.

<יצחק קדמן: לא.

<יצחק קדמן: יש מוסדות פתוחים שהם מוסדות הנוער.

<ורדה רפפורט: לא כל הנערים שעוברי חוק הם באותה רמת סיכון.

<שרה כהן: אלה הנתונים שמשקפים לנו את ניסיונות ההתאבדות של הקטינים.

<שרה כהן: הילדים העולים מהווים 10.3% מכלל ניסיונות האובדנות שבוצעו.

<יצחק קדמן: זה גבוה בהרבה מחלקם באוכלוסייה.

<שרה כהן: הוא גבוה מחלקם באוכלוסייה, ושל האובדנות עצמה הוא יותר גבוה.

יואל רזבוזוב: כן, אנחנו מקיימים דיון גם בנושא האובדנות בקרב העולים.

<שרה כהן: פה יש לנו נתון של חלקן של לידות החי של קטינות עולות.

<שרה כהן: שימו לב, ילידות חו"ל קטינות ילדו בהחלט בשיעורים שהם גבוהים משיעורם באוכלוסייה, 21.3% מכלל הלידות של קטינות יהודיות.

<שרה כהן: הנתון הבא מצביע לנו על ילדים עולים שהם ילידי חו"ל שנעדרו מביתם.

יואל רזבוזוב: נעדרו וחזרו?

<חניתה קושר: אנחנו לא יודעים, המשטרה מגדירה היעדרות כילד שנעדר מ-48 שעות ומעלה.

<שרה כהן: יכול להיות שחלקם חזרו אבל בנקודת זמן מסוימת זה הנתון ששותף.

יואל רזבוזוב: זה אחוז מאוד מאוד גבוה.

<שרה כהן: נכון.

<שרה כהן: 19.9% מכלל הקטינים שנעדרו.

<שרה כהן: הפרק המסיים הוא פרק שעוסק בילדים עולים עוברי חוק, והוא הפרק שבמובן מסוים גם אחד מהאינדיקטורים שמפיחים יותר תקווה.

<שרה כהן: אני חושבת שזה אחד מהתחומים שנעשית בו השקעה מאוד רבה שלנו, של משרד הקליטה, יחד גם שירות מבחן, יחד גם עם ארגון "ידידים" שבמסגרתו אנחנו עושים את תוכנית "סיכויים".

<שרה כהן: אנחנו יכולים לבוא ולהראות, וזה באמת במלוא הצניעות, אם בשנת 2001 22.9% מהקטינים העולים שחשודים בפלילים היו עולים, לעומת שיעורם באוכלוסייה שהיה באותה עת 12.7%, אז אנחנו יכולים להראות שמשנת 2005, שזו בעצם השנה שבמסגרת התחלנו להפעיל גם את תוכנית "סיכויים" וגם את תוכנית "משפחה תומכת", אנחנו רואים מגמה עקבית של ירידה במספר הקטינים העולים ובשיעורם מכלל הקטינים עוברי החוק.

<שרה כהן: אני חושבת שהנתון של שנת 2011 הוא נתון שמוריד אותנו גם מתחת ל-10%, שזה נתון מאוד משמעותי.

<שרה כהן: שימו לב, כשאנחנו בודקים את זה, הרי באים ואומרים בעצם: בסך הכול גם מספרם של ילידי חו"ל באוכלוסייה של העולים יורד, נכון, אז אנחנו בודקים את זה אל מול שיעורם בקבוצת הגיל הרלוונטית ואנחנו רואים שיש כאן מגמה שהיא מגמה מוכחת.

יואל רזבוזוב: למה כאן בודקים רק ילדי חו"ל?

<שרה כהן: אין לנו אפשרות דרך המשטרה לקבל נתונים לגבי מי שהוא יליד הארץ והוא בן להורים עולים, הנתון כאן מתייחס רק לגבי מישהו שהוא יליד חו"ל.

