הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 49, 2013-10-16 09:00

אמנון כהן: בוקר טוב לכולם, אני פותח את הישיבה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

אמנון כהן: הנושא: היבטים בקידום שילובם של יוצאי אתיופיה - דוח מבקר המדינה 63ג', עמ' 3.

אמנון כהן: הכנסת מציינת היום 18 שנה להירצחו של ראש הממשלה ושר הביטחון, שהיתה לו תרומה רבה למדינה, לביטחון המדינה וגם בנושא של העלייה והקליטה.

אמנון כהן: אנחנו מוקירים את זכרו.

אמנון כהן: אני מקדם בברכה את השופט בדימוס, יוסף שפירא מבקר המדינה, שהכין את הדוח יחד עם הצוות החשוב שלו, שמתעסק בדברים האלה, מנכ"ל משרדו, ידידי אלי, מנכ"ל משרד הקליטה - - -

עודד פורר: העלייה והקליטה.

אמנון כהן: יש עדיין עלייה, ברוך השם.

עודד פורר: תהיה יותר.

אמנון כהן: בעזרת השם.

אמנון כהן: צריך לחפש, אבל תביאו את היהודים.

אמנון כהן: ידידי, אנחנו שוב מאחלים לך הצלחה בתפקידך הרם.

אמנון כהן: בפעם שעברה כמעט ולא דיברת, אנחנו מכבדים את ימי החסד למנכ"ל שנכנס.

אמנון כהן: אנחנו יודעים שאתה מוכשר, יש לך צוות ותיק ומקצועי במשרד, אני עובד אתם בשיתוף פעולה, כך שאתה יכול לסמוך עליהם.

אמנון כהן: אני בטוח שכבר הכינו אותך איך צריך לטפל, איפה הכשלים, איפה אתם צריכים לתכלל את כל התקציבים הרבים שרוצים לתת, גם המדינה, גם ארגונים, גם תורמים.

אמנון כהן: הם מגיעים למקום שהם נתקעים בו, ובסופו של דבר הקהילה או העולים האלה, אלה שקלטנו, לא מקבלים את מה שהיינו רוצים כמדינה לתת להם, לשלב אותם בחברה, לשלב אותם בכל מקום אפשרי, גם בצבא, גם באקדמיה, גם בחברה וגם בתפקידים בתוך משרדי ממשלה.

אמנון כהן: אם לא ניתן להם את החיזוקים בהתחלה, המדינה תשקיע המון כסף לאחר מכן, כי אנחנו נפגוש אותם במוסדות רווחה חס וחלילה או במוסדות אחרי נשירה, במקומות אחרים שאנחנו לא רוצים להגיע אליהם וההשקעה שם הרבה יותר גבוהה.

אמנון כהן: לפעמים כשאתה מפספס גיל מסוים, טיפול מסוים, אי-אפשר להחזיר את הגלגל לאחור.

אמנון כהן: הוועדה כבר קיימה דיון אחד.

אמנון כהן: התחלנו, שמענו וראינו את כל הבעיות.

אמנון כהן: על-פי הדוח שעברתי עליו שוב וגם עברתי על פרוטוקול הדיון, אני חושב שזה אחד הדוחות החמורים ביותר.

אמנון כהן: יש כאן מחדל חמור ביותר של המדינה עצמה, של משרד ראש הממשלה, שלקח את זה כדגל, רצה לעשות את התכלול בין כל משרדי הממשלה, לאגם הכול, ובסופו של תהליך אני יכול להגיד שהביצוע אפס.

אמנון כהן: דיבורים, תוכנית חומש, חמש שנים, משרדי ממשלה, חינוך, דיור, צבא, קליטה, עלייה – כל הסיפור הזה נשאר רק בדיבורים.

אמנון כהן: בגלל שלא היה גוף אחד שיסתכל ברמת המקרו ויתכלל את הנושא הזה, הדברים לא הגיעו לידי ביצוע והגופים נאלצו להגיש גם בג"ץ מספר פעמים.

אמנון כהן: גם הבג"ץ ראה את הצורך, ובעקבות הבג"ץ התקבלה עוד החלטת ממשלה, ואנחנו כבר מכירים את הממשלה ואני נתקל בזה בדוחות של המבקר, מה שהיא רוצה לקיים בהחלטות הממשלה היא מקיימת, מה שהיא לא רוצה לקיים היא לא מקיימת, זו העובדה.

אמנון כהן: לכן צריך מישהו אחראי שייקח על עצמו את המושכות, יבדוק את הדברים יפקח על הדברים.

אמנון כהן: הבנתי שבתקופה האחרונה וגם אז, הטילו את זה על משרד הקליטה, אבל הכימיה בעבודה, בשולחן העגול, לא עבדה יפה.

אמנון כהן: איפה אודי פראוור?

<אהוד פראוור: אני פה, למדתי את הלקח מהדיונים.

אמנון כהן: אני מחפש אותך מהבוקר.

אמנון כהן: מולי זה טוב, כך אני רואה אותך.

אמנון כהן: אודי, מה נשמע?

<אהוד פראוור: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אמנון כהן: אתה כל-כך מוכשר שראש הממשלה מטיל עליך כל-כך הרבה משימות, ובסופו של דבר המשימות הן כל-כך רבות שבמרווח הזמן שיש לך אתה לא מתפנה לכל דבר כמו שצריך.

אמנון כהן: אני צריך לדבר עם ראש הממשלה.

אמנון כהן: מאז הדיון הקודם נתתי לך הרבה זמן – הדיון הקודם היה ב-18 ביוני, תספור כמה חודשים עברו, וסוכם – אני רואה פה את הסיכום – שתקימו שולחן עגול ותעבירו את הסמכות לתכלול על כל הנושא הזה, בסיוע שלכם כמובן, למשרד הקליטה שיטפל בזה.

אמנון כהן: משרד הקליטה מומחה אם ייתנו לו את הכוח, אם ייתנו לו את הכלים, אם יאפשרו לו את החיבור.

אמנון כהן: כל משרד בפני עצמו חושב שהוא הכי חכם, ובגלל זה הנושא הזה לא התקדם, לכן צריך מישהו לתכלל.

אמנון כהן: אני אצטרך לקבל ממך דיווח מה עשינו, כי התרשמתי שזה נוגע ללבך אישית ורצית מאוד לטפל בזה, מלבך אמרת שמבחינתך תוכנית החומש נכשלה, ולכן צריך להסתכל אחרת.

אמנון כהן: היה בג"ץ שאמר שצריך עוד איזה 100 מיליון לטיפול.

אמנון כהן: כשאני מסתכל על המערכת ועל משרדי הממשלה יש המון כסף בצנרת, המון כסף, אז צריך לקחת ולייעד אותו לנושא.

אמנון כהן: יש עוד בעיה, שהרבה ארגונים בטוב לבם רוצים לטפל, ולפעמים אותם ארגונים מטפלים באותו נושא.

אמנון כהן: לפעמים נושא אחד מוצף מארבעה כיוונים ושכבות גיל מסוימות לא מטופלות בכלל.

