ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 84, 2013-10-29 10:15

עמרם מצנע: בוקר טוב לדלית שטאובר, מנכ"לית משרד החינוך עד מחר, בוקר טוב לחברי הכנסת ולכם הנוכחים.

עמרם מצנע: אני לא רציתי שעזיבתה של דלית את משרד החינוך תעבור ככה סתם וראיתי לזכות לקיים ולו פגישה קצרה כדי להיפרד ממך ולומר לך תודה.

עמרם מצנע: ההיכרות בינינו היא קצרה.

עמרם מצנע: אני התחלתי בתפקידי כחבר כנסת והכנסת התשע עשרה נכנסה לתפקידה לפני מספר חודשים ובתפקידי כיושב ראש ועדת החינוך הייתה לי הזדמנות להיפגש אתך פעמים רבות, גם כאן בוועדה, בדרך כלל ביושבך לשמאלי וגם בפגישות.

עמרם מצנע: אני רוצה להגיד לך באמת תודה מקרב לב, קודם כל על שנים ארוכות של שירות ציבורי.

עמרם מצנע: זה לא דבר שהוא מובן מאליו במדינתנו הצנועה והנחמדה, בעיקר לעסוק בחינוך.

עמרם מצנע: הכרתי אותך באמת כאישה מקצועית עם נכונות אין קץ להקשיב, להפנים, לקבל דעות אחרות בצורה באמת פתוחה, חביבה וסימפטית.

עמרם מצנע: אפשר היה להעביר דיונים גם כשהם היו קשים וגם כשלא תמיד הייתה הסכמה.

עמרם מצנע: מצד אחר, ידעת לעמוד על שלך.

עמרם מצנע: אני ממש מרגיש שמערכת היחסים שנבנתה – אני מניח שעם קודמי אבל גם עם הוועדה האת – הגיעה לקיצה מוקדם מדי.

עמרם מצנע: על כל אלה אני רוצה להודות לך ובשם הוועדה, בשמי שלי, בשם חברי הוועדה ובשם אנשי הצוות – נמצאת כאן יהודית וחברותיה שהן ותיקות כאן יותר מכולנו – להעניק לך שי צנוע.

עמרם מצנע: זה ספר שמקבץ את כל השירה הישראלית של השנים האחרונות ואני בטוח שהוא יהיה מונח על שולחנך.

עמרם מצנע: תודה רבה.

<דלית שטאובר: תודה רבה.

<דלית שטאובר: לא רק שזה יהיה מונח על שולחני אלא שזאת המתנה שאין טובה ממנה עבורי.

<דלית שטאובר: הספרות והשירה, אהבה גדולה שלי.

<דלית שטאובר: הספר הזה ייקרא פעם ועוד.

<דלית שטאובר: אני זוכרת שהרווחתי את המשכורת הראשונה שלי כנערה בתיכון – אני אדם עובד החל מכיתה ה', השתתפתי בפרנסת המשפחה וזה היה חינוך טוב מאוד ויש לי רק תודות להורי הנפלאים על כל חינוכי – אמרתי לאמי שאני רוצה להשקיע את המשכורת הזאת בקניית מדף הספרים הראשון שלי שאני קונה לי.

<דלית שטאובר: היא מאוד שמחה על כך ואמרה לי: אני רוצה להמליץ לך, תקני ספרי הגות וספרי שירה, אלה עומדים לאורך שנים וימים ודברים אחרים אפשר לקחת ולהחזיר לספרייה, אבל אלה טוב שיהיו על המדף שלך.

<דלית שטאובר: זה מצטרף למדף שיש בו ספרים בני עשרות שנים.

<דלית שטאובר: תודה רבה.

עמרם מצנע: חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני לא חבר בוועדת החינוך.

עמרם מצנע: הפסדנו.

אחמד טיבי: גם אני הפסדתי.

אחמד טיבי: באתי במיוחד בגלל דלית ולמען דלית כדי לומר לה תודה.

אחמד טיבי: ההיכרות שלי עם הגברת דלית שטאובר היא לא ארוכת שנים אבל היא מספיקה כדי שאני אומר שהתנסיתי בקשר עם אדם מקצועי, הגון, מחנכת ואשת מקצוע מהמעלה הראשונה שניקיון כפיים, הוגנות והגינות במערכת החינוך היו נר לרגליה.

