ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 20, 2013-10-15 11:10

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

משה גפני: על סדר היום: הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 53) (מערכת הצבעה אלקטרונית), התשע"ד-2013.

משה גפני: רביזיה והצבעות בעת דיון בעקרונות שיכללו בתקנות אשר יובאו לאישור הוועדה.

משה גפני: אני מבקש להסביר מה הישיבה הזאת אמורה לעשות.

משה גפני: אנחנו סיימנו את החוק הזה בישיבה הקודמת, שעסקה בהצבעות האלקטרוניות.

משה גפני: הצבענו על החוק.

משה גפני: אני הייתי צריך להביא את זה למליאת הכנסת לאישור לקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: היה מדובר על כך שהרשות לניירות ערך תביא את התקנות.

משה גפני: אבל החוק הסתיים, ובינתיים אני הבנתי שהרשות לניירות ערך איננה יכולה לקבל, מסיבותיה היא, שיהיה בקר חיצוני, ביקורת חיצונית או מישהו מבחוץ שיבקר בשעה שיש מי שיעשה את זה ברשות לניירות ערך.

משה גפני: בסופו של דבר אני הסכמתי להביא את זה מבלי שיהיו את התקנות, כפי שדיברנו בישיבה הקודמת, רק להביא את העקרונות.

משה גפני: הרשות לניירות ערך אמורה להביא לאישור ועדת המדע וכנראה גם לאישור ועדת החוקה.

משה גפני: תיכף נראה לגבי הנושא של התקנות.

משה גפני: לכן, לבקשת הרשות לניירות ערך, אני חוזר לדיון, אבל אני לא הולך לפתוח את הדיון מחדש.

משה גפני: הסבירו לי המשפטנים שיש מה שנקרא "סופיות הדיון".

משה גפני: לא כל כך הבנתי את זה פעם, אבל היום אני מבין שזה נוח.

משה גפני: יש סופיות הדיון.

משה גפני: אנחנו היינו יכולים להיות היום – אילולא הפגרה – אחרי שבספר החוקים במדינת ישראל היה את החוק הזה, ואנחנו כבר לא היינו דנים עליו; אלא אם כן הממשלה או חבר כנסת היו מגישים הצעת חוק פרטית שבאה לשנות, להוסיף, להוריד וכולי.

משה גפני: אבל מכיוון שביקשתם, ועדיין לא הבאתי את זה, אז אני מביא את זה לדיון רק על הנושא הזה, אלא אם כן ירצו אנשים להוסיף.

משה גפני: אני ראיתי גם מכתב מעמותת "ידיד".

משה גפני: אני גם אאפשר לך להעלות את העניין, אבל אני לא אצביע.

משה גפני: אני מצטער שזה יהיה המצב, אבל - - -

<רן מלמד: אם מצביעים על התקנות, זה חלק מהתקנות.

משה גפני: לא, לא מצביעים על התקנות.

משה גפני: לא משנה.

משה גפני: חשוב שתגיד – לא באריכות כיוון שהישיבה הזאת אמורה להיות קצרה.

משה גפני: חשוב שהדברים יישמעו.

משה גפני: אנחנו לא נצביע על התקנות.

משה גפני: אין תקנות עדיין.

משה גפני: יש עקרונות של תקנות, שאני אבקש שיסבירו אותם ואתה תוכל להתייחס לעניין הזה, וכל מי שירצה להעלות דברים.

משה גפני: אין כבר פגרה בכנסת, ואני הולך להביא את החוק הזה למליאת הכנסת לאחר שאנחנו נקיים את ההצבעה בעניין הזה.

משה גפני: קודם כל, אני מבקש רביזיה על ההחלטה של ועדת המדע והטכנולוגיה מהישיבה הקודמת בהצעת חוק ניירות ערך.

משה גפני: מי בעד הרביזיה?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: בעד הרביזיה – פה אחד

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: למרבה ההפתעה, פה אחד.

משה גפני: הרביזיה התקבלה, ואנחנו חוזרים לדון בהצעת החוק.

משה גפני: אני מבקש לפני זה את ההסבר לגבי עקרונות של התקנות, מפני שאנחנו חוזרים לחוק עצמו.

משה גפני: מי מסביר את זה?

משה גפני: את עקרונות התקנות.

<רוני טלמור: רוני טלמור, משרד המשפטים.

<רוני טלמור: המערכת האלקטרונית היא מערכת שכשעיצבנו את החוק הצבנו אותה בתור פלטפורמה.

<רוני טלמור: ההוראות המהותיות סביב נושא זכות ההצבעה של בעלי מניות והדרך שבה הם יכולים לממש את הזכות שלהם נקבעת מכוח חוק ניירות ערך בתקנות לגבי הצבעה של בעלי מניות.

<רוני טלמור: ההסבר היחיד שיש שם לגבי הצבעה בכתב קיים לגבי בעלי מניות.

<רוני טלמור: במקביל, יהיו הסדרים כאלה גם לגבי אופציות וגם לגבי אגרות חוב.

<רוני טלמור: התיקון שמוצע כאן הוא תיקון שאני צריכה לומר שלא היה כל כך פשוט לעיצוב, אבל הבאנו אותו ואנחנו נקדם אותו בזמן הקרוב מאוד.

<רוני טלמור: אני מקווה שכבר בשבוע הבא נצא לשימוע ציבורי עם התקנות, יחד עם עוד כמה תיקונים מקבילים שלא קשורים לנושא הזה שאנחנו רוצים לשנות בתקנות האלה.

<רוני טלמור: יש תקנות שמסדירות את הנושא של הצבעה בכתב באמצעות כתב הצבעה, ואלו התקנות שאנחנו מדברים עליהן כרגע.

<רוני טלמור: התיקון הראשון הוא כמובן התיקון שמגדיר מה התחולה ומהם הנושאים שלגביהם אפשר להצביע באמצעות כתב הצבעה.

<רוני טלמור: היום הנושא של כתב הצבעה מוגבל לפי חוק החברות לנושאים מסוימים בלבד, שמפורטים בחוק, ולשר המשפטים יש סמכות להוסיף עליהם נושאים נוספים בתקנות.

<רוני טלמור: אנחנו מעוניינים להגיע למצב שבו אפשר יהיה להצביע בכתב ההצבעה האלקטרוני בכל נושא.

<רוני טלמור: זאת אומרת, המטרה של התקנות האלה היא להביא למצב שהתיקון שבו כתב ההצבעה "הידני" ימשיך לתפקד כמו שהוא היום.

<רוני טלמור: אנחנו צריכים אותו גם בתור גיבוי למערכת וגם כדי לאפשר לבעלי מניות שלא רשומים אצל חבר בורסה, זאת אומרת שרשומים בחברה עצמה כבעלי מניות, שגם הם יוכלו להצביע.

<רוני טלמור: זאת אחת הדרכים בהן הם יכולים להצביע.

<רוני טלמור: ולכן התיקון הראשון עליו מדובר בנייר הזה אומר שמעבר להצבעה עם כתב הצבעה ידני בנושאים שמפורטים בחוק ובתקנות, אפשר יהיה להצביע עם כתב הצבעה אלקטרוני – אני קוראת לו כך לשם הנוחות – בכל נושא, בכל אסיפה.

<רוני טלמור: כשהכנו את התקנות האלה ביררתי לגבי עניין הסמכות.

<רוני טלמור: על מנת להסיר ספק שהתקנות האלה באמת יעברו אחר כך – גם מבחינת סמכות וגם מבחינת ועדת החוקה – רציתי לבקש להבהיר בחוק החברות בתיקון עקיף, שנוסח שלו נכלל בהצעה, את האפשרות שכתב הצבעה אלקטרוני יוכל להיות בכל נושא.

<רוני טלמור: יש חשש משפטי שבגלל שהחוק מפרט רשימה של נושאים, שיגידו לי את יכולה בתקנות רק להוסיף רשימה, את לא יכולה להגיד כל נושא.

<רוני טלמור: אני לא רוצה, חלילה, שנגיע למקום הזה.

<רוני טלמור: זה התיקון הראשון.

<רוני טלמור: התיקון השני, התיקון לתקנה 4, עוסק בדרך שבה ממציאים את כתבי ההצבעה ואישורי הבעלות לבעלי המניות.

<רוני טלמור: מוצע פה להתאים את החובות בכל מה שקשור להצבעה באינטרנט לאופן שבו מטופלת המערכת לפי התיקון לחוק ניירות ערך.

<רוני טלמור: גם אפשר לראות את זה שיש פה הרבה הפניות.

<רוני טלמור: אני יכולה להסביר את הפרטים בפירוט, אבל זה טכני, אני לא כל כך רואה טעם בזה.

<רוני טלמור: תקנה 5 מסדירה את ההצבעה באמצעות כתב הצבעה ידני או כתב הצבעה באינטרנט.

<רוני טלמור: אנחנו מגדירים פה את האפשרות להצביע.

<רוני טלמור: אנחנו אומרים שאפשר יהיה להצביע עד נעילת המערכת, עד ארבע שעות לפני מועד כינוס האסיפה.

<רוני טלמור: זה נושא שעלה בדיון הקודם.

<רוני טלמור: אנחנו מגדירים את האפשרות לשנות את ההצבעה – שוב, זה אחד מהמאפיינים של המערכת – ולעשות מה שרוצים עם ההצבעה עד מועד הנעילה.

<רוני טלמור: תקנה 7 מתייחסת לנוסח של כתב ההצבעה, שיהיו לו שני פורמטים.

<רוני טלמור: יהיה לו פורמט ידני, ויהיה לו פורמט שמותאם למערכת.

<רוני טלמור: המערכת יוצרת כתב מותאם.

<רוני טלמור: אנחנו מתאימים את הפרטים שצריך לציין בכתב ההצבעה.

<רוני טלמור: זה מעין גילוי לבעלי המניות לגבי האופן שבו הם יכולים לממש את הזכות שלהם.

<רוני טלמור: תקנה 9, שאנחנו מציעים לבטל אותה – בדיון הקודם אתם ביקשתם להוסיף הוראה שמייצרת סדר עדיפות במקרה של כמה הצבעות.

<רוני טלמור: אתם ביקשתם להסדיר מצב שבו בעל מניות מצביע כמה פעמים, לייצר סדר עדיפות.

<רוני טלמור: אנחנו נענו לאתגר הזה והצענו תיקון לעניין הזה בחוק החברות.

<רוני טלמור: אגב, בגלל זה אנחנו גם מבקשים שלא תהיה כפילות, שזה לא יהיה בחוק ניירות ערך, אלא שזה יהיה בחוק החברות כמו שהצענו.

<רוני טלמור: אחרת תהיה כפילות מיותרת.

<רוני טלמור: תקנה 9 שקיימת היום יוצרת הסדר שעכשיו הוא יהיה מיותר, שאומר שאם בעל מניה הצביע עם כתב הצבעה הוא רוצה לבטל אותו, אז הוא צריך לעשות פרוצדורה מסוימת.

<רוני טלמור: היא תקנה מכבידה יותר מההסדר שאנחנו עכשיו מעגנים.

<רוני טלמור: ההסדר בתקנה 9 מטיל את נטל הביטול והשינוי על בעל המניות.

<רוני טלמור: ההסדר שאנחנו מייצרים לסדרי העדיפויות מטיל את הנטל על החברה.

<רוני טלמור: אם בעל המניות הצביע פעמיים, היא צריכה לדעת את זה ולהשתמש בהצבעה שאנחנו רואים אותה כמאוחרת.

<רוני טלמור: ולכן אנחנו רואים אותה כעדיפה מבחינת בעלי המניות, ולכן אנחנו לא צריכים את תקנה 9 יותר.

<רוני טלמור: תקנה 11 היא תקנה טכנית שמתייחסת לספירת הקולות, וגם בה צריך לעשות התאמות לגבי הדרך שבה סופרים את מכלול הקולות שהוצבעו גם בכתבי ההצבעה הידניים וגם באלקטרוני.

<רוני טלמור: התיקון של תקנה 13, שהוא גם התיקון שעניין את עמותת "ידיד" – ולכן אולי אני אתייחס לזה יותר באריכות, כי אני חושבת שאולי הדברים לא הובנו נכון – נועדה להתמודד עם נושא שאני התייחסתי אליו בדיון הקודם שבו אנחנו רוצים לשרש פרקטיקה שהייתה נהוגה פעם, אבל יכול להיות שהיא עדיין נהוגה, שחברי הבורסה מעודדים בעלי מניות לוותר על הזכות שלהם לקבל את המידע מהם כי יש לזה עלות.

<רוני טלמור: בגלל שהמערכת מקלה על הבנקים – למשל כל מנגנון הכנת כתבי הצבעה נחסך להם, ומבחינת עלויות זה זול יותר עבורם – אנחנו מקווים שהפרקטיקה הזאת תיעלם מעצמה.

<רוני טלמור: אבל בכל מקרה אנחנו רוצים לייצר פה הבהרה – עורך הדין עמית אשכנזי גם התייחס בדיון הקודם לטעמים מאחוריה, שיוצר מנגנון של opt out.