אמנון כהן: לכן הגוף המתכלל צריך להסתכל מרגע שנולד הילד, הגיל הרך, המוכנות לכיתה א', בתי ספר יסודיים, איזה טיפול צריכים – עזרה בשיעורי בית, כל נושא הרווחה, המזון, תוך כדי שיעורי העשרה – חטיבות הביניים, גיל התיכון, מוכנות לצבא, להכין אותם לצבא, צבא, לקחת את הקצינים שהוכשרו מהקהילה האתיופית, שמכירים את המנטליות, לא קצינים שלא כל-כך בקיאים בנושא וחושבים שהם אותם חיילים.

אמנון כהן: יש פה נשירה קשה מאוד מהצבא והם נכנסים לבתי סוהר.

אמנון כהן: אנשים טובים, יכולנו להפיק מהם את התועלת הכי גבוהה, אבל בגלל שלא מבינים האחד את השני, לא מדברים באותה שפה, אנחנו מפסידים את הדרך הזאת והופכים אותם לעבריינים בעל-כורחם, כי לא הבנו אותם בכלל, אנחנו לא באותו ראש.

אמנון כהן: לכן הטיפול צריך להיות מערכתי, לשתף את הארגונים שלהם, לשתף אותם תוך כדי העבודה, תוך כדי הישיבה בשולחן העגול, כי הם מכירים את הקהילה, הם יודעים הכי טוב מה לעשות.

אמנון כהן: יש ויכוחים גם ביניהם, אני מכיר את זה.

אמנון כהן: תיקחו את הדברים הכי טובים, מה טוב לנו לטובת הקהילה הזאת.

אמנון כהן: יש פה קהילה לתפארת, וכשהשקענו בהם, אתה רואה פתאום קצינים מוצלחים ביותר, גם באקדמיה, אנשים מוצלחים ביותר, גם בחברות הממשלתיות, כשאתה קולט אחד, אתה רואה שהוא מוצלח ואכפתניק ורוצה לקדם, אבל אין לו מספיק כלים.

אמנון כהן: על זה צריך להסתכל מההתחלה ועד הסוף.

אמנון כהן: בדיון הזה אנחנו רוצים ללמוד, ואודי היקר, לא נרפה בוועדה הזאת, מצדי בכל חודש נעשה דיון מעקב לראות איך אנחנו עוזרים.

אמנון כהן: קשה לכם לשבת ביחד בשולחן עגול, הוועדה הזאת מנדבת את השולחן העגול הזה, האובלי הזה, ואני גם מוכן להיות שותף, לראות שאתם מתכנסים, לראות שזה מתקיים, לשמוע את הארגונים, לראות שהעניין הזה יקרום עור וגידים, כי אם לא נעשה את זה היום, אולי אנחנו מאחרים את הרכבת, אולי אנחנו לא מטפלים כמו שצריך, ויש נושאים שחייבים לטפל בהם.

אמנון כהן: שמענו בדיון הקודם חלק ממשרדי הממשלה, עדיין לא סיימנו לשמוע, עדיין לא נגענו בנושא של ההשכלה הגבוהה, לא נגענו בנושא של הדיור.

אמנון כהן: בדיור ראיתי שכל-כך הקשחתם את הקריטריונים, שמכל הקבוצה יש רק שני זכאים.

<שמואל גולן: רק שני זכאים.

אמנון כהן: כשהייתי ראש עיר ברמלה ראיתי שבאו וקנו דירות והמדינה השתתפה ונתנה להם קורת גג סוף-סוף.

אמנון כהן: מה צריך בן-אדם?

אמנון כהן: משפחה, קורת גג, לעבוד שיהיה לו לחם לאכול, תעסוקה ולימודים לילדים.

אמנון כהן: תקופה מסוימת המדינה נתנה וסייעה בנושא הזה.

אמנון כהן: אני לא יודע מה קרה בתקופה האחרונה ולאחר-מכן בהחלטת הממשלה האחרונה שבסך-הכול שתי משפחות זכאיות.

אמנון כהן: יש משהו קלוקל – אמרנו, עשינו, אבל הם לא באו, לכן אנחנו נקיים.

אמנון כהן: הם לא באו, בסדר.

אמנון כהן: כנראה הקריטריונים כל-כך קשוחים שהם לא יכולים לעמוד בהם.

<שמואל גולן: הון עצמי, זה אחד הדברים שאין.

<שמואל גולן: אחד הקריטריונים זה הון עצמי.

אמנון כהן: נכון, היה פתרון אז.

אמנון כהן: אולי לא כמו אז, כי הם כבר הסתדרו קצת, אבל צריך לבחון את הקריטריונים מחדש ויש גופים מקצועיים שיודעים לעשות את זה.

אמנון כהן: אני רוצה לשבח את מבקר המדינה, אנחנו כבר נפגשים כל יום, זה טוב.

אמנון כהן: אתמול הגשת דוח כלכלי חשוב והשערות שלי סמרו.

אמנון כהן: לא היו דברים שלא ידענו, אבל חידדת והדגשת שיש פה במדינה איפה ואיפה בנושא המיסוי, שיש חברות גדולות ביותר שמתחייבות להעסיק עובדים, מתחייבות להרחיב את הפעילות שלהן והן לא עומדות בכך, הן רק מקבלות את ההטבות, וכשיש דיבידנדים, במקום להשקיע את הדיבידנד הזה במדינת ישראל ולקלוט את העלייה, להכשיר אותה, הם מעתיקים את הכסף שלהם, מוציאים אותו לחוץ-לארץ, בניגוד לחוק, בניגוד למה שהם חתמו, ואף אחד לא מפקח.

אמנון כהן: כשאין פיקוח, איש הישר בעיניו יעשה.

אמנון כהן: אני מתכוון בדוח הזה לקיים דיונים מרתוניים בנושא הזה, נביא את כולם והם ייתנו דין-וחשבון, גם את שר האוצר לשעבר, שקיבל את ההחלטה לשנות את הקריטריונים כך שייתנו הטבות לארבעה-חמישה גופים גדולים כאלה, כאשר בכסף הזה, בתמיכה הזאת, היו יכולים להוסיף אולי 200-100 גופים בינוניים וקטנים, שלא מעסיקים פחות וגם מתרחבים.

אמנון כהן: אני לא רוצה להגיד מלים גסות ובוטות, אבל ההסתכלות לא היתה ראויה וטובה, גם מצד שר האוצר, גם של משרד התמ"ת, וראיתי שנגעת בנקודה הכי רגישה, שלא כולם מבינים בה מבחינת הציבור.

אמנון כהן: הציבור כמו שאמרת מרגיש בחלקו שהוא נותן את המוטל עליו ואם הוא לא משלם משהו, שמים אותו בבית הסוהר, עושים לו כל מה שאפשר בשביל 4,000-3,000 שקל, ואלה שבמיליונים ובמיליארדים, מקבלים מהמדינה גושפנקה שמותר להם לעשות הכול, וגם לא מפקחים עליהם, אפילו על ההסכם שהם חתמו לא מפקחים.

אמנון כהן: זה משהו מחריד, זה מצמרר.

אמנון כהן: גם אני בן עלייה, עליתי לפה, ראיתי את כל תחלואי הקליטה, ואני מזדהה מאוד עם הקהילה האתיופית, אני מכיר את הקהילה.

אמנון כהן: אני בעצמי עברתי את זה.

אמנון כהן: אין פרופורציה בין מה שהמדינה משקיעה במקומות שלא צריך להשקיע בהם למקומות שצריך להשקיע בהם.