אחמד טיבי: נתנה את דעתה רבות לכל מה שקשור במצוקות החינוך הערבי ומערכת החינוך הערבית.

אחמד טיבי: צר לי מאוד שהיא עוזבת.

אחמד טיבי: אני חושב שהיא הייתה יכולה להמשיך ולתרום רבות.

אחמד טיבי: אני בטוח שאחרים ימצאו את המקום כדי לנצל את הכישרונות הרבים שיש לה.

אחמד טיבי: פעם שנייה, דלית, אני רוצה לומר לך תודה מקרב לב.

עמרם מצנע: חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: אדוני היושב ראש, זכיתי להכיר את דלית בשנתיים האחרונות.

נסים זאב: אישה מסורה, אישה של כולם, כל מגזר הרגיש שדלית אתו, שהיא מובילה דרך, מבינה את כולם וזאת המעלה הגדולה שלה.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך שני נושאים חשובים בהם ליוותה אותנו במהלך השנתיים האחרונות למרות שהיא עבדה זמן קצר, ואני חושב שמשרד החינוך אפילו לא הפנים מה הוא הולך להפסיד בזה שהוא החליט את מה שהחליט, אבל זאת זכותו של כל שר.

נסים זאב: הנושא של מבחני סולד שבמשך שנים הבאתי כהצעת חוק יחד עם השר גדעון סער.

נסים זאב: אני אומר לך שהיא לקחה את זה לידיה, הקימה את הצוות המקצועי, עשו בדיקה יסודית ועשתה שינויים מהותיים כדי להביא את המגזר החרדי לאפשרות שיכירו במבחני הסוציו, שזה כמעט אקוויוולנט לבגרות – לא בגרות מלאה, אבל לתת לזה את השווי שלו לפי היחידות שהצוות המקצועי קבע.

נסים זאב: גם הנושא של המח"ר, למרות שזה לא בתחום שלה או באחריותה, אבל היא ראתה עניין רב כדי לקדם גם את המגזר החרדי כדי שיוכל לצעוד קדימה כך שכל בת או בחור שרוצה לקבל במקום שלו, במסגרת שלו, את העניין של התואר הראשון, יוכל לעשות זאת.

נסים זאב: ייאמר לזכותה ואני חייב לה תודה בשם אלפי בנות ישראל להן היא עזרה וסייעה.

נסים זאב: לא באופן אישי לכל אחת ואחת, אבל כל אחת קיבלה באופן אישי ממנה, בגלל הנחישות שלה והיכולת שלה להוביל מהלכים.

נסים זאב: תודה לך דלית.

יפעת קריב: דלית היקרה, האמת שאני למדתי להכיר אותך ממש כחברה.

יפעת קריב: עשית עבודה במשך שנתיים מדהימות.

יפעת קריב: חברנו לאחרונה ומהיום שנכנסת למשרד החינוך, גם כמנכ"לית – אישה, מחנכת – באת עם רוח רעננה, טרייה, חדשה, צעירה והיית מאוד ממוקדת ביעדים ובמסירות שלך לקחת את משרד החינוך כמה צעדים מאוד משמעותיים קדימה.

יפעת קריב: למדתי להכיר אותך לאחרונה ולראות איזו יעילות.

יפעת קריב: לא משנה העומס המוטל עליך, את מיד עונה, מיד חוזרת, מיד מתקתקת עניינים.

יפעת קריב: אני רוצה לומר שברמה האישית מאוד מאוד חבל לי ואת יודעת זאת.

יפעת קריב: אני מאחלת לך המון הצלחה.

יפעת קריב: לא משנה לאן תפני ולאן תלכי, אני בטוחה שתיקחי קדימה את המקום אליו תגיעי.

יפעת קריב: כן ירבו בעקבותיך עוד מנכ"ליות, עוד נשים שעושות מהפכים.

מסעוד גנאים: אני רוצה להצטרף לברכות לדלית למרות שההיכרות שלנו היא קצרה.

מסעוד גנאים: דלית הייתה מקצועית, אדם שתרם למערכת החינוך בכלל ולמערכת החינוך במגזר הערבי.