<רוני טלמור: זאת אומרת, בעל מניות זכאי לקבל את ההודעות, אלא אם כן הוא מודיע לחבר הבורסה שהוא לא מעוניין בהן.

<רוני טלמור: אנחנו רואים חשיבות גדולה מאוד שחברי הבורסה יתקשרו עם הלקוחות שלהם ויעבירו להם פרטים לגבי הזכות שלהם להצביע.

<רוני טלמור: אין פה יצירה של איזשהו מאגר.

<רוני טלמור: מדובר במאגר לקוחות ממילא, לא מדובר במאגר של המדינה, אלא במאגר אצל חבר הבורסה.

<רוני טלמור: אנחנו רוצים שתהיה לו זכות לקבל את המידע שקשור להצבעות.

<רוני טלמור: רק אם מאוד חשוב לא להשתתף במערכת מאיזושהי סיבה, הוא יוכל לוותר על הזכות הזאת.

<רוני טלמור: הנוסח פה נועד לייצר את ההתאמה לעניין הזה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני אבקש את ערן מלמד, הסמנכ"ל של עמותת "ידיד", אם אתה רוצה להתייחס בקצרה לדברים האלה.

משה גפני: אחרי זה עורך הדין נתן שילה, אם אתה רוצה.

משה גפני: אם אפשר בקצרה.

משה גפני: אני רק אבקש – מכיוון שכנראה שהתקנות יועברו לוועדת חוקה בגלל הנושא של - - -

<שרה קנדלר: גם וגם.

<שגית אפיק: רגע, את הסברת עכשיו את תקנות החברות שילכו לוועדת חוקה, אבל הרשות לניירות ערך תביא את אותם עקרונות בתקנות משלה שיגיעו לוועדה הזאת.

<שרה קנדלר: חלק לוועדה הזאת וחלק לוועדת - - -

משה גפני: מה שאני רוצה לבקש – מכיוון שאת החוק אנחנו עושים בוועדת המדע, אני יכול לכתוב בחוק שכל התקנות שקשורות לעניין הזה יהיו בוועדת המדע.

משה גפני: אבל אני לא הולך לעשות את זה בגלל שהסדרים הם לא כאלה.

משה גפני: חלק צריך ללכת לוועדת החוקה, וחלק צריך ללכת לוועדת הכספים.

משה גפני: חלק צריך לבוא לכאן.

משה גפני: מה שאני מבקש, לפני שאתם מביאים את התקנות לוועדות השונות, אני מבקש שתביאו את זה אלינו, כך שאם יהיו לי הסגות - - -

<רוני טלמור: זה לא כדיון בוועדה?

<רוני טלמור: אני פשוט - - -

משה גפני: לא, לכאן.

משה גפני: סיבכתי את העניין.

משה גפני: מה שאני מבקש, שתיידעו אותנו על התקנות שאתם מביאים לוועדות אחרות.

משה גפני: כך שאם אני אמצא לנכון, שמשהו לא מסתדר לי עם עקרונות החוק שקבענו – מה שאני לא מעריך שיהיה – שאני אוכל ללכת לאותה ועדה.

משה גפני: יש לי מנהג כזה שאני הולך לכל מיני ועדות מפעם לפעם.

משה גפני: אני מבקש להביא לנו לוועדה את התקנות שאתם מביאים גם לוועדות אחרות.

משה גפני: לא לדיון בוועדה.

<רוני טלמור: אדוני, אנחנו נכתב אתכם בהעתק לפנייה לוועדת החוקה.

<רוני טלמור: זה נראה לך מתאים?

משה גפני: מצוין, כן.

משה גפני: אבל להביא את התקנות.

<ענת לוי: אם בעוד שנה-שנתיים - - -

משה גפני: כן, להחליט את זה.

משה גפני: אנחנו מחליטים את זה.

משה גפני: צודקת מנהלת הוועדה.

משה גפני: אם בעוד שנתיים יבואו התקנות - - -

<שגית אפיק: הם מתכננים להעביר אותן בעוד חודש, אבל גם בפעם הקודמת אמרתם חודש, וחלפו - - -

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: אם זה יבוא בזמן שכולכם, כל אלה שנמצאים פה יקודמו בתפקידים, ואלה שיבואו אחריכם לא ידעו מזה.

<רוני טלמור: אתה מדבר על התיקונים הבאים?

משה גפני: לתקנות והתיקונים.

<קריאה: לתקנות הנוכחיות.

משה גפני: כן.

משה גפני: התקנות הנוכחיות.

משה גפני: מה שאמרת, שיהיה בהחלטה שאתם נותנים לנו העתק.

משה גפני: לא מסובך.

משה גפני: רק שנדע.

<רוני טלמור: איפה יהיה כתוב?

משה גפני: בהחלטה של הוועדה.

<רוני טלמור: בהחלטת ועדה זה בסדר.

<ציפי בנר: אני גם ארצה להתייחס, בסדר?

<ציפי בנר: ציפי בנר, בנק לאומי.

<ציפי בנר: אני רוצה להתייחס לכמה סעיפים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: ברור העניין הזה?

משה גפני: למען הסדר הטוב, אנחנו צריכים לדעת על זה קודם.

משה גפני: אם תהיה לנו הסגה, אנחנו לא נדון על זה בוועדה.

משה גפני: זה יידון נניח בוועדת כספים.

משה גפני: אז אני אלך לשם ואני אומר את דעתי.

משה גפני: אני אומר שזאת הייתה ההחלטה של ועדת המדע, או בוועדת החוקה.

משה גפני: אני מעריך שזה לא יקרה.

משה גפני: אני מעריך שהכול יהיה בסדר, אבל למען הסר ספק.

משה גפני: את המובן מאליו צריך שיאמר.

משה גפני: ערן מלמד, בבקשה.

<רן מלמד: אני אתחיל ואגיד, אדוני, שאני בהחלט מחייב את הנושא של המערכת האלקטרונית.

<רן מלמד: אני חושב שהציבור הרחב צריך להשתתף בהצבעות שהוא בוחר בהן.

<רן מלמד: אני רק חושב שהשיטה שקודם כל נכניס אתכם למאגר – בין אם הוא קיים או לא קיים, ובין אם צריך לשלוח לך חומר או לא, ורק אחר כך נשאל אותך אם אתה רוצה, הוא לקוי.

<רן מלמד: גם אם אנחנו ניקח את החוק של דואר זבל – דואר זבל אומר אתה לא תשלח לי חומר אם אני לא אישרתי לך מראש שאני רוצה לקבל.

<רן מלמד: ולכן אני חושב שגם אם התקנה הזאת ראויה, היא צריכה ללכת הפוך.

<רן מלמד: היא צריכה להגיד אתם רוצים לשלוח לי חומר?

<רן מלמד: תשאלו אותי אם אני רוצה לקבל.

<רן מלמד: אם אני רוצה לקבל, הפרטים שלי יהיו.

<רן מלמד: הם יופצו, אתם תשלחו לי חומרים, וכדומה.

<רן מלמד: אם אני לא רוצה לקבל, אתם לא תרשמו אותי בכלל.

<רן מלמד: אני חושב שההגנה על הפרטיות בנושא הזה חשובה יותר מהכול.

<רן מלמד: יש הרבה מאוד זליגות של מידע בשנים האחרונות.

<רן מלמד: אני חושב שהאופן שבו התקנה הזאת מנוסחת, המעורפלות שבה היא מנוסחת, היא לא נכונה וצריך לשנות אותה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עורך הדין נתן שילה.

משה גפני: לכן אני גם רוצה לראות את התקנות, זה מה שביקשתי.

משה גפני: אני רוצה שכשמביאים את זה לאחת הוועדות, יכול להיות שגם אני אבוא ואטען את הטענה הזאת.

משה גפני: או שהם ישכנעו אותי שזה לא יזלוג.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: אין לי עמדה נחרצת.

משה גפני: אני נגד זה שהופכים את אזרחי המדינה יותר ויותר לכאלה שנתונים למעקב ואפשר לעקוב אחריהם.

משה גפני: אני נלחמתי גם בוועדת כספים על החוק של העברת מידע.

משה גפני: הממשלה ביקשה מאוד להעביר את זה.

משה גפני: הם העבירו את זה עכשיו בחוק ההסדרים או לא העבירו?

משה גפני: גם כן, מהסיבה הזאת.

משה גפני: אני חושב שאנחנו, האזרחים, הופכים יותר ויותר חשופים למידע עלינו.

משה גפני: יש הרבה פגיעה בפרטיות.

משה גפני: את מה שצריך לעשות, צריך לעשות.

משה גפני: אבל צריך לשמור על הנושא הזה.

משה גפני: בבקשה.

<נתן שילה: איגוד החברות הציבוריות, לאורך השנים, שיתף תמיד פעולה עם הרשות לניירות ערך במשרד המשפטים בנושא הזה של הצבעות באספות כלליות וניסיון לקרב את בעלי המניות להצביע יותר באספות.

<נתן שילה: היו בזמנו כל התקנות של הצבעה בכתב והצגת עמדות לפני האסיפה.

<נתן שילה: שיתפנו פעולה באופן מלא בכל הנושא הזה, בניסיונות שנעשו והכול.

<נתן שילה: באותו כיוון אין לנו גם בעיה עקרונית.

<נתן שילה: להיפך, בכל הנושא היום של הצבעה אלקטרונית וניסיון לפשט את כל התהליך הזה, וזה אולי יביא לעוד משתתפים באספות.

<נתן שילה: יחד עם זה, אני רוצה, אם יורשה לי, בשתיים-שלוש דקות להציג את הבעייתיות שאנחנו רואים בצורה שבה עושים את העניין.

<נתן שילה: במיוחד כשיש פה שינוי מהותי – לא בקטע של ההצבעה, אלא בקטע של גרימה לזה שהחברה מקבלת את הרשימה הסגורה של ההצבעות ארבע שעות לפני מועד האסיפה, לעומת כפי שזה מקובל היום, בין 72-48 שעות.

<נתן שילה: השינוי הוא מהותי ביותר מהבחינה הזאת שצריך להבין, אנחנו מדברים כל הזמן על אספות כלליות.

<נתן שילה: אין אספות כלליות בפועל.

<נתן שילה: אין מצב שבו ביום מסוים בשעה מסוימת החברה מודיעה על אסיפה כללית, באים כל בעלי המניות, דנים ויושבים, ומעלים את הנושאים ומנסים לשכנע אחד את השני, ובסופו של דבר מתקבלות החלטות.

<נתן שילה: הדבר הזה הוא אולי נחלתן של המאות הקודמות.

<נתן שילה: היום זה לא קיים.

<נתן שילה: תיאורטית, זה יכול להיות מצב כי החברה מודיעה על אסיפה ביום הזה, בשעה הזאת, במקום הזה.

<נתן שילה: המנגנון של החברה יהיה מוכן לקבל את אלה שבאים לאסיפה, אבל זה בדרך כלל המנגנון של החברה.

<נתן שילה: זה מישהו מבעלי מניות הרוב.

<נתן שילה: פעם ב- יכול לבוא בעל מניות מהציבור שרוצה להשתתף באסיפה.

<נתן שילה: אבל הדברים האלה הם מאוד אקראיים ולא מציאותיים.

<נתן שילה: לכן כל ההצבעות באספות, ממילא באות בדרך של ייפויי כוח שמועברים לחברה בדרכים כאלה או אחרות.

<נתן שילה: הבעיה שנוצרה בשנים האחרונות היא שבגלל שינוי חוקי החברות וחוקי ניירות ערך, ישנם מספר סוגים של אספות שבהן ההכרעה נעשית על-ידי בעלי מניות המיעוט בלבד.

<נתן שילה: בעלי מניות הרוב יכולים אולי להשתתף או להצביע, אבל הכרעתם איננה הכרעה.

<נתן שילה: ואולי ניקח לדוגמה את הדבר האחרון שקיים היום בנושא של מדיניות תגמול בחברות ציבורית, שזה דבר שהוא חדש, עובר היום על כל החברות.

<נתן שילה: ההצבעה באסיפה הכללית מוכרעת על-ידי הצבעת המיעוט בלבד, ללא בעלי השליטה.

<נתן שילה: אז אומנם יש שם מנגנון שאם האסיפה לא מקבלת את ההחלטה, אפשר להביא את זה לדיון מחודש בדירקטוריון, אבל באסיפה עצמה ההחלטה היא רק של בעלי מניות המיעוט.

<נתן שילה: מה קורה בפועל במקרים האלה?

<נתן שילה: בעלי מניות מיעוט יש לנו משני סוגים.

<נתן שילה: יש את המשקיעים המוסדיים, שעליהם יש רגולציה של הממונה על שוק ההון, של רשות ניירות ערך, שכדי לקדם את הצבעת המיעוט הם מחייבים את המשקיעים המוסדיים להשתתף באספות בנושאים המיוחדים האלה, ולהצביע בהם.

<נתן שילה: איתם יש בעיה נוספת של מה שנקרא ייעוץ למוסדיים, פרשת "אנטרופי" וכולי, שגורמת לבעיות אחרות, שגם היום זה נמצא בהסדרה במסגרת רשות ניירות ערך – איך פועל כל המנגנון הזה של ייעוץ למוסדיים לקראת הצבעות, ואיזה קשר צריך להיות בינם לבין החברה.