<שרה כהן: הנתונים כאן הם נתונים שמבחינתנו בהחלט מלמדים שההשקעות שבעצם נסובות סביב גם השקעות שקשורות למניעה, סביב כל הנושא של מניעת נשירה, עבודה על הנושא של השפה העברית, תוכניות שעוסקות בנושא של מניעת ניכור, תוכניות שקשורות להתחברות עם גורמי החוסן והחוזק, ובהחלט תוכניות שבאופן ספציפי עוסקות בליווי ובטיפול באוכלוסייה של עוברי חוק, הן מניבות הישגים.

יואל רזבוזוב: גם ב-2001 זה אותם נתונים, נכון?

יואל רזבוזוב: ילידי חו"ל?

יואל רזבוזוב: כל ההגדרות הן אותן הגדרות?

<יצחק קדמן: ההגדרות הן אותן הגדרות.

<שרה כהן: ההגדרות הן אותן הגדרות.

<שרה כהן: מה שאני יכולה פה לבוא ולומר הוא משפט אחד לגבי תוכנית "סיכויים" שאנחנו עושים אותה, כמו שאמרתי, עם שירות מבחן לנוער, שורדה היא המפקחת הארצית, נמצאת כאן, ושמעון סיאני מארגון "ידידים".

<שרה כהן: התוכנית היום עובדת ב-27 יישובים, מאז שהיא החלה לפעול היא הקיפה למעלה מ-5,000 בני נוער עוברי חוק.

<שרה כהן: תשמעו, כרטיס הכניסה לתוכנית זה ביצוע עבירה.

<שרה כהן: התוכנית גם בכל מחקרי הערכה שאנחנו ביצענו לה, שלושה מחקרי הערכה, הראתה בפירוש באופן בולט את ההשפעה של התוכנית על חזרה של בני הנוער שנטלו בה חלק להתנהגות שהיא התנהגות נורמטיבית, והמחקר האחרון שאנחנו ביצענו הראה גם על חזרה להתנהגות נורמטיבית לאורך זמן ולאחר היציאה מהתוכנית.

<שרה כהן: זה אחד מהנתונים היותר בולטים באופן חיובי, גם בהשפעה למחקרים שנעשים בעולם מבחינת היקף בני הנוער שמקיימים אורח חיים חיובי, נורמטיבי, של לימודים, תעסוקה, עבודה, משפחה, צבא.

<שרה כהן: אני שמחה אפילו לבוא ולהגיד שבעקבות מפגש שגם קוים עם משרד הרווחה, שהוא שותף גם תקציבית לתוכנית, התוכנית הולכת להתרחב מתקציבי משרד הרווחה ולהתרחב לכ-35 יישובים ברחבי הארץ.

יואל רזבוזוב: חשוב מאוד.

<שרה כהן: התוכנית תאפשר לנו בעצם בהתרחבות שלה גם להכניס אוכלוסייה של יותר ילדים עולים וגם של ילדים שהם ותיקים.

<שרה כהן: אנחנו נגיע גם ליישובים שהיום התוכנית לא עובדת בגלל התמהיל של העולים, כי אנחנו דרשנו עד עכשיו 70% ואנחנו נגיע לתמהיל של כ-50% עולים 50% ותיקים, אבל בהחלט, באופן ניכר היקף האוכלוסייה יגדל.

<שרה כהן: אני בהחלט רוצה לבוא ולהגיד הרבה תודה על השותפות האמיצה, שמעון, עם ארגון "ידידים", על המקצועיות, על החבירה המשותפת, ואני חושבת על אחד מהפרויקטים היותר משמעותיים בחבירה של הממשלה יחד עם ארגון מהמגזר השלישי.

<שרה כהן: אני חושבת, שוב, במלוא הצניעות, בוודאי יש הרבה מאוד תורמים לשיפור במצב, אבל בהחלט, כיוון שמדובר כאן בתוכנית שבדיוק נותנת את הפוקוס על האוכלוסייה הזאת אז אנחנו בין היתר מניחים שחלק ניכר מההשפעה חל באמצעות העבודה עם בני הנוער במסגרת "ידידים".