מסעוד גנאים: אני מאחל לך הצלחה.

נחמן שי: לא שמעתי את כל קודמיי, אבל מן הסתם אני מצטרף אליהם.

נחמן שי: אני מצטער על העזיבה שלך, דלית.

נחמן שי: אני חושב שזה אובדן אבל יחד עם זאת אולי זה גם תהליך טבעי כי הגעת למקום הכי גבוה דרך הצמיחה הטבעית מהמשרד, שזה דבר נדיר במקומותינו והכול פתוח בשלב הבא.

נחמן שי: הרושם שלי – מכל מיני מגעים שהיו גם בכנסת וגם מחוצה לה – שאת משאירה אחריך משרד במצב טוב עם שיטות עבודה, ארגון ואמינות.

נחמן שי: אולי זה טוב עכשיו כי אחר כך זה עשוי להתקלקל כמו שאנחנו יודעים בחיים.

נחמן שי: אני מרגיש צורך באמת לבוא ולומר לך תודה רבה.

עמרם מצנע: רויטל, את בטח רוצה להגיד משהו.

<רויטל לן-כהן: אי אפשר שלא.

<רויטל לן-כהן: אני רוצה להגיד לך, דלית, המון תודה בשמם של אלפי ילדים עם צרכים מיוחדים וגם בשם ההורים שלהם.

<רויטל לן-כהן: אני מכירה אותך עוד הרבה קודם כי אני מגיעה מבית של מחנכים ומפקחים.

<רויטל לן-כהן: כששאלו אותי הורים – עת התחלף המנכ"ל הקודם נכנסת – מה יהיה, אמרתי שאנחנו בידיים טובות ואפשר לנשום.

<רויטל לן-כהן: הייתה באמת תחושה שאפשר לנשום, שהדלת שלך תמיד הייתה פתוחה ושהייתה לנו אוזן קשבת, לא רק במקום של אני מקשיבה ושמעתי, אלא אני מקשיבה ואני אמצא את הדרכים ליישם.

<רויטל לן-כהן: הייתה באמת בשנים האלה תחושה שמשהו בהחלה של הילדים שלנו מקבל איזושהי נראות אחרת.

<רויטל לן-כהן: אני רוצה להודות לך מאוד על תהליך לא פשוט שנתן לילדים שלנו דרך בתוך החינוך.

<רויטל לן-כהן: תודה.

עמרם מצנע: אני מניח שעודכנת, דלית, שאתמול קיימנו דיון ומעקב אחרי דוח ועדת דורנר.

<דלית שטאובר: ודאי.

עמרם מצנע: למרות שיש עוד הרבה יותר ללכת קדימה מכפי שהלכנו עד עכשיו, התחושה הייתה שנכנסנו למקום אחר.

עמרם מצנע: למרות שלא את היית כאן, מיכל ורעיה דיברו מגרונך ואין לי ספק שאת יכולה לרשום את זה כאחד מרשימת ההישגים שלך כמנכ"לית.

<טל פדידה: אני טל פדידה וחברתי אביגיל קפלנר.

<טל פדידה: אנחנו נציגות מועצת התלמידים והנוער הארצית.

<טל פדידה: אנחנו באנו להגיד לך תודה בשם כל המועצה, בשם כל הנוער בארץ, תודה על כל התמיכה, על האוזן הקשבת.

<טל פדידה: כל דבר שרצינו, כל דבר קטן, את היית שם לצדנו.

<טל פדידה: אנחנו מודים לך מעומק לך ומאחלים לך הצלחה בהמשך הדרך.

<דלית שטאובר: תודה רבה.

שמעון אוחיון: למרות ההיכרות הקצרה, וחבל שכך, כן הייתה לי הזדמנות להכיר אותך כי דלית הייתה חלק מסגל ההוראה בבית הספר לחינוך באוניברסיטת בר אילן ודווקא שם לא יצא לי להכיר אותך.

שמעון אוחיון: אני מוכרח לציין תוך התרשמות של תקופה קצרה את הגישה העניינית והתכליתית.

שמעון אוחיון: את היית ממונה על מסגרת שהיא רב מערכתית אבל גילית בקיאות והתמצאות בכל מקום.