<נתן שילה: ושם כבר גם ברור שחייב להתקיים קשר בין החברה לבין המוסדיים או לבין המייעצים למוסדיים לפני האסיפה, כדי שגם החברה וגם המוסדיים יידעו על מה מדובר ויראו אם אפשר להגיע לעמק השווה לפני שמתקיימת האסיפה.

<נתן שילה: עדיין ישנם בעלי מניות מיעוט שהם לא משקיעים מוסדיים, וישנן חברות רבות – אני חושב שכ-400-300 חברות – בבורסה, ששם אין בכלל משקיעים מוסדיים.

<נתן שילה: אז המיעוט, שמחזיק פחות מ-5% - אף אחד לא יודע מיהו ומהו, וכיצד הוא יצביע ואיך הוא יצביע.

<נתן שילה: מה קורה בחברות כאלה?

<נתן שילה: פתאום החברה תקבל ארבע שעות לפני מועד האסיפה מן רשימה אלקטרונית כזאת בעד, נגד וכולי.

<נתן שילה: יש פה גם מה שנקרא עניין אישי, או עניין אישי שלילי.

<נתן שילה: כל מיני דברים כאלו שצריך איכשהו לברר אותם.

<נתן שילה: לראות אם כולם הודיעו, אם לא הודיעו.

<נתן שילה: אולי החברה מכירה מישהו שהיא יודעת שלא הצביע נכון.

<נתן שילה: ישנן בכל זאת פרוצדורות שצריך לקיים לפני האסיפה.

<נתן שילה: לא ניתן בארבע שעות לדבר עם בעלי מניות, להתקשר איתם, לברר איתם מה קורה.

<נתן שילה: נגיד שהחברה תקבל פתאום הודעה - - -

משה גפני: שתיים-שלוש דקות – זה כבר היה כמה פעמים.

משה גפני: מה אתה מציע לעשות עכשיו?

משה גפני: הרי דנו בזה.

משה גפני: עשיתי הפסקה.

<נתן שילה: מה שאני מציע זה להשאיר את פרק הזמן הזה שהחברה מקבלת את ההודעה הסופית לפחות 48 שעות, כמו שזה קיים היום, או 72 שעות לפני מועד האסיפה.

<נתן שילה: אני גם לא מבין מה הבעיה.

<נתן שילה: ההודעה לאסיפה מונחת על השולחן ומתפרסמת חודש ימים.

<נתן שילה: היא פתוחה חודש ימים.

<נתן שילה: בעלי מניות יכולים לדבר, כמו שאנחנו רואים פה, לשנות את הצבעתם, וכולי.

<נתן שילה: למה זה צריך להיות עד הרגע האחרון, כשלחברה יכול להיגרם נזק גדול, ולבעלי המניות זה לא משנה?

משה גפני: תודה נתן.

משה גפני: בבקשה, אתם תצטרכו להשיב, מישהו מכם.

<ציפי בנר: ציפי בנר, מ"לאומי".

<ציפי בנר: רציתי להציע במסגרת ההתאמות והשינויים שעושים בחוק החברות, להסיר מהסעיף של הוכחת אישור בעלות את הסעיף – פה הוא קטנצ'יק, אבל עלינו הוא מאוד משליך תפעולית – שחברי הבורסה, הסניפים, צריכים לחתום על אישור הבעלות.

<רוני טלמור: בתקנות.

<ציפי בנר: כן, בתקנות החברות משנת 2000.

<ציפי בנר: לשנות.

<ציפי בנר: במסגרת התקנות של החברות, להסיר את הסעיף הזה.

<רוני טלמור: אנחנו נוציא לשימוע גם את התקנות לגבי הוכחת בעלות, ונשמח לשמוע הערות.

משה גפני: אוקיי, בבקשה.

משה גפני: שם ותפקיד.

וינדזברג: שמי וינדז

וינדזברג: ברג אשר, "בנק הפועלים".

וינדזברג: יש לי כמה הערות טכניות, שאלות.

וינדזברג: לגבי תקנה 4, התיקון, אתם אומרים שבעל המניות צריך להודיע לנו אם הוא מסכים או לא מסכים לשנות את עמדתו ביחס להחלטת ות"ת 24 שעות לפני מועד – אני מבין שהכוונה למועד האסיפה.

<רוני טלמור: לא, למועד יציאת הרשימה.

<רוני טלמור: זה המועד שבו אתם צריכים לשלוח את הרשימה למערכת.

<רוני טלמור: אנחנו משאירים 24 שעות כדי שאתם תוכלו להיערך.

וינדזברג: אני חושב שזה צריך עוד 24 שעות לפני היום הקובע.

וינדזברג: כי אנחנו נותנים את הרשימה למחרת בבוקר של היום הקובע.

וינדזברג: אנחנו פשוט לא נספיק.

וינדזברג: אנחנו קבענו עם הרשות לניירות ערך – מכיוון שתנאי הסליקה בבורסה הם טיפוס אחד – שאת הקבצים אנחנו - - -

משה גפני: סליחה רגע, כמה הערות יש לך?

וינדזברג: יש לי כמה.

משה גפני: כמה?

משה גפני: שלוש-ארבע-חמש?

<שגית אפיק: וכולן לתקנות החברות?

וינדזברג: כן, לאלה.

משה גפני: את תשיבי לו?

משה גפני: מי ישיב לו?

<רוני טלמור: כרגע אין לי תשובה.

<רוני טלמור: זה ייבחן, אבל אנחנו גם נוציא את זה לשימוע ונוכל לדון על זה בנפרד.

משה גפני: לא חשוב, בקצרה.

משה גפני: בבקשה.

וינדזברג: על כל מקרה, אני חושב שתשקלו 24 שעות לפני היום הקובע.

משה גפני: בסדר, תרשמי.

<רוני טלמור: רשמתי.

וינדזברג: זה לגבי האסיפה.

וינדזברג: ותיקחו בחשבון את תנאי הסליקה בבורסה.

וינדזברג: בתקנה 7, בסעיף 14 כתוב: יצוין כי בעל המניות זכאי לקבל אישור בעלות מסניף של חבר הבורסה או במשלוח דואר, אם ביקש זאת חבר הבורסה מראש, או שאישור עבור בעלות שלו יועבר לחברה.

וינדזברג: על-ידי מי?

וינדזברג: אנחנו לא מעבירים לחברה כלום.

וינדזברג: אתם מתכוונים על-ידי הרשות לניירות ערך, כי היא מעבירה את הפרטים.

<ציפי בנר: כן, זה הסעיף במערכת שיש אישור בעלות.

<שרה קנדלר: זו המערכת.

וינדזברג: כן, אבל זה לא כתוב פה.

<ציפי בנר: כתוב: באמצעות מערכת הצבעות.

וינדזברג: מי מעביר לחברה?

<שגית אפיק: באמצעות מערכת ההצבעה האלקטרונית.

וינדזברג: זו הייתה הרשות לניירות ערך.

וינדזברג: צריך להיות פה - - -

<שרה קנדלר: זו המערכת, זו לא הרשות.

<שגית אפיק: בדיוק, זה באמצעות המערכת.

וינדזברג: לגבי חובות חברי הבורסה, יש איזה פער בין מה שמוגדר פה לבין מה שמוגדר במקומות אחרים.

וינדזברג: אני חושב שזה צריך להיות מפורט, אני מדבר על תקנה 13.

וינדזברג: עוד פעם, אני מתייחס לסעיף ב' שם: "בעל מניות לא רשום רשאי, בכל עת, להודיע לחבר הבורסה באמצעותו" – אם הוא מעוניין או לא מעוניין.

וינדזברג: נקודה נוספת, הוא לא יכול להגיד לנו על אסיפה מסוימת, כי אם באותו יום הוא משתתף בשלוש אספות, אז מה שהוא מחליט יכול - - - את האספות.

וינדזברג: אנחנו לא יכולים לעשות דיפרנציאציה בין אספות, כשהוא מודיע לנו על שינוי עמדתו.

וינדזברג: דיברנו על יחידות השתתפות בפעם הקודמת.

וינדזברג: להוסיף יחידות השתתפות גם.

<ציפי בנר: הם הוסיפו בתיקון ה-53.

<קריאה: זה ייעשה.

<קריאה: זה לא כזה ברור.

<שגית אפיק: זה מופיע בחוק.

<ציפי בנר: אבל בטח נדבר על זה עוד בהמשך.

<רוני טלמור: השינוי בחוק זה לא זה.

<שגית אפיק: זו האופציה.

<ציפי בנר: לא, אבל גם מופיע בחוק בסעיף המערכת האלקטרונית, מעבר לכתבי האופציה.

<ציפי בנר: כתבתם כאן כל הניירות.

<ציפי בנר: אנחנו היינו רוצים פירוט, לרבות יחידות השתתפות.

<ציפי בנר: שזה לא יהיה נתון לפרשנויות.

<ציפי בנר: זה בסדר, הם עשו מה שביקשנו דווקא.

וינדזברג: אני עוד פעם חוזר על מה שדיברנו עליו בפעם הקודמת, שאני לא רואה מצב שבאג"חים, שעובדים שלושה ימים ביום קובע לאסיפה, שמישהו יוכל לקיים את - - -

<שרה קנדלר: אבל זה לא לדיון פה.

וינדזברג: אבל רק תיקחו את זה בחשבון.

<שרה קנדלר: אנחנו יודעים.

וינדזברג: טכנית זה בלתי ניתן לביצוע.

<ציפי בנר: הנה, בסעיף הזה.

<ציפי בנר: בעמוד 1172 זה מופיע.

<ציפי בנר: כל ניירות ערך בכחול.

<ציפי בנר: הם עשו את התיקון.

וינדזברג: אבל פה זה לא מופיע.

<ציפי בנר: רק לפרט את זה כדי שלא יהיה מקום לפרשנויות.

משה גפני: בתקנות.

<שגית אפיק: זה יהיה בתקנות.

<שגית אפיק: יהיו תקנות נפרדות ליחידות השתתפות.

משה גפני: תודה.

משה גפני: בבקשה.

<ליאת עדי: ליאת עדי מ"בנק מזרחי".

<ליאת עדי: בתקנה 2, בהסדר שלהם הם כותבים: נבחנות אפשרויות הרחבה מסוימות לכתבי ההצבעה בכתב.

<ליאת עדי: לנוכח העובדה שהשימוש היום בכתבי הצבעה בכתב הוא מינורי, אני חושבת שאין מקום להרחיב עוד את הפעילות שם.

<ליאת עדי: אפילו נמסר בפגישות קודמות שלאור העובדה שלאחר כניסת ההצבעה באינטרנט ייבחן בכלל המשך השימוש בכתבי הצבעה בכתב.

משה גפני: למה זה מפריע לך?

משה גפני: מה אכפת לך?

משה גפני: את צודקת.

<ליאת עדי: כי זו תכנית שכבר מבחינתנו לא מיושמת בשטח.

<ליאת עדי: מעט מאוד לקוחות משתמשים בשירות הזה.

<ליאת עדי: אני חושבת שאין מקום להרחיב במקום - - -

משה גפני: לא משתמשים, אבל מה זה מפריע?

<שגית אפיק: אבל בנוסח המוצע שלה היא לא מרחיבה.

<ליאת עדי: אני אצטרך להיערך לזה.

<ליאת עדי: ברגע שיוסיפו נושאים נוספים, או שיפתחו דברים נוספים שאנחנו נצטרך - - - בכתב הצבעה בכתב, אז אני אצטרך לעשות עבודה בדברים שהם כבר לא ישימים היום.

<רוני טלמור: אני רוצה להתייחס.

<רוני טלמור: למרות שבמקור הייתה לנו מחשבה להרחיב את כתבי ההצבעה הידניים, אנחנו החלטנו לא לעשות את זה, אלא להשאיר אותם בדיוק לאותם נושאים שהם היום.

<ליאת עדי: כתבתם שנבחנות אפשרויות להרחבה.

<שגית אפיק: אבל תראי את התקנות.

<רוני טלמור: אנחנו לא נעשה.

<רוני טלמור: את צודקת שאנחנו – בערך לפני שבועיים, ומאז החלטנו שלא.

משה גפני: רוני, מה שהיא שאלה, למה מעלים נושאים נוספים להרחבה בנושא של הצבעה בכתב?

משה גפני: את אומרת בתקנות זה לא יבוא.

משה גפני: אתם חזרתם בכם.

<רוני טלמור: לא יהיו.

משה גפני: קיבלת תשובה.

<רוני טלמור: אנחנו שקלנו את האפשרות והחלטנו שלא.

<רוני טלמור: אנחנו רק נרחיב לגבי הצבעה באינטרנט.

משה גפני: מי משיב?

משה גפני: בבקשה.

<אמיר וסרמן: אני אענה.

<אמיר וסרמן: אמיר וסרמן, מרשות ניירות ערך.

<אמיר וסרמן: זו סוגיה שדיברנו עליה גם בדיון הקודם.