אמנון כהן: במקום שצריך, מצד אחד יש כסף, אבל היא לא מתכללת, לא בודקת, לא בוחנת.

אמנון כהן: לא בודקים דברים, לא מפקחים על הדברים, ואז לא קורה שום דבר במקום שצריך לקרות, ואז אנחנו בוכים שהקהילה לא משולבת מספיק.

אמנון כהן: כל אחד הוא עולם ומלואו, כל ילד הוא עולם ומלואו.

אמנון כהן: כבוד המבקר, אתה רוצה להגיד משפט-שניים בתחילה?

אמנון כהן: הכנת דוח ובאת במיוחד.

אמנון כהן: אתה מבטיח שבכל דיון המשך שנעשה כבודו יהיה אתנו?

יוסף שפירא: מתחייב אני.

אמנון כהן: יש לך רגישות בנושא הזה.

אמנון כהן: תודה, יקירי.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

יוסף שפירא: אני אקצר כי הייתי רוצה לשמוע יותר מהאנשים שיושבים פה סביב השולחן וגם בירכתיים, אבל אומר רק ממש במברק כמה דברים.

יוסף שפירא: דבר ראשון, אני רוצה לשבח את יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת אמנון כהן, על כך שהוא אכן מקדיש זמן לנושא הזה של קליטת קהילת יוצאי אתיופיה.

יוסף שפירא: זה חשוב, לא רק בהיבט של קליטת העלייה המסוימת הזאת, אלא אני חושב שזה מהווה איזה מודל לכך שיש נכונות ופעילות רבה לקליטת העלייה הזאת, ואולי זה גם ידרבן קהיליות נוספות שנמצאות ברחבי העולם להגיע כעולים לישראל, שלא שנצטרך לעשות מאמצים כבדים והשקעה אדירה בחוץ-לארץ, אלא הם מיוזמתם יבואו ויבקשו להיקלט כאן.

יוסף שפירא: דבר נוסף.

יוסף שפירא: הייתי רוצה גם לשבח את כבוד השרה, סופה לנדבר, וגם את מנכ"ל המשרד, עודד פורר.

יוסף שפירא: הייתי בשבוע שעבר בביקור בקיבוץ נען, שם ראינו איך נקלטים יוצאי הקהילה האתיופית במעשים ולא רק בדיבורים.

יוסף שפירא: אני מקווה שעודד אולי ירחיב בכמה מילים על העניין הזה.

יוסף שפירא: ראינו בסיור גם את נושא הדיור, חביב קצב נמצא כאן והנחה אותנו שם.

יוסף שפירא: אני חושב שהמעקב שאנחנו עושים כאן – הקהל הרב שנמצא כאן רק מלמד על כך – חשוב בכל ההיבטים, ואני אשמח לשמוע יותר ולענות על שאלות.

יוסף שפירא: כל הצוות שלנו נמצא כאן, ככל שיהיה זמן לכך.

יוסף שפירא: תודה.

אמנון כהן: תודה, אדוני.

אמנון כהן: כפי שהבטחתי, הפעם אנחנו נתחיל עם הארגונים דווקא, נשמע אותם, וכמובן כל משרדי הממשלה רשומים כאן, נגיע לכל אחד בתחומו הוא, בתחום עיסוקו ובתחום משרדו הוא.

אמנון כהן: מנהל תוכנית "זינוק בעלייה" בעמותת אלומה.

אמנון כהן: יש ארבעה-חמישה נציגים.

אמנון כהן: תחליטו אתם מי מדבר, מדבר אחד וכמה שיותר קצר, כי אני רוצה לשמוע את רוב האנשים שיושבים כאן.

אמנון כהן: ניר פאל.

אמנון כהן: אתה רוצה מישהו אחר מטעמכם שידבר?

אמנון כהן: תחליט מי.

אמנון כהן: בקצרה.

אמנון כהן: בבקשה, גברתי.

<יפעת סלע: השתתפתי גם בדיון הקודם.

<יפעת סלע: עמותת אלומה מפעילה תוכנית "זינוק בעלייה", ואני רוצה לפתוח בשבח ולומר שבדיון הקודם כעסתי מאוד ואמרתי – זה גם נכתב בעמוד 53 בדוח המבקר – שלנושא ההכנה לצה"ל והחינוך, המדינה לא נתנה תשומות ומשאבים, ואני שמחה להגיד שגם משרד הקליטה, גם משרד הביטחון וגם משרד החינוך, כפי שאני רואה את זה, בוחנים בימים אלה ברצינות את מודל ההפעלה לשנת 2014, ואני אשמח לבוסט ממשכן הכנסת בירושלים כדי שהמהלך הזה יקרה.

<יפעת סלע: זאת אומרת, לא רק שיהיו אמירות, אלא שאכן הוא יקרה.

אמנון כהן: אנחנו מבטיחים לא להרפות עד שזה יקרה.

אמנון כהן: מבטיחים.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים.

אמנון כהן: מנכ"ל עמותת הצבי.

אמנון כהן: רחמים פה?

<קריאה: הוא לא פה.

אמנון כהן: תודה רבה, ממשיכים הלאה.

אמנון כהן: דונלד פוטרמן.

אמנון כהן: אולי הוא עדיין בדרך.

אמנון כהן: יש פקקים, אמרו לי.

אמנון כהן: נמשיך.

אמנון כהן: עינת אוריון.

אמנון כהן: הבטחתי שקודם כול הארגונים.

אמנון כהן: תמר גרינפלד, יש?

<שלהבת איינשטיין-אלפסי: אני שלהבת, אבל הגעתי יחד עם תמר.

אמנון כהן: מאיזה ארגון?

<שלהבת איינשטיין-אלפסי: ארגון "בת עמי" ו"מעשה".

<שלהבת איינשטיין-אלפסי: התוכנית משותפת לשני הארגונים.

אמנון כהן: בבקשה.

<שלהבת איינשטיין-אלפסי: אני מגיעה מהתחום של השירות הלאומי ושל שילוב בנות מהעדה האתיופית בשירות לאומי.

<שלהבת איינשטיין-אלפסי: אנחנו פועלים יחד עם שני הארגונים.

<שלהבת איינשטיין-אלפסי: זו תוכנית, תוך כדי השירות שמלווה, לקראת השכלה גבוהה.

<שלהבת איינשטיין-אלפסי: אני מרכזת תוכנית של בנות שעושות שנתיים שירות, נציגה שלהן כאן.

אמנון כהן: המימון שלכם – מאיפה?

<שלהבת איינשטיין-אלפסי: המימון שלנו גם דרך "מעשה", גם דרך "בת עמי", זאת אומרת גם דרך תקנים של המינהלת, תקני חינוך, ותרומות.

<שלהבת איינשטיין-אלפסי: זה תלוי בכל ארגון, מה הוא מביא.

<שלהבת איינשטיין-אלפסי: המצוקה שלנו היא בעיקר מצוקה של תקנים.

<שלהבת איינשטיין-אלפסי: אנחנו לא מקבלים הקצאה מספקת של תקנים.

אמנון כהן: ממשרד החינוך?

<שלהבת איינשטיין-אלפסי: גם ממשרד החינוך וגם תקני מינהלת.

אמנון כהן: מי הממונה על המינהלת?

<שמואל גולן: מינהלת השירות הלאומי.

אמנון כהן: מי פה מהחינוך?