יואל רזבוזוב: הרשויות המקומיות מצטרפות לתוכנית?

יואל רזבוזוב: אני דווקא שמעתי בכמה מקומות שהן מתנערות ועושות קשיים.

<שרה כהן: יש שונות בין הרשויות השונות, מרבית הרשויות משתפות פעולה.

יואל רזבוזוב: אז אלה שלא משתפות פעולה – סנקציות מהמשרד, מאותם המשרדים.

יואל רזבוזוב: להגיד להם: אין דרך אחרת כי זאת באמת תוכנית טובה ואנחנו רואים שהיא עובדת ויש כאן נתונים.

<ורדה רפפורט: אני חושבת שרוב הרשויות בסך הכול כן כי בהחלט מתייחסים אל זה כאל תוכנית דגל מובילה ומועילה ומיטיבה, אז מרוב הרשויות יש שיתופי פעולה.

<ורדה רפפורט: במקומות אחרים אז מניידים את זה ליישוב ליד ואז אפשר להעביר, עושים שותפויות בין רשותיות.

<שרה כהן: תראה, היו לנו יישובים שהחליטו לצאת ובאיזשהו שלב, כששיקפנו להם חזרה את ההתדרדרות במצב, אז הם חזרו ובגדול.

<שרה כהן: לדוגמה חיפה, זה יישוב שלא ממש שיתף פעולה בראשית הדרך ואחרי שהתוכנית יצאה משם, וכיוון שאנחנו כל העת מקבלים גם דרך המשטרה ושירות המבחן נתונים על מצב העבירות והפשיעה ביישובים השונים, שיקפנו את זה חזרה ליישוב והיישוב בעצם בא ואמר: רוצה אני.

<שרה כהן: והיום בעצם הוכנסו לתוך התוכנית כמות מאוד ניכרת של בני נוער, אנחנו יכולים להגיע כמעט עד 30 בני נוער שהם כולם עוברי חוק, זאת מסה קריטית ביישוב.

<ורדה רפפורט: זה משולב גם עם חונכות, מה שמאוד משמעותי.

יואל רזבוזוב: הדברים שעובדים, צריך להשקיע בהם, לתמוך בהם.

יואל רזבוזוב: אנחנו רואים כאן את המגמה, יש פה סטטיסטיקה, יש פה מספרים מדויקים, אנחנו צריכים לעזור.

<שרה כהן: זאת בהחלט תוכנית דגל שהיא משותפת לנו, יש כאן שני משרדי ממשלה שבאים ואומרים: זאת תוכנית דגל שלנו והיא גם הולכת ומתרחבת.

יואל רזבוזוב: מזמן דיברתי על זה שבכסף הקטן יחסית שמשקיעים בתוכניות האלו חוסכים הרבה כסף בעתיד, גם משירותי הרווחה, יש מספיק מאיפה לחסוך.

יואל רזבוזוב: אז צריך לפעמים להסתכל בגדול ולא בקטן, שאין כסף עכשיו לתוכנית הזאת.

יואל רזבוזוב: הולכים על זה אז הולכים על זה עד הסוף.

יואל רזבוזוב: רואים שמשהו עובד.

יואל רזבוזוב: אחרי 10-20 שנים אנחנו נראה את התוצאות, כמה יהיה פחות נטל על הרווחה או שיקום אסירים וכו'.

יואל רזבוזוב: יש מספיק תוכניות שאנחנו שופכים המון כסף דווקא בגלל שלא טיפלנו בזה מההתחלה אז הגיע הזמן.

יואל רזבוזוב: יש נתונים ואנחנו גם כוועדה, גם כחברי כנסת, אנחנו נתמוך בנושא הזה.