<אמיר וסרמן: כיום אין לחברה זכות משפטית לראות מי המחזיקים שלה, או את אופן הצבעתם כדי לקיים איתם דיון.

<אמיר וסרמן: הפרקטיקה שעורך הדין שילה הזכיר נוצרה בגלל מגבלה טכנית.

<אמיר וסרמן: המגבלה שקובעת היום שכתבי ההצבעה צריכים להינתן פרק זמן ממושך יחסית לפני מועד האסיפה.

<אמיר וסרמן: למרות שתיאורטית, אם באמת כל המחזיקים היו מגיעים פיזית לאסיפה, לחברה לא הייתה שום אינדיקציה מראש כיצד הם עומדים להצביע.

<נתן שילה: אבל אז היא יכולה לדון איתם.

<אמיר וסרמן: אני אומר שחוק החברות לא התכוון לתת את הזכות הזו לחברה.

<אמיר וסרמן: אגב, החברה יכולה לברר, בייחוד עם המחזיקים הגדולים, שהיא יודעת את הזהות שלהם, עם בעלי העניין בחברה, כיצד הם מתכוונים להצביע, וזה אכן התהליך שמבצעים מול המוסדיים או מול חברות הייעוץ, "אנטרופי" ו"עמדה".

<אמיר וסרמן: בראייה שלנו, ברגע שהמגבלה הטכנית הוסרה, והמערכת מאפשרת להתקרב יותר למועד האסיפה, מצבו של המחזיק מוטב כיוון שיש לו יותר זמן להחליט כיצד הוא רוצה להצביע, או לשנות את הצבעתו.

<אמיר וסרמן: מכיוון שהזכות הזו לא קיימת לחברות מלכתחילה, לא רצינו להעניק אותה כאן.

<אמיר וסרמן: אגב, לא בטוח שההשלכות של הדבר הזה יהיו בהכרח שליליות.

<אמיר וסרמן: אמנם לחברה יהיה קשה יותר לדעת כיצד יצביעו המחזיקים, אבל יכול להיות שזה יגרום לחלק מהחברות לא לעבוד בשיטת "מצליח".

<אמיר וסרמן: כלומר, לתת מלכתחילה הצעה טובה יותר לסדר-היום, ולא לחכות לראות אם ההצעה הפחות טובה עוברת, ואז לקיים דיון ברגע האחרון עם המצביעים ולשפר את ההצעה.

משה גפני: חבר הכנסת מיכאלי, אני רוצה להגיד לך על מה אנחנו נידרש להצביע עכשיו, אחרי שיוסבר.

משה גפני: אני אבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה שתסביר את התהליך שהיה בעניין הזה.

משה גפני: אני הגשתי רביזיה לבקשת הרשות לניירות ערך.

משה גפני: היה דיון לגבי ההגנה על הפרטיות בהצבעה האלקטרונית.

משה גפני: היה מדובר על כך שיהיה בקר שיעקוב אחרי זה, יבקר את זה ויפקח.

משה גפני: בסופו של דבר, התנהלו דיונים עם היועצת המשפטית של הוועדה, והרשות לניירות ערך אמרו שהם לא יכולים לעמוד בזה.

משה גפני: תיכף הם ינמקו בקצרה.

משה גפני: אני אבקש שתסכמי את החלק הזה.

משה גפני: הם הגיעו לאיזושהי פשרה שהבקר יהיה מתוך הרשות לניירות ערך, אבל יהיה עליו פיקוח מבחוץ.

<שגית אפיק: שהאחראי יהיה מתוך הרשות.

<שרה קנדלר: הממונה יהיה הבקר.

משה גפני: בסדר, הניסוחים המדויקים ייאמרו על-ידי הרשות, ועל זה נידרש להצביע.

משה גפני: כמה גורמים ביקשו לפתוח את הנושאים האלה.

משה גפני: גם הרשות לניירות ערך במידה מסוימת, וגם איגוד החברות והבנקים ביקשו לפתוח.

משה גפני: אני אמרתי שאני לא יכול לפתוח את זה.

משה גפני: אני גם לא רוצה לפתוח את זה בגלל שאי-אפשר לקיים עכשיו דיון מחדש אחרי שקיימנו דיון והיו פה פשרות, כל מה שנלווה לעניין.

משה גפני: הדבר הזה, ועוד כמה תיקונים טכניים – מכיוון שהייתה פה הצבעה על הרביזיה והיא התקבלה פה אחד, אז אנחנו דנים על זה, ואנחנו נידרש להצביע על התיקונים הללו, ונביא את זה למליאה לקריאה שנייה ושלישית.

אברהם מיכאלי: החשש להקמת מאגר, מה בסוף הפשרה שנמצאה?

משה גפני: שיהיה על זה פיקוח.

משה גפני: תיכף יגידו את זה.

משה גפני: אתה רצית להגיד משהו?

משה גפני: כן, בבקשה.

משה גפני: בקצרה.

<רן ונגרקו: רן ונגרקו מאיגוד הבנקים, ראש תחום שוק ההון.

<רן ונגרקו: ממש בקצרה, בישיבה הקודמת אנחנו דיברנו על זה שהמידע שיגיע למאגר הזה – כבודו אמר, ואנחנו מאוד תומכים בזה – לא יוכל לשמש, חוץ מאת הרשות לצורך מצומצם מאוד – ואז דיברנו גם על הנושא הזה של הבקר והאחראי – אף אחד.

<רן ונגרקו: לא רשות מסים, ולא בתי משפט בצווים, ולא שהאישה שרודפת אחרי הנכסים של הבעל.

<רן ונגרקו: אי-אפשר, סגור לגמרי.

<רן ונגרקו: אני חושש שהנוסח שמוצע כאן, בסעיף 44יא3 - -

משה גפני: בחוק?

<שגית אפיק: בהצעת החוק.

<רן ונגרקו: - - הוא כבר מכורסם קצת.

<רן ונגרקו: זאת אומרת, כבר יש שם למעט זה, ולמעט פה, ולמעט שם.

משה גפני: טוב.

משה גפני: עכשיו נדון על זה.

<שגית אפיק: זה הסעיף שדנים בו.

משה גפני: אז אתה הקדמת את המאוחר.

משה גפני: תגידי, שגית.

<שגית אפיק: כללית, בואו נעבור על הנוסח - - -

משה גפני: עברנו.

<שגית אפיק: אני עושה מהר את התיקונים רק.

<שגית אפיק: למעשה, בנוסח שלפניכם אפשר לראות את התיקונים שהוועדה כבר קיבלה בישיבה הקודמת.

<שגית אפיק: בהגדרה: "כתב אופציה" יש תוספת של 35טז3.

<שגית אפיק: בהגדרה: "כתב אופציה" יש תוספת של "יחידות השתתפות".

<שגית אפיק: זה מופיע אצלכם בעמ' 2 למעלה.

וינדזברג: רגע, סליחה, מה זה אופציה ליחידת השתתפות?

<שרה קנדלר: אין כזה דבר.

<שרה קנדלר: במידה ויהיה, זה נכלל.

וינדזברג: אני לא מכיר דבר כזה.

<שרה קנדלר: כרגע זה לא קיים, אבל זה אפשרי.

וינדזברג: זה אפשרי, אבל מדברים על יחידות השתתפות.

<שרה קנדלר: לא, יחידות השתתפות אנחנו נסדיר בנפרד.

<שגית אפיק: זה יוסדר בתקנות, נכון?

<שרה קנדלר: בתקנות, מכוח פקודת השותפויות, אחרי שזה יתוקן.

משה גפני: הערתך נרשמה בפרוטוקול, וברגע שזה יהיה, זה יהיה.

משה גפני: ואם זה לא יהיה, אז החוק יהיה סתם מילה שכתובה.

משה גפני: זה מופיע בפרוטוקול.

<קריאה: - - -

משה גפני: לא משנה, אני בעד.

משה גפני: אני חושב שזה צריך להיות.

משה גפני: אבל הערתך נרשמה.

משה גפני: אם מישהו יגיד פתאום איפה זה נמצא, אז יגידו, הנה, זה נאמר, ויושב-ראש הוועדה הסכים אתך שכרגע אין את זה, וכזה יהיה, החוק יחול עליו.

משה גפני: נכון?

<שגית אפיק: בעמ' 3, סעיף 35טז7 – גם, בקשה של הוועדה לצורך הוכחת בעלות בכתבי אופציה.

<שגית אפיק: תקנות שיביא שר האוצר יהיו באישור ועדת המדע והטכנולוגיה.

<שגית אפיק: תיקון שהוחלט עליו בישיבה הקודמת.

<שגית אפיק: בעמ' 4 למעלה, סעיף קטן (ג1) יש הסדרה לגבי הימנעות.

<שגית אפיק: זה סעיף שלא הופיע בכחול, והייתה כאן גם בקשה להבהיר מה קורה כשמישהו רוצה להימנע.

<שגית אפיק: סעיף קטן (ה) – זה מה שדובר כאן קודם לגבי סדרי העדיפויות.

<שגית אפיק: את סעיף קטן (ה) אני אקריא: "הצביע מחזיק בכתב אופציה ביותר מדרך אחת, תימנה הצבעתו המאוחרת יותר, ואולם הצבעה בעצמו או באמצעות שלוח תחשב מאוחרת יותר להצבעה בדרך אחרת".

<שגית אפיק: זה יוצר פה את הסדר שדיברנו עליו.

משה גפני: מה זה ואולם?

<שגית אפיק: אבל.

משה גפני: "הצביע מחזיק בכתב אופציה ביותר מדרך אחת, תימנה הצבעתו המאוחרת יותר".

<שגית אפיק: זאת אומרת, הכלל הוא שזה תמיד יהיה האחרון.

<קריאה: זה כולל ביטול?

אברהם מיכאלי: צריכה לבוא נקודה ולא פסיק.

משה גפני: הצבעה מאוחרת, הצבעה בעצמו באמצעות - - -

<שרה קנדלר: נכון, רצינו להבהיר את זה, למען הסר ספק.

משה גפני: אני לא יודע.

משה גפני: היות ואני לא למדתי את הליבה, אז אני לא יודע.

<שגית אפיק: בסדר.

<שגית אפיק: נפרק את זה לשני משפטים.

משה גפני: כן, ואולם לא מתאים.

<שגית אפיק: בסדר.

<שגית אפיק: בלי ואולם, אתה צודק.

<שגית אפיק: נפרק את זה לשני משפטים.

<נתן שילה: כדאי אולי לקבוע, שזה יהיה אפילו בתקנות או בחוק - - -

<שגית אפיק: להוריד את ואולם, ולפרק את זה לשני משפטים.

<שגית אפיק: החלטנו להוריד את ואולם - -

משה גפני: כן, זה נראה לא נכון.

<שגית אפיק: - - ולעשות נקודה-פסיק, לפרק את זה לשני משפטים.

משה גפני: כן.

<נתן שילה: כדאי לקבוע תמיד שההצבעה המאוחרת מבטלת מעיקרה כבר את ההצבעה המוקדמת.

משה גפני: זה מה שכתוב.

<נתן שילה: שלא במקביל יתחשבו במאוחר.

<נתן שילה: כאילו האדם עצמו במאוחר מבטל את המוקדם.

משה גפני: "הצביע מחזיק בכתב אופציה ביותר מדרך אחת, תימנה הצבעתו המאוחרת יותר".

<נתן שילה: תימנה על-ידי החברה, אבל הוא יכול להגיד, לא, אני התכוונתי שזה יהיה או שזה יהיה.

משה גפני: זו הצבעה מאוחרת.

משה גפני: אם הוא אומר אני מתכוון להצבעה המוקדמת, אז זה נקרא הצבעתו המאוחרת.

משה גפני: אם היו לו שתי הצבעות – אחת בעד ואחת נגד – והוא בא בפעם השלישית והוא אומר עמדתי זו ההצבעה המוקדמת – בעד – זה נקרא הצבעה מאוחרת, שהיא נמנית.

<נתן שילה: אבל לא מדובר פה על מוקדמת או מאוחרת.

<נתן שילה: אומרים שאם זה בכתב, אז זה ייחשב המאוחר.

<נתן שילה: הצבעה בעצמו באמצעות שלוח תיחשב.

משה גפני: בסדר.

<שגית אפיק: היא תמיד תיחשב - - -

<רן ונגרקו: שאלה.

<רן ונגרקו: התקנה שמבטלים עכשיו מאפשרת לי לבטל את ההצבעה שלי.

<רן ונגרקו: זאת אומרת, לא לשנות, לבטל.

<רן ונגרקו: עכשיו פה, לפי הנוסח - - -

<שגית אפיק: לא יהיה את זה.

<רן ונגרקו: למה?

<רן ונגרקו: אם אני רוצה לבטל את ההצבעה שלי?

<ציפי בנר: אפשר לבטל.

<רן ונגרקו: לא, לפי הנוסח החדש אי-אפשר.

<שגית אפיק: אי-אפשר.

<שגית אפיק: רוני, אתם מוחקים את תקנה 9.

<רן ונגרקו: הסעיף פה לא מאפשר.