אמנון כהן: האם אתם מכירים את זה?

<מאיה שריר: אני אבדוק, אני לא מכירה.

אמנון כהן: תרשמו בבקשה.

אמנון כהן: בדיון הבא נרצה לשמוע.

אמנון כהן: תודה רבה, לך.

שמעון אוחיון: תקני החינוך במינהלת.

שמעון אוחיון: המינהלת מאגמת תקנים שונים, לכן זה רק חינוך.

אמנון כהן: הבנתי.

אמנון כהן: נציגי הארגונים של קהילות יוצאי אתיופיה.

אמנון כהן: המנכ"ל וונדה אקלה.

אמנון כהן: תגיד איפה הבעיות, חשוב לנו לדעת.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

<וונדה אקלה: אני המנכ"ל של נציגות הארגונים של קהילת יוצאי אתיופיה.

<וונדה אקלה: הבעיה שאני לא רואה אחרי הביקורת שהבעיה נפתרה.

אמנון כהן: איך ייפתר?

אמנון כהן: לאט-לאט, זה תהליך.

אמנון כהן: האם היית בדיון הקודם?

<וונדה אקלה: הייתי.

אמנון כהן: האם מישהו הזמין אותך מאז?

אמנון כהן: האם מישהו שמע אותך?

<וונדה אקלה: אנחנו משתתפים במשרד הקליטה.

<וונדה אקלה: האם זימנו אותך קודם כול?

<וונדה אקלה: שמעו אותך?

<וונדה אקלה: ישבו אתך?

<וונדה אקלה: דיברו אתך?

<וונדה אקלה: התחילו לשמוע אותי.

<וונדה אקלה: ברמת השטח עדיין בדברים האלה אין שינוי.

אמנון כהן: במה אתם מטפלים כארגון?

<וונדה אקלה: אנחנו 15 ארגונים יחד, בכל ארגון יש נושא מסוים, חלקם בחינוך, חלקם בלובי, משפטים.

אמנון כהן: האם אתם מקבלים תקציבים מהמדינה, ממשרד הקליטה?

אמנון כהן: האם אתם מקבלים תמיכות?

<וונדה אקלה: אנחנו מקבלים קצת מהפרויקט הלאומי.

<וונדה אקלה: מעבר לזה – לא.

<וונדה אקלה: יש לנו המון מתנדבים, ורוב העבודה בהתנדבות.

אמנון כהן: איפה אתה רואה את הבעיה?

<וונדה אקלה: לא מצאנו שולחן עגול שישמעו את בני הקהילה על הצורך של הקהילה.

<וונדה אקלה: זאת הבעיה.

אמנון כהן: התחילו, אתה אומר.

אמנון כהן: בשולחן העגול התחלת לשבת.

אמנון כהן: עגול, אובלי, לא חשוב.

<וונדה אקלה: אם היית יודע מה השעות שהשקעתי במקום הזה, התוצאות שקיבלתי שואפות לאפס.

אמנון כהן: אמרת שאתה מאגד 15 ארגונים, אמרת שכל ארגון מתעסק במשהו.

אמנון כהן: האם אתם יכולים להגיש תוכנית מה הייתם רוצים שהמדינה תבחן, כל אחד בתחומו הוא?

אמנון כהן: אני לא יכול להגיד על הכול כן.

אמנון כהן: כל עמותה מתייחסת לנושא מסוים.

אמנון כהן: לנו חשוב כמדינה לראות שלא כל הארגונים עושים אותו דבר.

אמנון כהן: זאת אומרת, האחד בגיל הרך, האחד בחטיבות ביניים או בהשכלה, האחד בנושא רווחה, האחד במשפטים.

אמנון כהן: בכל תחום ותחום צריך להגיש בקשה, ואז יושבים עם המשרד הממשלתי המתכלל.

אמנון כהן: נגיד משרד המשפטים צריך לעזור לך, ובכך וכך משרד הרווחה יעזור לך.

אמנון כהן: צריכים לראות את כל הבקשות ביחד, חלקן הוא יעשה במשרד הקליטה, בוודאי, חלקן הוא יעשה אתך ביחד בשולחן העגול הזה.

אמנון כהן: זאת המטרה שלנו.

אמנון כהן: אנחנו לא רוצים להנחית עליכם פרויקטים, אלא מה שאתם חושבים שצריך והכי טוב לקהילה.

<וונדה אקלה: אנחנו לא רוצים להחליף את הממסד, אבל במקום שהוא לא מגיע, אנחנו מגיעים.

<וונדה אקלה: אנחנו יכולים לתת כתף לקדם את האינטרס של הקהילה, לא להחליף את המשרד.

אמנון כהן: איפה זה עומד כרגע?

אמנון כהן: על מה דיברתם בפגישה הראשונה ומה אתה צריך להביא לפגישה השנייה?

אמנון כהן: זה מה שאני צריך לדעת.

<וונדה אקלה: בינינו אנחנו מדברים על תוכנית חלופית ולחשוב ביחד על הנקודות שמפריעות לקהילה, על מנת לשבת עם קובעי המדיניות ולקדם את העניין הזה.

אמנון כהן: אם בשלב מסוים אתה הולך לאיבוד, הוועדה היא הבית שלך.

אמנון כהן: מתי שאתה צריך, תרים טלפון.

<וונדה אקלה: תודה רבה.

אמנון כהן: אנחנו רוצים את כל התוכניות שלך, אבל תשב עם הקהילה, תבדוק, שהם יבחנו את זה, שהם יבואו לשולחן.

אמנון כהן: לא רק לדבר, להכין נייר מסודר.

אמנון כהן: מצדי, גם תשלח אלי, גם אני רוצה לבחון את הדברים האלה.

אמנון כהן: אולי אני אחליט שזה לא זז, נעשה שולחן עגול אצלנו פה, לא בזמן הוועדה.

אמנון כהן: נשב בשעות שכבר פינינו את הוועדה.

אמנון כהן: בשעה מסוימת נקבל את כולם ובכל פעם נזמין ארגון אחר, גם זה יכול להיות.

<וונדה אקלה: משפט לסיום.

<וונדה אקלה: יש אנשים בקהילה מוכשרים ומכירים את הצורך של הקהילה, שיכולים גם להוביל את העניין, לא פחות מאף אחד.

<וונדה אקלה: אלה אנשים שלמדו בארץ, יש להם היכולת לתכנן ולהוציא את התוכנית לפועל.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: האם נמצא פה ד"ר אברהם נגוסה?

<רוני אקלה: הוא בחוץ-לארץ.

אמנון כהן: רוני אקלה, יש?

אמנון כהן: מה נשמע?

<רוני אקלה: בסדר גמור.

אמנון כהן: האם הזמינו אותך לפגישה?

<רוני אקלה: קודם כול, אני אחד המבוקרים.

<רוני אקלה: אני מייצג את הפרויקט הלאומי האתיופי שעוסק בנושא חינוך.

אמנון כהן: מבוקר לטוב או שלא עשית מספיק?

<רוני אקלה: מבוקר לטוב וגם המשאבים שקיבלתי ניצלתי נכון, ועל כך אני רוצה להודות לכל השותפים שלי.

<רוני אקלה: אני רוצה לציין כאן שחשוב מאוד להגדיל את המשאבים על מנת לתת מענה נכון.