<שרה כהן: אני חושבת שהנתון שלפנינו הוא הנתון שמשלים לנו את תמונת המצב של העבירות.

<שרה כהן: הנתון הקודם שהתייחסתי אליו הוא תמונת המצב של מספר הקטינים, פה אנחנו מדברים על אחוז התיקים הפליליים שמעורבים בהם קטינים עולים, זה לא נתון שהוא נתון זהה למספר הקטינים כיוון שקטין אחד יכול לבצע יותר מעבירה אחת, ולכן, כדי שאנחנו נוכל לקבל תמונה שמשקפת לנו גם את ההיקף של האוכלוסייה עצמה וגם את היקף התיקים שנפתחו אנחנו יכולים לבוא ולהראות פה גם את הנתון הזה.

יואל רזבוזוב: אז זה גם ילדים שעלו מחו"ל.

<שרה כהן: גם פה, לאורך זמן, אנחנו יכולים לבוא להראות שעד השנים 2003-2004, שהיה "פיק" בשיעור התיקים, אנחנו יכולים להראות את הירידה, הירידה החדה במספר התיקים שהיא שמבחינתנו ירידה מאוד מאוד מעודדת.

יואל רזבוזוב: עדיין השיעור גבוה.

<שרה כהן: אני יכולה לבוא ולהגיד לדוגמה שחלק מתוך הבדיקות שלנו שאנחנו עושים יחד עם שירות המבחן למשל והמשטרה ב"סיכויים" זה לדוגמה, אם אנחנו פתאום רואים עלייה במספר התיקים ביישוב מסוים, אנחנו מנסים לראות אם קורה שקבוצה של, יכול להיות, שניים-שלושה בני נוער שפתאום נפתחים להם במהלך שנה איזושהי כמות של תיקים ואנחנו יודעים לנטרל ולבוא ולהגיד לדוגמה: 3 בני נוער, נפתחו 30 תיקים.

<שרה כהן: ואז אנחנו יכולים לבוא ולנטרל את ההשפעה של התיקים אל מול האוכלוסייה.

<שרה כהן: הנתון שלפני

<שרה כהן: כם בעצם מדבר על אחוז התיקים הפלילים של קטינים שנסגרו ואחוז ההרשעות מכלל התיקים שנדונו בבית משפט.

<שרה כהן: פה אנחנו רואים את זה לפני מגזר.

<שרה כהן: אנחנו רואים שבסך הכול אחוז ההרשעות מתוך התיקים שנדונו הוא 85.9% ואחוז התיקים שנסגרו הוא 51%.

<שרה כהן: אנחנו רואים פה את ההבדלים באוכלוסייה אבל ההבדלים הם יחסית זניחים.

<חניתה קושר: אולי בכל זאת, שרה, אם זה בסדר שאני אוסיף, אני חושבת שזה כן נתון שכולנו צריכים להתייחס אליו כי אמרנו שנצטרך להתייחס גם לצללים.

<חניתה קושר: בקרב יוצאי אתיופיה אפשר לראות ש-74.3% מכלל הקטינים שהיו חשודים בפלילים הורשעו, שזה אחוז גבוה יחסית לכלל העולים, ליוצאי חבר העמים וליהודים.

<חניתה קושר: זה אחוז ההרשעות, גבוה יותר בהשוואה לשאר הקבוצות.

<חניתה קושר: אחוז התיקים שנסגרו נמוך יותר בהשוואה לשאר הקבוצות, וזה משהו שצריך להתייחס אליו, לנטייה הזאת להרשיע אותם יותר ולסגור פחות את התיקים שבהם הם מעורבים.

מרדכי יוגב: למה את קושרת את זה?

<חניתה קושר: למה אנחנו קושרים את זה?

<יצחק קדמן: למוצא שלהם.

<שמעון סיאני: עורך דין טוב.

<יצחק קדמן: זה נתון מאוד מדאיג.

<ורדה רפפורט: אנחנו מדברים לא על שפיטה, על הרשעות.