<רוני טלמור: היא אומרת שהוא יכול לבטל את ההצבעה שלו, אבל הדרך לביטול היא לא דרך כל כך פשוטה.

<רוני טלמור: צריך ללכת ולמסור הודעות, ואחרי זה אם הוא רוצה להצביע באופן אחר, הוא צריך להגיע פיזית לחברה.

<רוני טלמור: אנחנו רוצים שאם מישהו יצביע ויתחרט הוא יוכל להיכנס למערכת ולשנות את ההצבעה שלו באופן פשוט.

<רוני טלמור: אם הוא שלח כתב הצבעה ידני והתחרט, הוא פשוט יוכל להיכנס למערכת ולהצביע אחרת, או לשלוח עוד כתב הצבעה, ואז החברה תצטרך לבחור במאוחר.

<רוני טלמור: אנחנו רוצים להקל עליו.

<רן ונגרקו: אבל אין לו אפשרות לבטל את ההצבעה?

<רוני טלמור: הוא יכול להצביע נמנע.

<רוני טלמור: הוא רוצה לבטל, שיצביע נמנע.

<רן ונגרקו: לא, הוא לא רוצה להצביע נמנע, הוא רוצה לבטל את ההצבעה.

<קריאה: הוא יכול לעשות את זה.

<רן ונגרקו: אבל הנוסח מאפשר לכם את זה?

משה גפני: הלאה.

משה גפני: מה עוד?

<שגית אפיק: עמ' 6 למה, סעיף 44יא2.

<שגית אפיק: גם כן, כאן הוועדה ביקשה לשמור על הפרטיות ולקבוע נוסח שהוא קצת יותר מהודק.

<שרה קנדלר: את זה לא ראינו.

<שגית אפיק: יש לך את זה.

<שגית אפיק: "הרשות תנקוט באמצעים שיבטיחו את פרטיותם של המחזיקים בניירות ערך".

<שגית אפיק: הנוסח הקודם היה "תפעל למזעור".

<שגית אפיק: עכשיו אנחנו מטילים עליכם קצת יותר נטל, לנקוט באמצעים שיבטיחו את פרטיותם של המחזיקים בניירות ערך.

משה גפני: זה לטובתכם.

<שרה קנדלר: מקובל.

משה גפני: זה לטובתכם.

משה גפני: כמה שתהיו יותר חזקים בעניין הזה – בגלל שאם תהיה פגיעה בפרטיות, בסופו של דבר, הכנסת תפסיק לחוקק חוקים.

משה גפני: באמת, תדעו שזה עומד על הגבול.

<אמיר וסרמן: וגם הציבור לא ישתמש במערכת.

משה גפני: אני אומר לכם באמת, זה עומד על הגבול הזה.

אברהם מיכאלי: תלמדו מהניסיון שלנו עם תעודות הזהות החכמות.

אברהם מיכאלי: הוועדה הזאת היא זו שחוקקה את החוקים, ועד עכשיו יש מחלוקת ציבורית מסביב.

משה גפני: נכון.

<שגית אפיק: עכשיו אנחנו מגיעים לסעיף של הפרדה מבנית, סעיף קטן (ג) הוא זה שעומד על הפרק, אבל אני אקריא גם את התיקונים שעשינו בו.

<שגית אפיק: עמ' 7 למעלה, 44יא3.

<שגית אפיק: (א) – "על אף האמור בכל דין, מערכת ההצבעה האלקטרונית תהיה נפרדת מפעילות אחרת של הרשות ובלתי תלויה בה, ולא תהיה לרשות או לכל גורם אחר גישה לנתונים שהועברו אל המערכת או ממנה, וכן לא יעשו הרשות או כל גורם אחר שימוש באותם נתונים, למעט לצורכי בקרה, תפעול ותחזוקה של המערכת ובמקרה בו התעורר חשד לביצוע הפרה של הדין באמצעות מערכת ההצבעה האלקטרונית".

<שגית אפיק: זה נוסח שהוא טוב יותר מהנוסח שהיה במקור, בכחול.

<שגית אפיק: רן, אני מבינה שיש לך בעיה עם למעט הבקרה או החשד שהתעורר לביצוע הפרה של הדין?

<רן ונגרקו: החשד הזה.

<רן ונגרקו: מי יכול לחשוד, ועל מה?

<שגית אפיק: אפשר להגיד חשד סביר.

<קריאה: לא ברור מה אתה מנסה להגיד.

<רן ונגרקו: למה חשד?

<רן ונגרקו: המידע במערכת לא אמור לשמש אף אחד.

<שגית אפיק: להוריד את זה לגמרי?

<אמיר וסרמן: אני אסביר לך.

<אמיר וסרמן: הסעיף הזה נועד לטפל במצב של הפרה באמצעות המערכת, למשל גניבת זהות.

<אמיר וסרמן: הטרמינולוגיה כאן לקוחה מסעיפים - - -

משה גפני: רק בוא נעשה סדר בעניין הזה.

<שגית אפיק: זו לא הפרה כללית של הדין.

<שגית אפיק: זו הפרה של הדין - - -

משה גפני: בואו נעשה סדר.

משה גפני: נדבר במילים הפשוטות שלי.

משה גפני: המידע הזה – לא משתמשים בו לשום דבר אחר, כולל לא לדברים שהם אפילו פליליים שלא קשורים למערכת הזו.

משה גפני: זאת אומרת, אי-אפשר להגיד – יבוא פתאום מנהל רשות המסים ויגיד היות ולרשות שלטונית, כמו הרשות לניירות ערך, יש מידע, ורשות המסים חושדת בו שהוא מעלים מסים, ופתאום התברר – איזה חבר שלו אמר לו, מישהו שעובד ברשות לניירות ערך, אל תשאל מה שהיה פה.

משה גפני: ואז הוא יבוא ויגיד יש לי חשד לעבירה פלילית, שהוא מעלים הכנסות, או דברים דומים.

משה גפני: החוק קובע בניסוח הזה, חד-משמעית, שאי-אפשר להשתמש עם המידע הזה לדברים אחרים.

משה גפני: שרשות המסים תחקור איפה שהיא רוצה.

משה גפני: משטרת ישראל תחקור איפה שהיא רוצה.

משה גפני: במידע הזה אי-אפשר להשתמש מכיוון - - -

אברהם מיכאלי: הלבנת ההון, שתחפש איפה שהיא רוצה.

משה גפני: כן.

משה גפני: שתחפש איפה שהיא רוצה את זה.

משה גפני: אחרת אין את הנושא הזה.

משה גפני: עכשיו אתה צריך להסביר לנו מי חושד ומאיפה נולד החשד, ועל מה.

<אמיר וסרמן: השתמשנו כאן בטרמינולוגיה שקיימת אצלנו בסעיף 56א לחוק ניירות ערך, שאגב, זה סעיף שמאפשר לרשות לקבל מידע מכל אדם – מסמכים מחברי בורסה, בנקים, כולל המסמכים שיהיו בעתיד במערכת.

<אמיר וסרמן: זו פשוט הטרמינולוגיה שקיימת שם כבר שנים רבות.

<אמיר וסרמן: התעורר חשד לביצוע הפרה.

<אמיר וסרמן: לכן גם לא הייתי רוצה לשנות - - -

משה גפני: רגע, אתה מדלג על הדבר ששאלתי.

משה גפני: איפה התעורר חשד, ועל מה?

משה גפני: למי התעורר חשד?

משה גפני: זה יכול להיות גם המרכזנית ברשות לניירות ערך?

<אמיר וסרמן: הכוונה היא כמובן לרשות אכיפה שיש לה ממילא את הסמכות לקבל מידע.

משה גפני: ומה הפירוש של התעורר חשד?

משה גפני: מה הוא עשה?

משה גפני: מה חושדים בו?

<אמיר וסרמן: אני אתן את הדוגמה שאני העליתי.

משה גפני: אבל בעברית קלה.

<אמיר וסרמן: אני אנסה בעברית מאוד פשוטה.

<אמיר וסרמן: נניח שעולה טענה – אחרי שהייתה הצבעה באסיפה כללית, האדם שלכאורה הצביע בעד טוען אני לא הצבעתי כך.

<אמיר וסרמן: מישהו גנב את הפרטים שלי, נכנס למחשב – כמו שאפשר להיכנס למשל לחשבון בנק – והצביע במקומי בעד.

<אמיר וסרמן: אני בכלל רציתי להצביע נגד.

<אמיר וסרמן: זה מקרה שצריך כנראה לחקור.

<אמיר וסרמן: זו עבירה פלילית.

<אמיר וסרמן: הדרך היחידה להשיג את המידע הרלוונטי היא באמצעות גישה למערכת.

<שרה קנדלר: שימוש לרעה במערכת עצמה.

משה גפני: צריך לנסח את זה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, במקרה הזה זו בדיוק השלכה של חקירה פלילית, ואז המשטרה גם תיכנס למערכת.

משה גפני: לא, אבל השאלה על מה.

<שגית אפיק: אבל אם זו הפרה רק באמצעות מערכת ההצבעה האלקטרונית, זה די מצומצם.

<שגית אפיק: השאלה אם הנוסח - - -

משה גפני: אי-אפשר לנסח את זה?

<שגית אפיק: רן, אתה חושב שהנוסח לא אומר את זה?

<שגית אפיק: אתה חושב שהוא רחב מדי?

<רן ונגרקו: אם יפנו לאיזשהו סעיף ספציפי שמדבר על הפרה לפי סעיף כזה וכזה – פה זה דין.

<רן ונגרקו: מה זה דין?

<אמיר וסרמן: הסעיף הזה מתלבש על סמכויות אכיפה קיימות.

<אמיר וסרמן: כלומר, רשות שאין לה את הסמכות מלכתחילה לבקש מידע, כמובן שלא יכולה – לא התעורר חשד אצל מרכזנית.

<אמיר וסרמן: הכוונה שהתעורר חשד אצל גוף שבדרך כלל יכול לקבל את המידע, אבל כאן יש לו מגבלה, על אף האמור בכל דין.

<שגית אפיק: אם נוריד את המילים של הדין?

<שגית אפיק: ובמקרה בו התעורר חשד לביצוע הפרה של הדין באמצעות מערכת ההצבעה האלקטרונית בלבד?

<אמיר וסרמן: אין בעיה.

<אמיר וסרמן: אני לא חושב שזה ייצור הבדל.

<שגית אפיק: זה פותר לכם את הבעיה, להוריד את של הדין ולהוסיף בלבד?

משה גפני: אני לא יודע.

משה גפני: אין לי מושג.

משה גפני: אני חושב שצריך את מה שאמרת לכתוב.

משה גפני: אם אפשר לכתוב בפחות מילים, בסדר.

משה גפני: אבל לכתוב את מה שאמרת.

<אמיר וסרמן: אני אסביר איך הניסוח לדעתנו תופס את זה.

שמעון אוחיון: מה יכתוב?

שמעון אוחיון: הוא מצמצם את זה למקרה הזה.

משה גפני: כן.

שמעון אוחיון: אבל יש כל מיני מעשי מרמה בעניין הזה.

משה גפני: הוא לא יכול לגעת בזה.

שמעון אוחיון: אז אתה רוצה לצמצם את זה רק לנקודה הזו.

משה גפני: נכון, אנחנו רוצים.

שמעון אוחיון: רק כשמדובר בשימוש במערכת אלקטרונית לגבי זיהוי.

שמעון אוחיון: לגבי הזדהות.

משה גפני: לא רק.

<ציפי בנר: לא, זיהוי זה צמצום.

שמעון אוחיון: זה מה שהוא אמר.

שמעון אוחיון: זו הדוגמה שלו.

שמעון אוחיון: הדוגמה עסקה בהזדהות מסוימת.

<רן ונגרקו: אפשר לפתור את זה בצורה קלה יותר, כי החשש שלנו לפחות הוא עם לקוחות שלא הצביעו בכלל.

<רן ונגרקו: אלו אותם לקוחות שאנחנו מדברים עליהם כל הזמן.

<רן ונגרקו: מבחינתי, אפשר בסוף לכתוב למעט פרטיהם של לקוחות שלא הצביעו, ואז זה גם פותר לך, אמיר, את הבעיה.

<רן ונגרקו: כי לקוחות שלא הצביעו, זה לא מעניין - - -

<שרה קנדלר: אם הם לא הצביעו אז הם לא במערכת.

<שגית אפיק: הם לא שם.

<רן ונגרקו: הם שם.

<רן ונגרקו: לקוחות שלא הצביעו שם.

<שרה קנדלר: אבל הם לא שם בהפרה כי - - -

<שגית אפיק: אבל הם לא השתמשו במערכת ההצבעה האלקטרונית.

משה גפני: רק שנייה.

<רן ונגרקו: למעט פרטי מי שלא הצביע במערכת ההצבעה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אני מבקש שתכתוב את מה שאמרת.

<אמיר וסרמן: אני אנסה להסביר למה לדעתנו כתבנו.

<אמיר וסרמן: זה נוסח מצומצם מאוד.

משה גפני: בסדר, אבל אם אני לא הבנתי, אז זה לא טוב בגלל שגם אני צריך להבין.