אמנון כהן: מאיזה משרד אתה מתוקצב?

אמנון כהן: מאיפה קיבלת תמיכה?

<רוני אקלה: התמיכה שלי היא 50% מממשלת ישראל, 50% מהפדרציות היהודיות.

אמנון כהן: לא ממשלת ישראל, מאיזה משרד?

<רוני אקלה: משרד הקליטה, משרד החינוך ומשרד האוצר.

<רוני אקלה: שלושת המשרדים שותפים לנו.

אמנון כהן: אתה אומר שצריך להגדיל את התקציב בשביל לעשות הכול.

<רוני אקלה: זו אחת המסקנות של המבקר.

<רוני אקלה: בדיוק זאת הנקודה, ולכן צריך להגדיל את המשאבים על מנת לתת מענה נכון בכיוון העבודה שהתחלנו בה.

אמנון כהן: האם זומנת מאז הדיון הקודם?

<רוני אקלה: זומנתי.

<רוני אקלה: היו כמה דיונים.

<רוני אקלה: אתמול אפילו היינו אצל אודי.

אמנון כהן: היית אצלו בגלל הדיון היום.

<רוני אקלה: לא.

<אהוד פראוור: הממשלה מדי פעם עושה דברים בסדר, כי היא רוצה.

<אהוד פראוור: ..

אמנון כהן: אודי, אני עדיין מחייך.

אמנון כהן: תיכף נשמע את הדברים ואז אני אדבר אחרת.

אמנון כהן: תיכף נראה.

<רוני אקלה: ברשותך אני רוצה לציין שהטיפול בעולי אתיופיה צריך להיות טיפול הוליסטי, לא ממוקד בתחום אחד בלבד.

<רוני אקלה: אני חושב שיש מגמה וחשיבה לאחר בדיקת הדוח ויש כיווני עבודה נכונים.

<רוני אקלה: צריך לחזק אותם, צריך לעשות את העבודה נכון ובשיתוף עם הקהילה האתיופית.

אמנון כהן: האם הגשת תוכנית מורחבת יותר?

<רוני אקלה: הגשתי תוכנית מורחבת, תוכנית מסודרת, שכוללת את כל הילדים שנמצאים בכיתות ג' עד כיתות י"ב, ואני ממתין לתשובה של השותפים שלי.

<רוני אקלה: מצד שני, אני גם מחויב להביא את ה-50% מהאנשים הטובים שנמצאים בחוץ-לארץ.

אמנון כהן: הבנתי.

אמנון כהן: אספה דויט פנטהון, מנכ"ל עמותת טבקה.

<אספה דויט פנטהון: בוקר טוב.

<אספה דויט פנטהון: עמותת טבקה, זה 13 שנה, מטפלת בנושאים מאוד-מאוד חשובים בקרב הקהילה.

אמנון כהן: במה?

<אספה דויט פנטהון: מלחמה נגד האפליה, הגזענות, והיא גם מחנכת את בני העדה, בעיקר הצעירים, לסובלנות וגם מצמיחה מנהיגות בשכונות שבהן יש ריכוז של עולי אתיופיה.

<אספה דויט פנטהון: לצערנו העבודה שהעמותה עושה יותר משנות עשור כל-כך חשובה, אנחנו הולכים לחגוג בר-מצווה בעוד כמה חודשים.

<אספה דויט פנטהון: אנחנו נקלעים לבעיה שנה אחרי שנה מבחינה תקציבית.

<אספה דויט פנטהון: אף-על-פי שהתרומות באות מקהילות יהודיות מחוץ-לארץ, מארגונים שונים ומקרנות, לדעתנו גם הממשלה צריכה לתת כתף לארגון כל-כך חשוב, שלא רק - - -

אמנון כהן: האם אתם מקבלים היום תקציב על משהו?

<אספה דויט פנטהון: לא.

אמנון כהן: האם הגשתם בקשה למישהו?

<אספה דויט פנטהון: שמענו שזה לא נענה בחיוב.

<אריה קורת: סליחה, מתי הגשת בקשה לתמיכות במשרד הקליטה בפעם האחרונה?

<אספה דויט פנטהון: אני חדש.

אמנון כהן: בתבחינים אתם קובעים קריטריונים, לפעמים בגלל הקריטריונים שאתם קובעים הוא מראש כבר לא מבקש.

אמנון כהן: יכול להיות שהוא לא מגיש בגלל זה.

<אריה קורת: הוא עומד בתבחינים, אבל הוא לא מגיש.

<אספה דויט פנטהון: אנחנו נגיש.

<אספה דויט פנטהון: אני חדש יחסית בתפקיד.

<אספה דויט פנטהון: מה שאני כן יודע, שאין לנו יכולת לתת שירותים כל-כך חשובים שיכולים להעצים מאוד את בני העדה, אבל גם לעזור ולסייע באינטגרציה של בני הקהילה בחברה הישראלית.

<אספה דויט פנטהון: בעיקרון זה גם עוזר לחברה שלנו.

אמנון כהן: אספה, תבין, המדינה מאוד רוצה לעזור, וחשוב שאתם עובדים בזה בשטח, אבל אי-אפשר רק להגיד כל הזמן: אנחנו צריכים לשלב ידיים פה.

אמנון כהן: הניסיון שלכם, השטח שאתם מייצגים, כל אחד בעולם שלו, כל מה שאתה עושה קדוש מבחינתנו, לכן התפקיד שלנו לעזור לך.

אמנון כהן: לא שתעשה את זה בכוחות עצמך, אלא לשתף את המדינה בחלק מסוים מהפעילות שלך.

אמנון כהן: עוד פעם, יש תבחינים, נקבעו קריטריונים, ייתכן וחלק מהפעילויות הולכות בכלל למשרד אחר, יכול להיות שמשרד הרווחה צריך לטפל, או אם יש לך ייעוץ משפטי בארגון שלך, אז יכול להיות משרד אחר, אבל הם יכוונו אותך.

אמנון כהן: אתה צריך לשבת בשוטף עם הנהלת המשרד, עם הגוף המקצועי, שיעזרו לכם.

אמנון כהן: צריך אולי למלא טפסים, היום יש אינטרנט, זה עידן מיוחד היום, לכן צריך מישהו, ואני בטוח שיש לכם גם נציגים מהקהילה במשרדים, שיכולים גם לעזור לכם, לתמוך בכם, לסייע בכל מה שאפשר.

אמנון כהן: אנחנו מסכמים שאתה תשלח גם אלי.

אמנון כהן: אני רוצה לראות את הבקשה, לפחות בעמוד אחד, לא כמו תבחין שאתה שולח למשרד הקליטה, ששם יש טופסיאדה וצריך רואה חשבון.

אמנון כהן: בשביל לקבל 10,000 שקל, אתה צריך לקחת רואה חשבון ב-50,000 שקל.

אמנון כהן: אני מכיר את זה.

אמנון כהן: מקשיחים עד כדי כך שחס וחלילה לא יזלוג כסף למקום אחר.

אמנון כהן: הם חושבים שכולם פה הולכים לעשות קומבינות, אבל זו המדינה, זה משרד המשפטים, הוא קבע קריטריונים, ואנחנו צריכים לעמוד בסטנדרט הזה כרגע עד שנשנה אותם.

אמנון כהן: אתמול, בדיון אחר, דווקא התרשמתי שהולכים קצת לקבל הקלה בתבחינים האלה של משרדי ממשלה.