<ורדה רפפורט: אחוז ההרשעות בקרב בני נוער בבתי המשפט הוא קטן באופן יחסי לאלה שנשפטים ונכנסים לכל המערכת הפלילית.

<ורדה רפפורט: זאת אומרת שזה בכל זאת איזשהו אחוז – זה לא הנתון שמראה את כלל הקטינים.

<ורדה רפפורט: ההרשעות זה ברמת הסיכון הכי גבוהה.

<יצחק קדמן: כן, ואף על פי כן, בנושא של הרשעות יש אחוז גבוה יותר יחסית גם בתוך אוכלוסיית העולים ויש ייצוג יתר לעולים מאתיופיה.

<שרה כהן: אני חושבת שחלק מהנתונים גם צריכים להתייחס לגבי אופי העבירה.

יואל רזבוזוב: עבירות יותר חמורות?

<שרה כהן: אופי העבירה.

<שרה כהן: וורדה תוכל להרחיב על זה יותר, סביב השונות בסוגי העבירות שמבצעות האוכלוסיות השונות, עבירות אלימות וכו'.

מרדכי יוגב: אם אפשר לשאול ולהשליך, הכרונולוגיה הבאה שיכולה אולי להחזיק את הילדים הללו אחרי הגיל הזה, חוץ ממי שנשאר בחינוך עד 21, זה צה"ל, והרשעה לא מאפשרת לו להיכנס בשער של הדבר הזה והיא משאירה אותו גם ללא – ואני קורא לצורך העניין לצה"ל כור ההיתוך או בית החינוך הגבוה הבא.

מרדכי יוגב: יש כאלה שזו האקדמיה היחידה שלהם.

מרדכי יוגב: אני משליך ממיקרו למקרו ושואל, יש לי איזשהו מיקרו אחד של סיפור בבאר שבע שמפקדת לשכת הגיוס ממליצה עליו, עבר מבדקים נוספים, עבריין על זה שאימא שלו פלשה לדירה והוא הגן עליה, והתיק לא נסגר ושערי צה"ל נעולים בפניו, אז המשמעות היא שהוא יהיה ברחוב בבאר שבע.

מרדכי יוגב: אז מהמיקרו הזה אני מנסה להשליך רגע על המקרו, אם זו איזושהי תופעה שניתן היה לחזק את סגירת התיקים כדי שיוכלו להיכנס בשערי צה"ל, כדי שניתן לצה"ל להתמודד, אני סומך עליו.

<שרה כהן: זה מה שאנחנו משתדלים לעשות בתוכנית "סיכויים", כיוון שבמסגרת התהליך של הליווי של הנער – נער שמשתתף באופן פעיל בתוכנית "סיכויים" ומשתתף ומראה מגמות של שיפור במהלך בעצם ההשתתפות שלו, ההמלצה בדרך כלל של קצין המבחן בפני השופט זה לסגור את התיק כדי שלא תירשם לו כהרשעה.

<ורדה רפפורט: לא הרשעה, רישום פלילי.

<שרה כהן: רישום פלילי.

<שרה כהן: וזה עובד.

<שמעון סיאני: אחוז הגיוס לצה"ל לאחר התוכנית הוא 56% אחוז מבוגרי התוכנית שמתגייסים לצה"ל.

מרדכי יוגב: "סיכויים" עובד בבאר שבע?

<ורדה רפפורט: כן.

יואל רזבוזוב: צריך לבדוק בצה"ל עד כמה הם רגישים.

<ורדה רפפורט: סך הכול אנחנו גם בעד הגיוס ואנחנו מסייעים לנערים, לקטינים, בהמלצות שלנו ללשכת גיוס.

יואל רזבוזוב: אני חושב שהמקום של צה"ל צריך להיות יותר רגיש, ממש לפתוח מחלקה מיוחדת לאותם הנערים שיבחנו, יעשו להם מבחני יתר מאחרים, ולבדוק.