משה גפני: אני האחרון בשרשרת המזון של ההבנה.

משה גפני: צריך שיהיה כתוב.

משה גפני: מישהו עוד יכול לנצל את זה לרעה ולהגיד שכתוב במקרה בו התעורר חדש לביצוע הפרה של הדין.

משה גפני: הדין זה דבר רחב מאוד, אפילו שכתוב אחרי זה באמצעות מערכת ההצבעה האלקטרונית.

משה גפני: צריך לכתוב את זה.

<שגית אפיק: של הדין – אתם מסכימים להוריד.

<שרה קנדלר: כן.

משה גפני: אבל זה לא הנושא.

<שגית אפיק: אבל צריך להוסיף - - -

משה גפני: במקרה בו התעורר חשד לביצוע - - -

<שגית אפיק: לביצוע הפרה - - -

<קריאה: הפרה של חוק ניירות ערך.

<רן ונגרקו: זה לא רק חוק ניירות ערך.

<קריאה: גניבת זהות של מישהו זו לא הפרה של חוק ניירות ערך.

<שגית אפיק: ביצוע הפרה באמצעות מערכת ההצבעה האלקטרונית על-ידי מי שהשתמש בה.

<קריאה: לא, יכולים להשתמש בזהות של מישהו שלא השתמש.

<קריאה: לדעתי זה די כולל כאן.

משה גפני: אם מורידים את המילים של הדין, זה מספק.

<שגית אפיק: לביצוע הפרה באמצעות מערכת ההצבעה האלקטרונית – אפשר להוסיף גם בלבד.

<ליאת עדי: אולי לא הפרה, אולי הונאה?

משה גפני: לא, הפרה.

משה גפני: לביצוע הפרה.

משה גפני: נכון, או הונאה.

משה גפני: רק שאם מורידים את של הדין, אז ההפרה פה נתקע באמצע.

משה גפני: יכול להיות שהונאה באמת.

משה גפני: אבל באמצעות מערכת ההצבעה האלקטרונית.

<אמיר וסרמן: אני לא רוצה לציין סעיף ספציפי בחוק העונשין.

<ציפי בנר: זה נותן – לכתוב בלבד.

<ציפי בנר: אם להוסיף את המילה בלבד בסוף.

שמעון אוחיון: אם אתה אומר שזה רק זיהוי, אז אולי נגיד הונאת זיהוי.

משה גפני: לא, זה לא רק זיהוי.

שמעון אוחיון: אז זה לא רק זיהוי.

משה גפני: אבל הכול באמצעות ההצבעה האלקטרונית.

משה גפני: זה לא רק זיהוי.

<ציפי בנר: נוסיף את המילה בלבד בסוף.

שמעון אוחיון: אבל אתה אמרת – בצדק – בעניין הזה שאתה לא רוצה שגופים אחרים ישתמשו כדי לתבוע אותו על הדברים.

אברהם מיכאלי: נכון.

אברהם מיכאלי: שהוא לא ישמש מאגר שאנחנו כל הזמן מתנגדים למאגר הזה.

שמעון אוחיון: ואיך אני עושה את זה?

משה גפני: מי הסמכות – התעורר חשד.

משה גפני: איפה כתוב דבר כזה?

<אמיר וסרמן: אני מסביר.

<אמיר וסרמן: זו הסמכה שמתלבשת על סמכות קיימת של רשות אכיפה.

משה גפני: איפה כתוב?

<אמיר וסרמן: בהיבט של חוק ניירות ערך מדובר על יו"ר רשות ניירות ערך.

משה גפני: איפה זה כתוב?

<קריאה: 56.

משה גפני: אז צריך לכתוב את זה.

<אמיר וסרמן: אבל יכול להיות שהמשטרה תרצה לחקור, כי זו לא עבירה של דיני ניירות ערך.

אברהם מיכאלי: זו בדיוק השאלה.

<אמיר וסרמן: זה מתלבש על סמכויות של רשויות - - -

<קריאה: אז למשטרה מותר, אם עשו הפרה במערכת.

אברהם מיכאלי: זו בדיוק השאלה עכשיו.

<רן ונגרקו: הם אומרים שאסור לבקש - - -

<קריאה: להיפך, זה מגן עלינו - - -

משה גפני: שנייה, גבירותי ורבותי.

משה גפני: בואו נעשה סדר, אני מתחיל להתבלבל.

משה גפני: התברר שמישהו השתמש במערכת ההצבעה האלקטרונית בניגוד לחוק, בניגוד לדין.

משה גפני: הוא הונה את המערכת.

משה גפני: או שהוא השתמש בזהות של מישהו אחר שלא השתתף בהצבעה, והוא הצביע במקומו, או שמישהו אחר הצביע בעד ופתאום התברר שזה היה נגד, ואותו חבר מעלה את החשד הזה.

משה גפני: הוא אומר זה לא אני הצבעתי.

משה גפני: אני הצבעתי והצביעו אחרת.

משה גפני: יכולות להיות כמה אופציות.

משה גפני: על-פי החוק של הרשות לניירות ערך, מי המוסמך להגיד התעורר חשד, אתה?

<אמיר וסרמן: לא, יו"ר רשות ניירות ערך.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אז באו אל היו"ר אלה שעסקו בעניין ואמרו לא דע לך, יש פה חשד להונאה.

משה גפני: ההונאה שעליה דיברנו.

משה גפני: מה עושה אז יו"ר הרשות?

משה גפני: מה הוא עושה טכנית?

<אמיר וסרמן: הוא יכול לדרוש את קבלת המידע.

<אמיר וסרמן: שימציאו לו את המסמכים או את הנתונים שנוגעים להצבעה מסוימת.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: התברר לו שהחשד מוצדק.

<אמיר וסרמן: בשלב הבא יכולה להיות פתיחה בחקירה – או חקירה פלילית, או הליך אכיפה מנהלי.

משה גפני: מה עושה יושב-ראש הרשות?

<אמיר וסרמן: הוא מחליט על ההליך.

<אמיר וסרמן: כשההליך מגיע לסיומו, בדרך כלל מועבר התיק לפרקליטות, והיא מחליטה אם - - -

משה גפני: אז או שהוא עושה אכיפה מנהלית, או שהוא מעביר את זה לחקירה פלילית.

<אמיר וסרמן: כן.

<אמיר וסרמן: אבל אני רוצה להבהיר כאן דבר חשוב.

<שגית אפיק: - - -

משה גפני: אבל איך היא מגלה את זה?

משה גפני: זו סמכות רק של יושב-ראש הרשות.

<שגית אפיק: זו לא רק הסמכות של היושב-ראש.

<אמיר וסרמן: לא.

<אמיר וסרמן: אני רוצה להסביר ולתת עוד דוגמה, שלא תחשבו שיכול להיות כאן רק מקרה אחד שאפשר להעלות על הדעת.

<אמיר וסרמן: ראשית, בישראל יש הרבה מאוד רשויות אכיפה.

<אמיר וסרמן: לרשויות האלה יש סמכויות לקבל מידע.

<אמיר וסרמן: לעיתים הן צריכות ללכת לבית משפט, לעיתים לא.

<אמיר וסרמן: הסמכויות האלו קיימות.

<אמיר וסרמן: בא כאן סעיף, שאגב, הוא חריג.

<אמיר וסרמן: הוא לא קיים בחקיקה הישראלית, ואומר על אף האמור בכל דין, למערכת הזו לא תהיה נגישות.

<אמיר וסרמן: לא משנה מה הסמכויות שלכם.

<אמיר וסרמן: בסייג הזה אנחנו אומרים אם את רשות אכיפה שיש לה סמכות לקבל מידע, וההפרה היא הפרה שנעשתה באמצעות מערכת ההצבעות, עדיין הסמכות הזאת תחזור ותשוב אליך.

<אמיר וסרמן: כלומר, זה יכול להיות רק גורם שהיו לו את סמכויות האכיפה מלכתחילה ונחסמו בגלל הסייג הכבד שיש כאן.

<אמיר וסרמן: לגבי דוגמה נוספת, למשל יכול להיות לנו מקרה בעתיד של האקר שהצליח לפרוץ למערכת, וביצע עבירה.

<אמיר וסרמן: יכול להיות שהוא לא עשה את זה לצרכים של הונאה, אלא לצרכים של שעשוע.

<אמיר וסרמן: זה דבר שאנחנו נרצה לחקור.

<אמיר וסרמן: זו עבירה פלילית.

<אמיר וסרמן: זו תהיה חקירה משטרתית, והיא תהיה חייבת גישה למערכת ההצבעות כדי לחקור עבירה כזו.

<אמיר וסרמן: הניסוח כאן בדיוק תופס את המקרה הזה.

<אמיר וסרמן: כי זה לא מדבר על כל הפרה או כל מקרה שהיית רוצה להשתמש במאגר הנתונים.

שמעון אוחיון: אם נדייק, אולי נאמר על-ידי שימוש שלא כדין במערכת?

<אמיר וסרמן: כן.

<אמיר וסרמן: זו המשמעות של הפרה.

שמעון אוחיון: אולי שימוש שלא כדין.

<אמיר וסרמן: חשד לביצוע הפרה.

שמעון אוחיון: לא, הפרה – אצלנו זה מעורר איזושהי קונוטציה של כל מיני הפרות אחרות שקשורות.

שמעון אוחיון: אבל אתה מדבר כרגע על שימוש שלא כדין במערכת האלקטרונית.

<רוני טלמור: זה לא בהכרח שימוש.

<רוני טלמור: אם זה מישהו שרק ניסה לעשות?

שמעון אוחיון: זה מה שקורה.

<רוני טלמור: אבל אם הוא עוד לא השתמש, אם הוא רק ניסה לפרוץ?

<אמיר וסרמן: הוא פרץ והוציא מידע.

<אמיר וסרמן: הוא עדיין לא הצביע דרכה.

<אמיר וסרמן: הוא עדיין לא הצביע דרך המערכת, אבל הוא ניסה לשבש אותה נניח.

<אמיר וסרמן: יכולות להיות הרבה מאוד אפשרויות בחיים.

<אמיר וסרמן: אני אומר שהעובדה שזה מצומצם מנוסחת במילים באמצעות מערכת ההצבעה האלקטרונית.

<אמיר וסרמן: כלומר זה לא תופס, רן, כל מקרה שבו רשות המסים למשל הייתה רוצה לדעת מי המחזיקים במניות של חברה ציבורית.

<אמיר וסרמן: גם אם היא חוששת שהייתה שם הפרה, זה לא מאגר מידע שיהיה פתוח לבדיקה כזו.

<אמיר וסרמן: זה ניסוח שממש חשבנו עליו כדי לתפוס את הנקודה הזו.

<נתן שילה: אמיר, מה אתם עושים בנושא של עניין אישי?

<נתן שילה: הלא בעל מניות צריך להודיע בהצבעות האלה אם יש לו עניין אישי או אין לו.

<נתן שילה: אני מניח שיש גם רובריקה ששם הוא צריך לכתוב את זה.

<נתן שילה: עכשיו נגיד שמישהו כותב משהו לא נכון.

<נתן שילה: הוא כותב שהוא לא בעל עניין אישי, או ההיפך.

<נתן שילה: מי בודק את זה?

<אמיר וסרמן: אלו חקירות שנעשות כבר בימים אלו.

<אמיר וסרמן: היו הרי תיקים פליליים שהגיעו - - -

<נתן שילה: השאלה אם זה ייבדק לפני שזה מגיע להצבעה?

<נתן שילה: או שהחברה תצטרך לזהות את זה?

<אמיר וסרמן: לא.

<אמיר וסרמן: זה יעבוד בדיוק כפי שזה עובד היום עם כתב הצבעה.

<אמיר וסרמן: אתה לא מדבר כאן על הצד הפלילי.

<נתן שילה: לא, אני מדבר על כך שאני מקבל את הרשימה האלקטרונית.

<נתן שילה: אני רואה שמוישה הצביע והוא אמר שאין לו עניין אישי.

<נתן שילה: אני מקבל את הנתונים - - -

<שגית אפיק: למה לא לצמצם את ההפרה לעבירה?

<נתן שילה: החברה מקבלת את הנתונים האלה, לא?

<שגית אפיק: - - - במישור הפלילי.

<שגית אפיק: הדוגמאות שנתת - - -

<קריאה: שיהיה רק פלילי?

<שגית אפיק: כן.

<שגית אפיק: הדוגמאות שנתת ממילא הן רק במישור הפלילי.

<שגית אפיק: הפרה מרחיב את זה, ונראה לי שהחששות פה – לכתוב לביצוע עבירה באמצעות מערכת ההצבעה האלקטרונית בלבד.

<אמיר וסרמן: אנחנו שינינו את הטרמינולוגיה בחוק ניירות ערך להפרות כדי לפתור את האכיפה - - -

משה גפני: כן, אבל זה לא המקרה הזה.

<שגית אפיק: אבל המטרה שלנו כאן היא שהחריג הזה יהיה מצומצם ככל האפשר.

<שגית אפיק: הדוגמאות שנתת ממילא כולן בתחום הפלילי.