אמנון כהן: דיברתי על הנצחות של ראשי ממשלה ונשיאים, שם אנשים מבוגרים עושים במסירות נפש את העבודה, אבל לקחת רואה חשבון בשביל לקבל 10,000 שקל, כשהוא רוצה 50,000 שקל, כי יש כל-כך הרבה טפסים למלא, הדברים נופלים.

אמנון כהן: אנחנו צריכים לקבל החלטה, אם אנחנו רוצים לעזור לכם, שצריך לראות איך לעשות את הדברים פשוטים עד כמה שאפשר, שחס וחלילה לא ילך הכסף לכיוונים אחרים.

אמנון כהן: צריך להביא בחשבון שמדובר בעולים שלא תמיד יודעים למלא את הטפסים, ואם אתה לוקח איש מקצוע ומבקשים כל-כך הרבה דברים, הוא צריך לעשות את העבודה.

אמנון כהן: האם אתם עושים את הדברים יותר פשוטים?

<אריה קורת: ארגון טבקה כאידיאולוגיה לא פנו במשך שנים למשרד לבקש תמיכה, מאחר שהם לא רצו לקבל תמיכה מהממשלה.

<אריה קורת: אם יש שינוי - -

אמנון כהן: יש שינוי מגמה.

אמנון כהן: ראיתי שינוי מגמה.

<אריה קורת: - - אני שמח על השינוי.

<אריה קורת: אני אשמח להיפגש אתך ולהנחות אתך איך לקראת 2014 להגיש בקשות לתמיכה.

<אספה דויט פנטהון: אנחנו נשמח.

<אספה דויט פנטהון: תודה על הנכונות.

<אספה דויט פנטהון: יום טוב.

אמנון כהן: מי נמצא פה מנציבות שירות המדינה?

אמנון כהן: יש חוק שעבר לא מזמן שאנחנו רוצים לשלב את בני העדה ואת בנות העדה במשרדי ממשלה בתפקידים בכירים, אלה שכבר רכשו השכלה והיו בצבא קצינים מובחרים וטובים.

אמנון כהן: הם צריכים למשוך את האחים שלהם למעלה, ואנחנו כמדינה יכולים להוות דוגמה ומופת ולהגיד: הנה, מי שרצה, מי שהשקיע בעצמו, יכול להשתלב במקומות הכי מכובדים בחברה הישראלית.

אמנון כהן: האם יש לכם איזה קריטריונים שאתם בונים לתיקון האפליה או לעידוד?

אמנון כהן: המטרה שלנו שבני העדה ישולבו במשרדי ממשלה, שהם יכולים גם לסייע לאותם משרדי ממשלה לעשות את העבודה יותר טוב, להבין את הקהילה יותר טוב.

אמנון כהן: בצבא – נגיע תיכף לצבא – שם הזדעזעתי כשהייתי באחד הסיורים ונאמר לי שבבתי הסוהר הצבאיים – אני לא רוצה להגיד מספרים ולהפחיד – נמצא מספר גדול מאוד.

אמנון כהן: עוד פעם, לא בגלל שהם לא רוצים לשרת, או בגלל שיש בעיות ת"ש, בעיות כלכליות בבית, או בגלל שיש בעיה שאין הבנה, לא מבינים את המנטליות, ואז על כלום אדם יושב.

אמנון כהן: ברגע שהוא יושב פעם אחת, הוא כבר ישב שם כל הזמן כי אף אחד לא מטפל בו.

אמנון כהן: איך מבחינה מערכתית בנציבות שירות המדינה מסתכלים על הנושא הזה?

<רונן שפירא: אנחנו אכן הוצאנו הנחיות ויש יעדים לכל משרד לקלוט יוצאי בני העדה האתיופית.

אמנון כהן: יעדים זה עלא כיפאק בשבילי.

אמנון כהן: היה פה יעד של תוכנית חומש לחמש שנים.

אמנון כהן: היה יעד.

אמנון כהן: אנחנו רוצים לדעת בתכל'ס מי בודק, מי מבקר.

אמנון כהן: היתה משרה, היו שם ארבעה מועמדים, אחד מהם היה מהקהילה, מי החליט בסופו של דבר שהוא נבחר?

אמנון כהן: אנחנו רוצים תכל'ס.

אמנון כהן: מגמה, סיפורים, אנחנו מכירים הכול.

<רונן שפירא: בתכל'ס בשנת 2012, בימים אלה אנחנו מוציאים את הדוח, דוח המעקב.

אמנון כהן: מה עושים?

<רונן שפירא: שאלת מי עוקב.

<רונן שפירא: אנחנו עוקבים.

<רונן שפירא: אני מחזיק בידי את טיוטת הדוח לשנת 2012, ואנחנו ממשיכים במגמת הגידול של ייצוג בני העדה במשרדי הממשלה.

אמנון כהן: דבר אתי במספרים.

<רונן שפירא: נכון ל-2012 – 913 יוצאי אתיופיה, שהם מהווים 1.38% מסך עובדי המדינה.

<רונן שפירא: זה גידול של כ-50 עובדים מול 2011.

<רונן שפירא: חוץ מזה, יצא בימים אלה חוזר, שאני חתום עליו, אל משרדי הממשלה, כך שבכל מקום שירצו לקלוט עובד בן העדה, נתחשבן אתם על התקנים, וכך על כל תקן שהמשרד ייתן המדינה תיתן עוד תקן אחד.

<רונן שפירא: זו החלטת ממשלה שאתה מכיר.

<רונן שפירא: הנציב ערך, גם לאחר הישיבה הקודמת, דיון אצלנו, ואנחנו מנסים להנגיש את המידע כמה שיותר לבני העדה.

<רונן שפירא: אנחנו מנסים לעבוד בשיתוף פעולה עם עמותות.

אמנון כהן: איך הוא ידע שיש מכרז?

אמנון כהן: הוא לא בקיא כל-כך בדברים האלה.

אמנון כהן: איך אתם מגיעים אליו?

<רונן שפירא: אמרתי שהנציב כבר קיים על זה דיון, אנחנו מתחילים בעבודה יחד עם חברת הכנסת פנינה שטה.

אמנון כהן: פנינה פה, היא שומעת אותך.

פנינה תמנו: כמות זה דבר נפלא, וגם דרישות החוק מדברות על כמות, אבל אחרי הכול אנחנו גם רוצים לראות איכות.

פנינה תמנו: לכן בדיון הקודם דיברנו על החתך של - - -

אמנון כהן: פנינה, תני לשמוע אותו.

אמנון כהן: חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, את באמת חרוצה בתחום הזה - - -

פנינה תמנו: חשבתי להאיר קצת - - -

אמנון כהן: הם עושים את זה מקצועית וטוב.

אמנון כהן: איפה זה עומד, ידידי היקר?

אמנון כהן: אחד מול אחד מעניין אותי.

<רונן שפירא: אמרתי שיש גידול, כפי שאתה רואה, של 50 אנשים.

אמנון כהן: זה חלש.

<רונן שפירא: חלש זה דבר יחסי.

<רונן שפירא: אל מול הייצוג שלהם באוכלוסייה - - -

אמנון כהן: אתה יודע מתי זה יהיה חזק?