יואל רזבוזוב: לתת להם לקלוט אותם גם אם המשטרה לא סגרה, לקלוט אותם.

<יצחק קדמן: יש בצה"ל לצערי בשנים האחרונות נסיגה בנכונות שלהם, גם בנים, במיוחד בנות, לקלוט נוער שיש לו רקע כזה או אחר.

יואל רזבוזוב: זו נקודה חשובה.

<יצחק קדמן: כולם זוכרים פרויקט "נערי רפול" בשעתו שהיה בדיוק מגמה הפוכה, לנסות לכמה שיותר נערים ונערות לתת כניסה לצה"ל ודרכו לחברה הישראלית.

<יצחק קדמן: היום הצבא הרבה פחות פתוח לעניין הזה למרבה הצער.

יואל רזבוזוב: זה גם יכנס לאחת ההמלצות.

<שרה כהן: אנחנו סיימנו, תודה לכולם על ההקשבה.

יואל רזבוזוב: תודה לכם.

<יצחק קדמן: צריך להדגיש דבר אחד, כל מה ששמעתם היום זה על קצה המזלג מתוך הנתונים המלאים שיש.

יואל רזבוזוב: חברים, חרגנו מהזמן, יש כאן אנשים שרוצים לדבר?

יואל רזבוזוב: ממש בקצרה, בבקשה.

<מירה קידר: רציתי להתייחס לילידי העולים במרכזי קליטה שהם לא מופיעים בדוח בהקשר של הרווחה, הם לא נספרים, ואם אני מסתכלת לדוגמה על באר שבע, יש לנו 4 מרכזי קליטה גדולים, צפת 3 מרכזי קליטה, ואנחנו מדברים - - -

יואל רזבוזוב: מה זאת אומרת "הם לא נספרים"?

<חניתה קושר: הם כן נספרים.

<מירה קידר: בהקשר של רווחה.

<חניתה קושר: הם כן נספרים.

<חניתה קושר: הם נמצאים שם, בתוך ה-80,000 ילדים מכלל ילדי העולים שנספרים.

<מירה קידר: במרכזי קליטה הם לא בטיפול של הרשות, הם בטיפול של העובדים הסוציאליים של הסוכנות היהודית, לכן לא יכולת לקבל שום מידע, וחבל, זה חוזר שנה אחרי שנה.

<מירה קידר: כיום, בתוך מרכזי הקליטה שלנו, יש למעלה מ-3,000 ילדי עולים שנחתו, אם מאתיופיה, אם מתוניס, אם מקובה, מתימן וממדינות אחרות, והמדינה, מבחינת המשאבים שלה, ואני אומרת את זה פה כמעט כמו קאטו הזקן, אני חוזרת על זה, המדינה לא משקיעה, לא באמצעות משרד הקליטה ולא באמצעות משרד הרווחה.

<מירה קידר: אנחנו נותנים מענה טיפולי לילדים האלה באמצעות תקציבי ליבה של הארגון, בהקשר האתיופי יש לנו חוזה עם משרד הקליטה, ואת כל הפעולות אנחנו מממנים באמצעות תרומות.

<מירה קידר: זאת אומרת, יש תרומות – יש פעילות, אין תרומות – אין פעילות.

<מירה קידר: זה לא סביר, הם ילדים של מדינת ישראל, הם אחרי שנתיים-שנתיים וחצי יוצאים ליישובי הקבע ומה שאנחנו יכולים לעשות, להשאיר אותם, לחזק אותם בתוך המרכזים, לפעמים קשה מאוד לעשות אחר כך שההורים רצים אחרי הפרנסה ודברים אחרים.

<מירה קידר: לכן אני מציעה, תתקרבו אלינו, תלמדו את הנושא, תיקחו את הנתונים, יש לנו פילוחים, אנחנו עושים פעמיים בשנה פילוח נתונים של האוכלוסייה הזאת על כל הצרכים שלהם, על כל הנזקקויות ופשוט תיקחו.