שמעון אוחיון: אפילו הופתעתי כשפניתי אליך בעניין מסוים מאוד ובישיבה כאן מיד קיבלתי תשובה.

שמעון אוחיון: זה הרשים אותי.

שמעון אוחיון: כלומר, גם להוביל ולהכיר מערכת שהיא עשירה, מגוונת ומקיפה, אבל גם להתמצא ולהשתלב ברב-שיח, לענות ולנהל שיח בנועם.

שמעון אוחיון: תודה.

<יהודה סקר: לשעבר יושב ראש ועד הורים ארצי.

<יהודה סקר: אני מצטער שחברים שלי שנבחרו לפני שנתיים וחצי לא הגיעו.

<יהודה סקר: דלית, את היית אוזן קשבת לכל בעיה.

<יהודה סקר: אני באופן אישי יכול להגיד כאן שעזרת לאשתי שהיא במשרד החינוך.

<יהודה סקר: היית קשובה לכל בעיה והיית פותרת אותה.

<יהודה סקר: לא שרשמת אותה בפנקס, אלא פתרת אותה.

<יהודה סקר: יישר כוח ותמשיכי כך.

<יהודה סקר: תודה רבה לך על הכול.

עמרם מצנע: דלית, בבקשה.

<דלית שטאובר: חברים, קודם כל, תודה רבה לכם על הדברים.

<דלית שטאובר: תודה רבה על המעמד.

<דלית שטאובר: תודה רבה לך חבר הכנסת עמרם מצנע, יושב ראש הוועדה, על המקום הזה שאתה מאפשר אותו.

<דלית שטאובר: אני מלאת הכרת הטוב והכרת תודה על שזכיתי להיות 35 שנים בשליחות החשובה ביותר, שליחות החינוך, שליחות שלעולם אינה נגמרת כי המעשה החינוכי לעולם אינו מסתיים.

<דלית שטאובר: אכן זכיתי לעבוד כמורה, כמחנכת, כבעלת תפקידים בבית הספר, כמדריכה, כמפקחת, כמנהלת מחוז ולתרום בשנתיים האחרונות מהמקום הזה של ניהול מערכת החינוך.

<דלית שטאובר: נתקלתי לאורך כל השנים באנשים נפלאים ואני חייבת תודה לחבר הכנסת גדעון סער שבאמצע הקדנציה ולאחר שנפרד מהמנכ"ל דוקטור שמשון שושני מינה אותי להיות מנכ"לית משרד החינוך, ולחבר הכנסת הרב שי פירון שהלכנו יחד דרך של מספר חודשים, פתחנו שנה, העברנו תקציב והמערכת נפתחה השנה ללא כל תקלה.

<דלית שטאובר: עבודה שהתבצעה לאורך השנים האלה בשיתוף פעולה יוצא מן הכלל, קודם כל עם יושבי ראש ועדות החינוך – ועבדתי עם שלושה, עם חבר הכנסת אלכס מילר, עם חברת הכנסת דוקטור עינת וילף ואתך חבר הכנסת עמרם מצנע – ובאמת בשקיפות, בענייניות, תמיד קיבלנו מקום.

<דלית שטאובר: עלו כאן נושאים והשתדלנו לאורך התקופה הזאת להוכיח שמשרד ממשלתי יכול להיות אפקטיבי, יעיל, עומד ביעדים ונותן שירות בסטנדרט גבוה.

<דלית שטאובר: אני זכיתי להיכנס לתפקיד בשלהי המחאה החברתית עם פרסום דוח טרכטנברג והייתה לי הזכות וההזדמנות, יחד עם כל השותפים במשרד – עם השלטון המקומי, בשילוב ידיים עם ארגוני המורים – להפוך, בזכות החלטת הממשלה שאישרה את הדוח ותקצבה אותו רק לפני שנה וחצי, להיות שותפה לשינוי מציאות חברתית וכלכלית.

<דלית שטאובר: 92 אחוזים מילדי ישראל זוכים היום להיות חלק ממערכת החינוך חינם של גילאי שלוש-ארבע.