<שגית אפיק: ניסינו לחשוב פה אם יש דוגמאות - - -

משה גפני: אבל אכיפה מנהלית זה לא בתחום.

<רן ונגרקו: זו אכיפה מנהלית לא רק שלו.

<רן ונגרקו: זו אכיפה מנהלית של כל הרגולטורים.

משה גפני: מה אתם אומרים?

<אמיר וסרמן: אני לא רואה עם זה בעיה אמתית, מלבד העובדה שלא הייתי רוצה לסטות לעומת נוסח קיים.

<שגית אפיק: אבל כאן, בניגוד לסעיף 56, זה יחול על רשויות אחרות גם.

<שגית אפיק: ולכן אפשר לעשות את זה מצומצם יותר.

<שגית אפיק: סעיף 56 חל רק עליכם, אבל כאן זה יחול על עוד רשויות.

<שגית אפיק: אז אני חושבת שאפשר לכתוב לביצוע עבירה באמצעות מערכת ההצבעה האלקטרונית בלבד.

<שגית אפיק: זה עונה על כל החששות משני הכיוונים.

משה גפני: בסדר.

<אמיר וסרמן: בסדר.

<שגית אפיק: עכשיו הסעיף שהוא שונה ממה שהוועדה החליטה.

<שגית אפיק: זה סעיף קטן (ג).

משה גפני: זה האחרון או שיש עוד?

<שגית אפיק: יש עוד בקשה של משרד המשפטים שאנחנו צריכים להחליט.

<שגית אפיק: ורק את התחילה.

<שגית אפיק: יש עוד שלושה דברים.

<שגית אפיק: "יושב-ראש הרשות ומנהל הרשות למשפט טכנולוגיה ומידע במשרד המשפטים ימנו בקר חיצוני אשר הוא עובד מדינה ואיננו עובד הרשות, אשר יפקח על ההפרדה המבנית".

<שגית אפיק: אנחנו נשאיר את המילים האלה, למרות שהן מחוקות לכם בנוסח.

<שגית אפיק: זאת הפשרה בין החלטת הוועדה הקודמת, שהייתה שהממונה על אכיפת ההפרדה המבנית לא יהיה מהרשות לניירות ערך, אלא יהיה עובד חיצוני.

<שגית אפיק: לפי הפשרה הזאת הוא יהיה עובד הרשות לניירות ערך, אבל ימונה מעליו בקר על-ידי יושב-ראש הרשות לניירות ערך ומנהל רמו"ט.

שמעון אוחיון: אבל כתוב שהוא איננו עובד הרשות.

משה גפני: זה הבקר.

<שגית אפיק: זה הבקר.

<שגית אפיק: איננו עובד הרשות לניירות ערך.

<שגית אפיק: סעיף קטן (ב) אומר: "יושב-ראש הרשות ימנה ממונה על אכיפת ההפרדה המבנית", והוא יהיה עובד הרשות לניירות ערך.

<אמיר וסרמן: זאת הפשרה.

<שגית אפיק: למעשה, אני מבינה שיש כבר אדם כזה שממונה גם על מערכות אחרות אצלכם, והוא עושה עבודה יעילה.

משה גפני: מה שהיה בהחלטת הוועדה זה שהממונה יהיה מישהו חיצוני, לא עובד הרשות.

משה גפני: הרשות התנגדה לזה מאוד.

משה גפני: היא אמרה שיש בן-אדם שבלאו הכי כבר עושה את זה.

משה גפני: אז הפשרה שהיועצת המשפטית הגיעה איתם היא שני הסעיפים האלה, שהממונה יהיה עובד הרשות, אבל עליו יהיה בקר שיהיה חיצוני ולא עובד הרשות.

אברהם מיכאלי: מי זה הגורם המפקח על אותו בקר?

אברהם מיכאלי: הוא אותו גורם שהקמנו לביומטרי?

משה גפני: לא.

אברהם מיכאלי: זה לא אותו אחד?

משה גפני: לא.

משה גפני: מנהל הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע במשרד המשפטים.

משה גפני: נכון?

<שגית אפיק: הם ימנו יחד עם - - -

משה גפני: הם ימנו יחד עם יושב-ראש הרשות מישהו שהוא לא עובד הרשות.

<שגית אפיק: עמית, אתה רוצה להסביר בכמה מילים?

<עמית אשכנזי: שני דברים.

<עמית אשכנזי: אני מצטער שאני חוזר צעד אחורה לגבי הפרה.

<עמית אשכנזי: איפה יכולה להיות אכיפה מנהלית?

<עמית אשכנזי: למרות שהבנקים פה, ואנחנו סומכים עליהם לגמרי, תיתכן אפשרות שבבנקים או באיזשהו גוף שמזין נתונים למערכת תתבצע הפרה של הוראות הדין שהיא לא עבירה פלילית, היא עבירה של רשלנות.

<עמית אשכנזי: היא הפרה של הוראות אבטחת מידע בחוק הגנת הפרטיות, או הפרה של ההוראות של שימוש במידע שלא למטרה.

<עמית אשכנזי: אני חושב שבמקרה הזה דווקא הוועדה הייתה רוצה שאנחנו נפעיל אכיפה מנהלית כלפי שחקנים במערכת שלא הקפידו על הוראות שכתובות במקום אחר.

משה גפני: כשבאתי לכנסת אמרו לי שאני יכול להשיג את כל מה שאני רוצה.

משה גפני: ברבות השנים התברר שהלוואי שאני אשיג מעט.

משה גפני: אני רוצה הרבה דברים, אבל אני כבר אחרי זה.

משה גפני: רציתי דברים אחרים, אז מה?

<עמית אשכנזי: אני אומר את זה לעניין ההפרה.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אני לא חוזר לזה.

משה גפני: אני מבין את מה שאתה אומר.

משה גפני: אני אפילו מזדהה אתך.

משה גפני: אבל יישאר מה שהחלטנו קודם.

<עמית אשכנזי: אני גם מזדהה עם החשש.

<עמית אשכנזי: אני חושב שאם היינו רוצים לדייק – אני פתחתי עכשיו את חוק המחשבים.

<עמית אשכנזי: אני מציע את זה.

<עמית אשכנזי: אולי זה לא חייב להיות הרגע, כי אתה הבהרת בצורה חדה מאוד מה אתה מבקש.

<עמית אשכנזי: יכול להיות בנסחות תימצא הדרך להבהיר את המטרה.

<שגית אפיק: שמה?

<עמית אשכנזי: חוק המחשבים זה הדין הכללי שמסדיר ערך מוגן שנקרא מערכת מחשב.

<עמית אשכנזי: הערך המוגן של הסעיף הזה הוא שאנחנו רוצים לוודא שמערכת ההצבעה האלקטרונית תישמר ולא ייעשה בה שימוש לרעה.

<שגית אפיק: ולא תיפרץ.

משה גפני: אם יהיה אפשר לעשות את זה בנסחות - - -

<עמית אשכנזי: ולכן יכול להיות שיש איזו דרך לעשות את זה יותר מתוחכם.

<שגית אפיק: אבל להשאיר את זה צר.

משה גפני: אם אפשר בנסחות, עם היועצת המשפטית כאן ועם הרשות ומשרד המשפטים, זה בסדר גמור.

<עמית אשכנזי: אני רוצה להגיד את זה לא רק בשם הרגולטור שאני מייצג, הרשות למשפט וטכנולוגיה, אלא תחשבו גם על הפיקוח על הבנקים, או אגף שוק ההון שמפקח בהפרות מנהליות על יתר הגופים שמזרימים מידע למערכת הזאת.

<עמית אשכנזי: וגם הם ירצו הפרות מנהליות.

<עמית אשכנזי: לגבי העניין של מנגנון הפיקוח, בוא נדייק את הדברים.

<עמית אשכנזי: אנחנו אומרים שרשות ניירות ערך מחויבת בחקיקה בהפרדה מבנית, ולא רק זה, אלא החקיקה יוצאת מכאן כשהיא גם אוסרת באותו סעיף שקראנו כרגע שימושים במידע, וגישה אפילו.

<עמית אשכנזי: ועל זה אנחנו רוצים לקיים הליכים של ממשל תאגידי תקין שאנחנו מכירים מרגולציות אחרות ומקדמים אותם, כולל הרשות לניירות ערך.

<עמית אשכנזי: ולכן ממנים פונקציונר שזה התפקיד שלו.

<עמית אשכנזי: אבל בזה לא די.

<עמית אשכנזי: יש בקר שהוא עובד מדינה, אבל איננו עובד הרשות, שהוא ממונה על-ידי יושב-ראש הרשות, יחד עם רשם מאגרי מידע – זו הסמכות הסטטוטורית שאני מבקש שיתוקן כאן – כדי לפקח על האמור, כדי לשים לב למה שקורה שם.

<עמית אשכנזי: ההנחה היא שמאחר ומדובר במישהו שהוא לא כפוף ליושב-ראש הרשות, והוא ממונה על-ידי אדם נוסף, אז באותו רגע שהאיש הזה יראה שמשהו לא בסדר, הוא יידע כבר למי להתקשר כדי שכל הגורמים האחרים יפעילו סמכויות.

<עמית אשכנזי: יכולות להיות הסמכויות שלנו.

<עמית אשכנזי: יכול להיות היועץ המשפטי של הרשות לניירות ערך.

<עמית אשכנזי: יכול להיות ועדת הביקורת של הרשות לניירות ערך או מבקר הפנים.

<עמית אשכנזי: כלומר, אני לא רוצה שייצא, חלילה, שאנחנו מפקחים על הבקר הזה.

<עמית אשכנזי: הסמכות של הבקר הזה תהיה לבקר.

<עמית אשכנזי: הוועדה יוצרת פונקציה שהתפקיד שלה לבקר, כאשר ההנחה היא שבדרך כלל הכול יהיה בסדר, ואם לא יהיה בסדר, הוא יצטרך לדווח למי שצריך על הדברים האלה.

<עמית אשכנזי: אני גם שם את זה בהקשר.

<עמית אשכנזי: הרשות לניירות ערך עושה דברים חשובים מאוד באופן כללי.

<עמית אשכנזי: יש לה מנגנוני בקרה וביקרות כחלק מהאחריות הניהולית.

<שגית אפיק: זאת הסיבה שהייתה פה הסכמה לפשרה הזאת, כי ההנחה היא שהמאגר יישמר כפי שמאגרים אחרים ברשות לניירות ערך נשמרים.

<עמית אשכנזי: התפקיד שלנו יחסית פאסיבי פה.

<שגית אפיק: אבל היה רצון שיהיה בקר נוסף, עין נוספת.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: תודה.

משה גפני: כן.

<רן ונגרקו: שימו לב מאיפה באנו ולאן אנחנו מגיעים.

<רן ונגרקו: אנחנו מגיעים מזה שלקוחות של הבנקים, שלא יודעים בכלל מה זה מערכת ההצבעות, חשופים ממחר בבוקר לחקירות ורגולציה ואכיפה מנהלית.

משה גפני: רק רגע.

משה גפני: להביא דברים לאבסורדים כאלה, זה המקצוע שלי, לא שלך.

משה גפני: את זה אני יודע לעשות.

<רן ונגרקו: זה המצב.

משה גפני: אני אגיד לך מאיפה באנו ולאן אנחנו הולכים – לא מה שכתוב במשנה, במסכת אבות.

משה גפני: אני מדבר על מה שיש כאן.

משה גפני: מה שביקשה הרשות לניירות ערך, לתת לה את מלוא הסמכויות.

משה גפני: הולכים להצבעה אלקטרונית ואפשר להשתמש בזה בכל מיני אופנים.

משה גפני: ברגע שמתברר שיש איזושהי בעיה, אנשים לא היו באים לדעתנו, לדעת הוועדה, להצבעות אלקטרוניות כיוון שהיו חוששים מהעניין הזה.

משה גפני: בהסכמה איתם שמנו על זה מגבלות.

משה גפני: אתה לא יכול לקחת את המגבלות ולהפוך אותן לדבר שעכשיו הגענו למי יודע מה.

משה גפני: זה שהולך להצביע הצבעה אלקטרונית יודע שאם הוא לא משקר, ואם הוא מצביע בתום לב, ואף אחד לא גונב ממנו את הזהות, אף אחד לא יודע מההצבעה הזאת.

משה גפני: הכול נשמר.

משה גפני: זה לא עובר לשום מקום אחר.

משה גפני: זה לא עובר למשטרה, ולא לרשות המסים ולא לרשות להלבנת הון.

משה גפני: הכול נשאר בהצבעה אלקטרונית.

משה גפני: הוא דווקא יהיה מעוניין שיהיה איזשהו בקר או ממונה, שאם מישהו יצביע במקומו, שיתפסו אותו.

משה גפני: רק בהצבעה האלקטרונית, לא בדבר אחר.

משה גפני: לכן חשוב לנו העניין הזה.

<רן ונגרקו: אבל למה לא לרשום את זה?

<שגית אפיק: אל תשכח שבישיבה הקודמת הורדנו את העיצום הכספי.

משה גפני: את מה לרשום?