<מירה קידר: אולי נעזור להם גם.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה נתון חשוב וצריך לקחת אותו בחשבון.

יואל רזבוזוב: גם צריך לראות למה בכלל זה מופרד, זה ילדים עולים, לראות מה הפוליטיקה שם.

יואל רזבוזוב: אני חושב שאלה ילדים, ילדים עולים והם צריכים להיות משולבים בכל מה שקשור, כל המסגרות.

מרדכי יוגב: זה אקס-טריטוריאלי?

מרדכי יוגב: כי באר שבע לא שם.

<מירה קידר: זה ממש לא אקס-טריטוריאלי ומבחינת הרשויות, בהקשר של רווחה וקליטה ותקציבים, חד משמעית כן.

<מירה קידר: לכן נתתי דוגמה את באר שבע, 4 מרכזי קליטה ענקיים, גדולים, בצפת 3 מרכזים, ממילא זה יישוב חלש.

<מירה קידר: יש לי עוד דוגמאות אבל נניח לזה.

<שרה כהן: הרווחה מתייחסת רק במקרים שיש צורך להפעיל חקיקה במקרה, חוק נוער ודיווח.

<מירה קידר: זו בעיה שאני מתריעה עליה שנים אבל עשינו, ניסינו.

<יצחק קדמן: אבל זו שאלה של מדיניות בין המשרדים השונים.

מרדכי יוגב: זה כן פרופר ועדת קליטה.

יואל רזבוזוב: נצטרך לבדוק את זה.

מרדכי יוגב: זו מין תקופה כזאת שלפעמים מתארכת והם עוד - - -

יואל רזבוזוב: אני ארצה יותר פרטים, אנחנו נקבע פגישה ואז נחשוב אם אנחנו - - -

<מירה קידר: אני אשמח, אני אתן לך את פילוח הנתונים האחרון שלנו של הצרכים שלהם, הנזקקויות שלהם, חד משמעית.

יואל רזבוזוב: בסדר גמור.

יואל רזבוזוב: שמעון סיאני, מנכ"ל "ידידים", בבקשה.

<שמעון סיאני: קודם כל אני מברך על הדיון הזה ועל השנתון הזה שבאמת מאיר את עינינו ונותן לנו כיוונים להתמקדות.

<שמעון סיאני: אני רוצה להדגיש כמה דברים מעבר לשיבוח של המודל ארוך השנים הזה של תוכנית "סיכויים", שבאמת עובד יפה ובמסגרתו גם אנחנו, כארגון מגזר שלישי, מצליחים לגייס משאבים.

<שמעון סיאני: 50% מהתקציב מגיעים מהמגזר השלישי וממשקיעים חברתיים שאנחנו מגייסים לטובת העניין, שזו ברכה לעם ישראל.

<שמעון סיאני: הייתי רוצה להדגיש שני דברים: אחד בנושא של העוני ואחד בנושא של המניעה.

<שמעון סיאני: המניעה לא נמצאת כל כך בסטטיסטיקות אבל אנחנו רואים דרך תוכנית "סיכויים" שילדי העולים שתופסים אותם לפני כן, שרה רמזה על זה לפני כן, בתוכניות מניעה אפשר לזהות את הילדים האלה קודם ובאמצעות תוכניות מיוחדות להם אפשר למנוע את ההגעה שלהם בכלל לפשיעה.

<שמעון סיאני: הדבר השני שעולה בצורה יותר בולטת, קשה מאוד להפוך ילדים שגדלו במשפחה ענייה לילדים שיש להם כסף אבל יש תוכניות שיכולות לסייע להם, למשל בסיוע המשפטי.