אמנון כהן: כאשר אצל מבקר המדינה בלשכה שיש שם שלוש משרות בתפקידים בכירים, שליש יהיו מהקהילה.

אמנון כהן: זה אני מבין.

אמנון כהן: כשיש שליש, אני מבין, 50 זה לא אומר כלום.

אמנון כהן: זה 50 מתוך 4,000 למשל.

אמנון כהן: זה צריך להיות פרופורציונלי.

אמנון כהן: זה צריך להיות שליש מהעובדים, נכון פנינה?

פנינה תמנו: שליש זה מעולה.

פנינה תמנו: אנחנו שואפים ל-50%.

אמנון כהן: לאט-לאט, עוד כמה שנים יהיה.

אמנון כהן: תמשיך הלאה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

<רונן שפירא: לגבי סוג ההשכלה של יוצאי העדה, גם פה מתוך שירות המדינה, מתוך ה-913, 16% בעלי תואר ראשון ועוד כ-4% בעלי תואר שני, יש כבר גם שני דוקטורים.

שמעון אוחיון: יש יותר.

<רונן שפירא: יכול להיות, אלה הנתונים של בני העדה ב-2012.

אמנון כהן: מתי ייגמר הסיכום הזה של אחד פלוס אחד?

אמנון כהן: מתי זה יצא לפועל?

<רונן שפירא: זה כבר בפועל.

<חמדה מרק: מה זה אחד פלוס אחד?

פנינה תמנו: באיזה תפקידים?

אמנון כהן: הם רוצים להבין מה זה אחד פלוס אחד.

פנינה תמנו: תקן אחד עבור שניים שהם מקבלים בתמורה.

אמנון כהן: אחד אתה קונה, אחד אתה מקבל בחינם.

<חמדה מרק: איך אפשר בתקופה של קיצוצי תקנים להביא אחד כנגד שניים?

אמנון כהן: מי גברתי?

אמנון כהן: כדי שנדע.

<חמדה מרק: אני ממשרד הביטחון.

<חמדה מרק: אני מנהלת את הקרן לקליטת - - -

אמנון כהן: מה שלומך?

<חמדה מרק: מעולה.

אמנון כהן: האם משרד הביטחון עובד יפה עם הקהילה?

<חמדה מרק: אני שמחה שאני כאן.

אמנון כהן: זה חשוב מאוד.

אמנון כהן: תסביר מה זה אחד פלוס אחד, כי אם הם שואלים איך אפשר בעידן הקיצוצים.

אמנון כהן: יש חוק, נכון?

אמנון כהן: זה מכוח החוק?

<רונן שפירא: זה מכוח החוק ויש תקנים שמיועדים לבני העדה.

<רונן שפירא: כמות התקנים הזאת נמצאת בנציבות שירות המדינה, וכשמשרד פונה ואומר שהוא רוצה לגייס שני בני העדה, תקן אחד המשרד נותן ותקן אחד הנציבות נותנת.

אמנון כהן: תודה, בינתיים.

אמנון כהן: אנחנו נחזור אליך כנראה.

אמנון כהן: המועצה להשכלה גבוהה – מי נמצא פה?

פנינה תמנו: אני חייבת להתייחס לזה.

אמנון כהן: אני אתן לך, אבל חבר הכנסת אוחיון יושב כאן מתחילת הדיון, הוא חייב ללכת לישיבה אחרת והבטחתי לו.

אמנון כהן: חבר הכנסת אוחיון, בבקשה, רק בקצרה, כי אנחנו רוצים לשמוע את המשלחות.

פנינה תמנו: אני תמיד שמחה לשמוע אותך.

שמעון אוחיון: תודה רבה.

שמעון אוחיון: תודה, פנינה.

שמעון אוחיון: קודם כול, אני שמח ואני גאה בחברותי בוועדה ובעניין הזה שלקחתם על עצמכם, אדוני המבקר, ואדוני היושב-ראש, לנהל פה מעקב שיטתי מול כל הגופים, כדי להתמודד עם הבעיה של קליטה והשתלבותם של יוצאי אתיופיה בישראל.

שמעון אוחיון: זה כשלעצמו נותן לי תחושה גם של תקווה וגם אחריות וביטחון.

אמנון כהן: זו שליחות.

שמעון אוחיון: נכון.

שמעון אוחיון: אני רוצה דווקא להצביע על נקודות חיוביות לכיוון הזה.

שמעון אוחיון: אני אגיד לך ממה אני מוטרד.

שמעון אוחיון: אני מצביע על הנקודות החיוביות במכינות הקדם הצבאיות.

שמעון אוחיון: אני קורא בדוח מבקר המדינה ששיעור המתגייסים לצה"ל גבוה, זה מצביע על מוטיבציה לשרת בצה"ל.

שמעון אוחיון: מצד שני, בעיית הנשירה.

שמעון אוחיון: כשאני פוגש את ראש המכינה הקדם צבאית, אחת המכינות שמוקדשות ליוצאי אתיופיה, והוא אומר לי: אפס נשירה – אדוני המבקר, אפס נשירה שם – כבר אנחנו יכולים להצביע על כיוונים שצריכים להרחיב.

שמעון אוחיון: אם יש מכינה שמטפלת, לא רק מבחינה חינוכית וציונית, אלא גם מבחינה חברתית והעצמה אישית של כל אחד ואחד, בסופו של דבר אנחנו גם מקבלים תוצאות.

שמעון אוחיון: הדבר שני, שמאוד-מאוד מטריד, זה העניין של תופעת הגזענות שארגון טבקה מטפל בו – חבל שהוא לא פעל יחד עם מוסדות הממשלה כדי לעשות משהו בעניין הזה, למרות שאני באופן עקרוני מתנגד לשימוש במילה גזענות.

<זיוה מקונן-דגוי: זה מה שיש.

אמנון כהן: שנייה אחת.

אמנון כהן: אני לא אכנס לדיון פילוסופי כרגע.

אמנון כהן: אני עומד בראש השדולה למאבק באנטישמיות, אני יודע מה זה גזענות, מהי תורת הגזע, מה זה גזע עליון, מה זה גזע נחות, מה צריך להיות כאן, מה זה חוקי גזע, מה זה אפליה, מה זה מדיניות, חקיקה וכו' וכו'.

אמנון כהן: לצערנו אנחנו משרתים את שונאי ישראל.

אמנון כהן: יש אפליה על רקע אתני, על רקע עדתי, בוודאי.

פנינה תמנו: מה זה משנה הכותרות?

פנינה תמנו: אל תייפה את המציאות.

פנינה תמנו: אתה יודע מה זה מדעי החיים?

פנינה תמנו: פילוסופיה זה טוב ויפה, אבל אתה לא תלמד אותנו מה זה גזענות, אנחנו חווים אותה יום-יום.

אמנון כהן: פנינה, סליחה.

אמנון כהן: אני פתחתי בכך שאני לא אתווכח.

פנינה תמנו: אי-אפשר בשם זה שאנחנו רוצים להצטייר יפים בחוץ שזה יבוא על חשבון קהילה שלמה.

שמעון אוחיון: תקראי לזה גזענות, תקראי לזה מה שאת רוצה, מחובתי גם כאיש ציבור, וכמי שעד לתופעות אנטישמיות, למה שקורה בקמפוסים ליהודים בחוץ-לארץ – היטלר, גזענות, שואה, ציונות – לומר שהכול ביחד משרת את האנטישמיות.