<רן ונגרקו: הכול בסדר למעט לגבי לקוחות שלא הצביעו, שלא השתמשו במערכת.

<רן ונגרקו: שמידע לגביהם אי-אפשר למסור לאף אחד.

משה גפני: פעם שלישית שאתה אומר את זה.

משה גפני: זה בסדר.

<רן ונגרקו: זה מבטא את מה שאתה - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני חושב שזה מבטא יותר טוב.

משה גפני: בשלב הזה אתה מייצג את - - -

<רן ונגרקו: אינטרס של הלקוחות.

משה גפני: השתקת אותי עכשיו לגמרי.

משה גפני: כי רציתי להגיד שאני מייצג את הלקוחות.

משה גפני: גם אתה מייצג את הלקוחות.

משה גפני: אז זה סתם ויכוח בינינו, אבל לי יש את הכוח, אז אני מחליט ככה.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: מה עוד נשאר לנו?

<שגית אפיק: עמ' 10.

<שגית אפיק: זה תיקון שנובע מאותו תיקון של סדרי עדיפויות לגבי תעודות התחייבות.

<שגית אפיק: "הצביע מחזיק בתעודת התחייבות ביותר מדרך אחת, תימנה הצבעתו המאוחרת" – גם פה נוריד את ואולם, נעשה נקודה-פסיק – הצבעה בעצמו או באמצעות שלוח תחשב מאוחרת יותר להצבעה בכתב".

משה גפני: המחייב זה ההצבעה המאוחרת.

משה גפני: זאת אומרת, אם בן-אדם הצביע פעם בעד והוא התחרט ומצביע עכשיו נגד, תחשב הצבעתו המאוחרת.

<רוני טלמור: 44יא6.

<רוני טלמור: זו כפילות להסדרים אחרים.

משה גפני: מה זה?

<רוני טלמור: אני יכולה להסביר.

משה גפני: רגע, מה זה?

משה גפני: את מה את הולכת להסביר?

<רוני טלמור: בעקבות הדיון הקודם נוסף לנוסח בדיונים עם הרשות סעיף 44יא6.

<רוני טלמור: החלק הראשון שלו חוזר על הוראה שכבר מצויה היום בסעיף 87ג לחוק החברות, ובסעיף אחר בחוק ניירות ערך, 35יב3(ג).

<רוני טלמור: הסיפא שלו חוזר על ההוראה לגבי סדרי העדיפויות במקרה שאדם מצביע כמה פעמים, שאמרנו שיעוגן בחוק החברות, וזה מופיע בהמשך הנוסח.

<רוני טלמור: ולכן אין צורך - - -

משה גפני: אבל אין לך בעיה עם הנושא עצמו.

<רוני טלמור: לא, זה מוסדר.

<רוני טלמור: אין צורך להזכיר את זה פעמיים בחוק.

משה גפני: ומה את אומרת?

<שגית אפיק: שזה חוק ספציפי, אין סיבה שזה לא יהיה כאן.

<שגית אפיק: זו הייתה ההחלטה של הוועדה, ליצור את סדרי העדיפויות כאן.

<שגית אפיק: אז למה לא לקבוע את זה - - -

<רוני טלמור: אין צורך בזה.

<רוני טלמור: הרי מדובר בהצבעה בכתב.

<רוני טלמור: חוק החברות יצר את המנגנון המקורי שאומר שהצבעה בכתב נחשבת לנוכחות ולהשתתפות באסיפה.

<רוני טלמור: זה הסדר שנמצא בחוק החברות.

<רוני טלמור: אין שום צורך לומר שהצבעה בכתב בדרך של שימוש במערכת תיחשב לנוכחות ולהשתתפות.

<רוני טלמור: שוב, גם לגבי האופן שבו מונים את הקולות, אין שום סיבה בחוק שנסדיר רק את ההעברה הטכנית של ההצבעות, שנתייחס למשהו שבסופו של דבר הוא עניין מהותי של מה תוצאת האסיפה מבחינת החברה ומבחינת בעלי המניות.

<רוני טלמור: שוב, זה מעוגן בחוק החברות.

<רוני טלמור: אני לא רואה שום סיבה לחזור על זה.

<רוני טלמור: זה לא ספציפי וזה לא מוסיף.

משה גפני: את מדברת על 44?

<שגית אפיק: 44יא6.

<שגית אפיק: את רוצה להוריד מ"ואולם"?

<רוני טלמור: לא, את כולו.

<רוני טלמור: גם הרישא שלו מיותרת.

<רוני טלמור: הרישא שלו חוזרת מילה במילה על הסדר שקיים בסעיף 87ג לחוק החברות.

<רוני טלמור: ממש מילה במילה.

<רוני טלמור: אין שום צורך לחזור עליו משום שכל ההסדר שאנחנו מסדירים בתקנות הוא הסדר שכפוף לסעיף 87, וסעיף 87 יחול עליו.

<רוני טלמור: ולכן אין בזה שום צורך.

<שגית אפיק: 87 לחוק החברות?

<שגית אפיק: אולי את מתכוונת ל-78?

<רוני טלמור: 87ג.

<שגית אפיק: "כתב הצבעה שבו ציין בעל מניה את אופן הצבעתו אשר הגיע לחברה עד למועד האחרון שנקבע לכך, ייחשב כנוכחות באסיפה לעניין קיום המניין החוקי כאמור בסעיף 78".

<שגית אפיק: מה הבעיה – לעניין מערכת הצבעות אלקטרוניות נחזור על זה.

<רוני טלמור: הצבעה אלקטרונית היא הצבעה בכתב הצבעה.

<רוני טלמור: זה אותו דבר.

<רוני טלמור: ההסדר בחוק ניירות ערך רק מסדיר איך מעבירים את כתב ההצבעה הזה מבעל המניות שממלא אותו לחברה.

<רוני טלמור: ולכן יש פה כפילות.

משה גפני: זה ייהרג ובל יעבור אצלך?

<רוני טלמור: אדוני, חשוב לי לחדד - - -

משה גפני: אני קורא את הסעיף, לא כתוב אותו דבר.

<רוני טלמור: אתה צודק, מילולית זה לא אותו דבר.

<רוני טלמור: אבל אם - - -

משה גפני: זה לא מילה במילה.

<רוני טלמור: נכון.

<רוני טלמור: אתה צודק, זה באמת לא מילה במילה.

משה גפני: אנחנו הולכים פה למסלול חדש.

משה גפני: אם את אומרת שאצלך זה ייהרג ובל יעבור, אז אני - - -

<רוני טלמור: אני אשמח להגיד - - -

<שגית אפיק: יש לך משהו אחר שהוא ייהרג ובל יעבור.

<שגית אפיק: זאת ההערה הבאה שלך.

<רוני טלמור: אדוני, תן לי רק להסביר שוב.

<רוני טלמור: את כתב הצבעה, לפי ההסדר שאנחנו הצגנו בתקנות, יהיה אפשר להעביר לחברה בשתי דרכים.

<רוני טלמור: הדרך הידנית, ובאמצעות מערכת ההצבעה האלקטרונית.

<רוני טלמור: מבחינת חוק החברות, מה שעובר במערכת ההצבעה האלקטרונית זה כתב הצבעה.

<רוני טלמור: חוק החברות כבר מסדיר היום שזה ייחשב לנוכחות באסיפה.

<רוני טלמור: אני לא רואה שום סיבה - - -

משה גפני: זה לא כתוב.

<שגית אפיק: אמיר ושרה, לכם זה לא מפריע?

<שגית אפיק: מבחינת

<שגית אפיק: כם זה יהיה הסדר שלם גם אם זה מופיע בחוק החברות ולא - - -

<קריאה: כן.

<שגית אפיק: כי אנחנו רצינו לראות את כל התהליך.

<שגית אפיק: המטרה הייתה לראות את כל התהליך - - -

<קריאה: הכנסנו את זה הרי שלוש פעמים.

<קריאה: הכנסנו את זה גם בחוק החברות וגם - - -

<שגית אפיק: כן, אבל פה זה לעניין קביעת המניין החוקי.

<שגית אפיק: לפחות את הרישא תשאירו.

<שגית אפיק: אם את רוצה להוריד את הסיפא – אני גם לא אוהבת את זה.

משה גפני: את יודעת מה, אולי יהיה כתוב את הרישא והפנייה לחוק החברות.

<רוני טלמור: חוק החברות אומר שמילוי כתב הצבעה ומשלוח שלו לחברות - - -

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אני לא ראיתי שזה אותו דבר.

משה גפני: אבל מה זה מפריע?

משה גפני: יהיה כתוב הרישא ויפנה לחוק החברות.

<שגית אפיק: יפנה לחוק החברות.

<שגית אפיק: הפנייה לסעיף 87.

<רוני טלמור: זה בסדר.

<שגית אפיק: אז להשאיר עד ואולם, ויחולו לעניין זה הוראות סעיף 87 לחוק החברות.

משה גפני: אז גם לא יגידו שהמחוקקים לא ידעו את סעיף 87 בחוק החברות.

משה גפני: יש לך עוד הערה?

<שגית אפיק: כן.

<רוני טלמור: אמרתי בראשית דברי שאני מבקשת להוסיף תיקון עקיף לחוק החברות, מעבר לתיקון העקיף שאתם ביקשתם בדיון הקודם.

<רוני טלמור: המטרה שלו היא להבהיר שאני יכולה לחייב בתקנות שניתן להצביע לגבי כל הנושאים שעל סדר היום באמצעות כתב הצבעה במערכת האלקטרונית.

<רוני טלמור: יש היום איזשהו ספק לגבי הסמכות בגלל שחוק החברות מונה רשימה של נושאים להצבעה באמצעות כתב הצבעה, בניגוד למה שקורה בהסדרים האחרים.

אברהם מיכאלי: בואו נעשה את התיקון העקיף.

אברהם מיכאלי: איך אפשר?

משה גפני: תקריאי את זה.

משה גפני: אם החברים לא מתנגדים, בסדר.

משה גפני: אבל אם החברים מתנגדים, אז אנחנו לא - - -

אברהם מיכאלי: זה בתקנות?

<שגית אפיק: זה לא בתקנות.

משה גפני: לא בתקנות, זה החוק.

משה גפני: בחקיקה הראשית.

משה גפני: תשמע, אני לא מכיר את זה.

<שגית אפיק: זה באותו סעיף 87 שעכשיו אנחנו מפנים אליו, להוסיף סעיף קטן חדש בנוסף לאמור בסעיף קטן (א): "רשאי בעל מניה לפי סעיף 177(1) להצביע באסיפה כללית ובאספת סוג באמצעות כתב הצבעה שיועבר לחברה במערכת ההצבעה האלקטרונית לפי סימן ב' לפרק ז1 לחוק ניירות ערך גם בהחלטות בכל נושא אחר שעל סדר-יומה של אסיפה כאמור".

<שגית אפיק: אין לכם בעיה עם זה?

<נתן שילה: אבל כפוף לארבע שעות.

אברהם מיכאלי: אנחנו יכולים לעשות - - -

משה גפני: כן, בתיקון עקיף.

<שגית אפיק: כן.

<שגית אפיק: יש לנו כבר תיקון עקיף אחד לחוק החברות, אנחנו פשוט מוסיפים.

משה גפני: אתם מתנגדים?

משה גפני: כולם אומרים שזה בסדר.

<קריאה: אין סיבה להתנגד.

משה גפני: אנחנו מוסיפים את זה.

<שגית אפיק: אחרון, החלטה של הוועדה מהישיבה הקודמת, זה סעיף התחילה.

<שגית אפיק: התחילה תהיה ביום תחילתן של התקנות שיותקנו.

משה גפני: בסדר, זאת ההחלטה.

<שגית אפיק: כן, זאת החלטת הוועדה.

<שגית אפיק: זהו.

<שגית אפיק: אתה יכול להצביע.

משה גפני: הצעת חוק ניירות ערך (תיקון מס' 53) (מערכת הצבעה אלקטרונית), התשע"ד-2013.

משה גפני: הצבעה בהמשך לדיון, עם התוספות שנלוו, מה שירד ומה שהתווסף עם הניסוח שהוסכם עליו כאן בוועדה.

משה גפני: אני מביא את זה להצבעה לקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: מי בעד אישור הצעת החוק?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: בעד אישור הצעת החוק – פה אחד

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: הצעת החוק אושרה, והיא תיכנס לתוקפה ברגע שיובאו התקנות.

משה גפני: בהחלטה של הוועדה יהיה כתוב, גברתי המנהלת, שכשמביאים תקנות לוועדות אחרות באמצעות החוק הזה – מה שמגיע לוועדת המדע מגיע לוועדת המדע, אבל מה שמגיע לוועדות אחרות, כמו חוקה וכספים, שיובא לידיעתנו ושאנחנו נהיה מכותבים לזה.

משה גפני: אם יתברר לנו בתקנות שיש שוני ממנה שהוחלט פה – מה שאני לא מעריך שיקרה – שנוכל להשתתף באותו דיון באותה ועדה שבה התקנות האלה מאושרות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לכם.

משה גפני: הישיבה נעולה.