<שמעון סיאני: חבר'ה, עולים חדשים, אין להם תקציב, ואני יכול לתת לכם דוגמאות על מספר ילדים שנתפסו על אותה עבירה, אלו שההורים שלהם יכלו לשלם לעורכי דין טובים יצאו לגמרי מהעניין הזה, ואלה שאין להם עורכי דין טובים פשוט לא נכנסו לשם.

<שמעון סיאני: התנאים בבית, היתה לנו תוכנית של ריהוט חדרי שינה וחדרי ילדים ונתנו לילדים האלה הזדמנות להגיע להישגים בסטטוס ההישגים הלימודיים.

<שמעון סיאני: הצלחנו לצמצם את הנזקים של העוני.

<שמעון סיאני: יש נזקים של עוני שקצת קשה לטפל בהם במישור היותר רחב אבל במישור הנקודתי של הילד אני כן חושב שצריך להשקיע בזה מחשבה, לרתום עוד ארגוני מגזר שלישי, משרד החינוך ומשרדים נוספים, משרד הרווחה כמובן, וקליטה, לזהות את הדברים הספציפיים שיכולים מאוד לעזור לילד למרות שהוא בא מנתוני רקע יותר קשים מבחינה סוציו-אקונומית.

<שמעון סיאני: אפשר לזהות את זה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: גם הערה בנושא המשפטי, יש משרדי עורכי דין גדולים שבטוח יש להם איזושהי תרומה לקהילה אז אולי שווה באמת לפנות אליהם.

יואל רזבוזוב: השאלה היא איך אנחנו מגבשים דרך הגופים וכו' אבל באמת צריך לעשות איזשהו חיבור שייתן את המענה הזה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שכדאי לנו לנסות את הצעד הזה, זה יכול לעזור מאוד, אבל אנחנו צריכים פחות לעזור בנושא הזה אלא יותר בפעולת מנע, זה הכי חשוב.

<שמעון סיאני: שהיא בצה"ל, כמו שאמרת.

יואל רזבוזוב: חברים, תודה על הנתונים, יש דברים שהם מעודדים, יש דברים פחות.

יואל רזבוזוב: אני חושב שממערכת החינוך, בנושא החינוך במיוחד, הייתי רוצה לקבל קריטריונים, על פי איזה קריטריונים הילדים נשלחים, לבחון את זה כי באמת האחוז הוא גבוה, ואני חושב שלא תמיד בצדק.

יואל רזבוזוב: מבחינת ההגדרה של העולים בכל המשרדים אז מנכ"ל משרד הקליטה אמר שהם מקיימים שולחן עגול על זה עם כל המשרדים, אנחנו גם צריכים לעקוב אחרי הנושא הזה.

יואל רזבוזוב: מול צה"ל – לבדוק מול צה"ל, אנחנו חושבים שצה"ל, להפך, זאת המסגרת שצריכה לקלוט אותם בסופו של דבר ולהוציא אותם.

יואל רזבוזוב: כמו שאנחנו מדברים על אינטגרציה של המגזר החרדי, להכניס אותם לצבא כדי שאחרי זה ישתלבו בחברה שלנו, גם כאן אנחנו צריכים לעשות איזשהו מהלך.

מרדכי יוגב: מיצוי כוח אדם.

יואל רזבוזוב: מוטי, אני מבקש ממך שתיקח על עצמך את הנושא הזה ואם צריך אני אזמן כאן דיון מול משרד הביטחון.

יואל רזבוזוב: עולים במרכזי הקליטה, זה גם כן חשוב, אני רוצה לקבל את הנתונים.

יואל רזבוזוב: מכאן אנחנו יכולים לצאת עם נתונים ועם איזשהן המלצות ואנחנו צריכים להמשיך לעבוד.

יואל רזבוזוב: אין מה לעשות, יש פה הרבה עבודה ואנחנו צריכים לעשות כדי שהאינטגרציה תהיה טובה יותר.

יואל רזבוזוב: תודה ליצחק, תודה רבה לכם, חברים.

יואל רזבוזוב: הישיבה נעולה.