<דלית שטאובר: האמון שנתנו בנו ההורים בבחירה במערכת הציבורית, החיבוק שנתנו גם לגננות הפרטיות שעשו עד אז עבודה מאוד חשובה ואיכותית והאפשרות לחבור למהלך, זאת לכל צד ההישגים האחרים הרבים מספור – ולא כאן המקום לסקור את כולם – של התקופה הזאת, כמו שיפור בהישגים, שיפור עצום במיצובה של ישראל במבחנים הבינלאומיים שהביאה כבוד עצום למערכת החינוך ולמדינת ישראל, רפורמות בכל שכבות הגיל שהביאו שיפור בשכרו של המורה, במעמד המורה, בסביבת העבודה שלו ואפשרו מתן שעות פרטניות לילדים ומתן מענה, קידום אוכלוסיות במגזר החרדי כדי לאפשר להם להשתלב בעולם עבודה שהוא יעד כל כך חשוב, צמצום הפערים ארוכי השנים - ויש לנו עוד משימה רבה מאוד בנושא של המגזרים שאינם ייעודיים והם כמובן יזדקקו לתשומת לב מאוד מאוד קרובה כדי להגיע למקום בו אנחנו רוצים – שיח פדגוגי מאוד מאוד מעמיק עם השטח ועוד הרבה מאוד הצלחות שהביאו הרבה מאוד כבוד למערכת.

<דלית שטאובר: עם כניסת הרב שי פירון לתפקיד, קיץ אחר, קיץ עם משמעות והרחבת תפיסת האחריות לחינוך שיצאנו אתה בקיץ והיא אפשרה הרבה מאוד פעילויות שהבטיחו את ביטחונם של הילדים ואת התעסקותם בדברים חיוביים ומניעת סיכונים שלהם.

<דלית שטאובר: ההחלה עליה דיברת, של ילדים עם צרכים מיוחדים, הארכת יום הלימודים לקבוצות, טיפול טוב יותר של סייעות ועוד דברים רבים שנמצאים בקנה כי העשייה היא מרובה.

<דלית שטאובר: באמת תחושה של עשייה רבה ושל הישגים רבים.

<דלית שטאובר: אני מסיימת את התפקיד גם בתחושה של הכרת תודה והכרת הטוב, קודם כל לשרים ולכל אנשי מערכת החינוך, עובדי משרד החינוך ועשרות אלפי מורים ומנהלים שהם - בלי שום קשר למדיניות שמתחלפת - תמיד מחזיקים את הדגל של משימות החינוך לטובת העשייה החשובה הזאת שאמרתי שלדעתי זו עשייה חשובה מכל והיא בעיני זאת שמבטיחה את איכות החברה, את הדמוקרטיה, את החוסן, את הערבות הדדית וגם את האפשרות שלנו להתחרות בעולם גלובלי מבחינה כלכלית וגם לשמור על ביטחונה של המדינה.

<דלית שטאובר: אני מאחלת הרבה מאוד הצלחה למיכל כהן שנכנסת לתפקיד.

<דלית שטאובר: אני בטוחה שכל אנשי החינוך, כמו שאני מכירה אותם – כי שליחות החינוך היא חיידק שלא עובר, חיידק טוב שלא עובר וכל מי שעוסק בזה, תמיד רואה את עצמו ממשיך – ימשיכו.

<דלית שטאובר: אני בוודאי אמצא את דרכי להמשיך ולתרום למדינת ישראל בהיבטים ערכיים כאלה ואחרים ואני בטוחה שמערכת החינוך תמשיך במשימה הבלתי נגמרת הזאת לטובת למעלה משני מיליון ילדים שיש לנו במערכת ולטובת החברה והמדינה כולה.

<דלית שטאובר: תודה רבה לכם על שיתוף הפעולה.

<דלית שטאובר: תודה רבה על המלים החמות והמשך יום מוצלח.

<דלית שטאובר: תודה רבה לך חבר הכנסת מצנע.

עמרם מצנע: נרים כוס של שמפניה מהטבע.

עמרם מצנע: לחיים.

<דלית שטאובר: ולהצלחות.

<דלית שטאובר: הצלחת מערכת החינוך היא הצלחה של כולנו.

עמרם מצנע: תודה רבה.