פנינה תמנו: בגלל זה אסור שתהיה פה גזענות, דווקא בגלל זה.

שמעון אוחיון: סליחה, פנינה, אמרתי: אף-על-פי שאני באופן עקרוני חרד לתופעה הזאת שקורית כלפי יהודי אתיופיה.

שמעון אוחיון: אמרתי שאף-על-פי שאני רק מזהיר ומנסה להשמיע את קולי בעניין הזה.

שמעון אוחיון: כולנו יודעים ולמדנו מהי גזענות, אבל מאחר שאנחנו יושבים בחברה הישראלית ולא רואים מה שחווים סטודנטים בקמפוסים ומה שחווה כל ציבור יהודי וישראלי בעולם, וראיתי מה שקורה ליהודי צרפת ולקמפוסים בצרפת, אני אומר גם להיזהר בעניין הזה.

אמנון כהן: ו - - -

שמעון אוחיון: פנינה, אני מסכים אתך שיש פה אפליה על רקע אתני, ואנחנו מכירים את הסיפור הזה של אפליה על רקע אתני, על רקע לאומי.

אמנון כהן: באנו לתקן.

שמעון אוחיון: זה מטריד אותי.

שמעון אוחיון: ארגון טבקה לקח על עצמו לטפל בעניין הגזענות, צריך למצוא את הדרך לעבוד יחד אתו, גם אם הוא לא הגיש את הבקשה.

שמעון אוחיון: קיים גוף ששם דגל לעצמו בעניין הזה.

שמעון אוחיון: התופעה הזאת כואבת וקשה וצריך להתייחס לזה.

אמנון כהן: תודה.

שמעון אוחיון: עוד משפט אחד.

שמעון אוחיון: זה תפקידנו בביקורת – בגלל שיש פה גופים רבים מאוד, ואנחנו רוצים להתמודד ואנחנו חוששים מהמשחק הזה בין סמכות לבין אחריות, מי בעל הבית, מי מחזיק בשליטה, מי מחזיק התקציב ומי אמור לתת לנו דין וחשבון, אני פונה שוב למשרד ראש הממשלה בעניין הזה לאגם ולתת את הסמכויות, לרכז אותן כמה שיותר בידי משרד הקליטה, כדי שהוא יוכל לנהל ולתווך בין כל הארגונים.

שמעון אוחיון: אני שמח על כל העמותות ועל כל הארגונים שפעילים בקהילת יוצאי אתיופיה.

שמעון אוחיון: המספרים מדהימים והם חסרי פרופורציה, וזה מעיד על מצוקה, על חוסר הדרכה, הכוונה, הנהגה.

שמעון אוחיון: ולכן משרד ראש הממשלה צריך בעניין הזה לתאם ולאגם, כדי שלא נאבד את הראש בין זה לזה, וכפי שגם אמר היושב-ראש, שלא נמצא את עצמנו עם שלושה גופים שמטפלים באותו נושא ומזניחים דבר אחר, ולכן אני פונה שוב גם למשרד ראש הממשלה.

שמעון אוחיון: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

פנינה תמנו: אני יודעת שאתה אתי, אבל לפעמים צריך גם להיות קשובים ואי-אפשר להגיד שאין פה גזענות.

אמנון כהן: אני אתן לך אחרי זה.

פנינה תמנו: אני אתייחס בקצרה למה שהוא אמר.

פנינה תמנו: הכול טוב ויפה, יש נכונות לנציבות, גם התחלתי אתכם עבודה, רק שלצערי לא אני זו שצריכה לבוא ולנדנד לכם שהדברים צריכים לצאת לפועל.

פנינה תמנו: נשים את הדברים על השולחן, אנחנו יכולים להגיד: יש כ-900 עובדים, יש גידול, אבל בפועל, כל עוד אתם לא מראים את החתך של המקצועות או את המשרות שהקדשתם ליוצאי אתיופיה, ברור לנו שהרבה מהם זה מנקים, זה סניטרים, זה עובדי עזר, וזו לא המטרה.

פנינה תמנו: המטרה שלנו שאחרי שמדינת ישראל משקיעה הון תועפות באקדמיה לעולים חדשים, שנדע גם לתת להם את המענה, כי הדלתות סגורות בשוק העבודה.

פנינה תמנו: אם פעם בחודשיים תפרסמו משרה אחת שעליה עטים עשרות מועמדים, ובסופו של דבר קורה שהם לא עוברים, אז אנחנו בבעיה.

פנינה תמנו: אנחנו צריכים לשנות את שיטת העבודה ואת הדיסקט, הרמתי את הכפפה ואמרתי לכם: בואו נסמן משרות, נלך על פרויקטים.

פנינה תמנו: נגיד, רוצים 30 עורכי-דין, בפיזור ארצי לעשות להם השמה.

פנינה תמנו: אני מרגישה שאין לכם נכונות מספיק.

פנינה תמנו: הגלגלים זזים לאט מדי.

פנינה תמנו: לבוא ולומר: תקן אחד אל מול שניים, שאלה תמריצים, זה לא נכון, כי מספר שרים מהמפלגה שלי וגם ממפלגות אחרות פנו אליכם.

פנינה תמנו: אמרו לכם: אנחנו רוצים אפליה מתקנת בלשכה שלנו ולא הייתם מוכנים לתת את התקן הזה.

פנינה תמנו: לכן אם בדברים בסיסיים, כאשר שר פונה, הוא לא מצליח - - -

אמנון כהן: יש מספיק תקנים שהוא יכול לקחת מהחשבון, לא צריך בנוסף.

פנינה תמנו: צריך.

אמנון כהן: שייקח קודם כול על חשבונו ולאחר מכן את הנוסף ייקח משם.

פנינה תמנו: אין בעיה, אתה צודק, אבל אני לא מתחילה לעשות משא-ומתן.

אמנון כהן: אלה החיים.

פנינה תמנו: בואו נעשה יחד כדי שזה יהיה.

פנינה תמנו: אני אומרת לך שפנו וזה לא קרה.

אמנון כהן: כמה שרים מהסיעה שלך קלטו מהקהילה במשרדים שלהם?

פנינה תמנו: יש.

אמנון כהן: שאלתי כמה.

פנינה תמנו: אתמול מינינו גם דירקטורים.

אמנון כהן: כמה?

פנינה תמנו: אני מוכנה לתת לך פירוט.

אמנון כהן: כל שר לא יכול לקחת אחד מהקהילה, מה יש?

פנינה תמנו: אתה צודק, גם חברי הכנסת שלכם מוזמנים לקחת עוזרים פרלמנטריים.

אמנון כהן: יש לנו.

פנינה תמנו: לא נכון.

פנינה תמנו: זה לא מה שאני יודעת.

אמנון כהן: אני אראה לך.

פנינה תמנו: כמו שאתה רואה, אני לא עומדת למבחן כרגע.

פנינה תמנו: אני אומרת שבמבחן התוצאה – תאמין לי, אני מכירה את הנתונים – אני חושבת שהכנסת התשע-עשרה והוועדה הזאת, ואני מאוד מעריכה את זה שאתה מכנס את הוועדה בפעם השנייה, אנחנו חייבים להיות הבשורה בתחום הזה ולא לתת מס שפתיים.

פנינה תמנו: זה מה שנקרא "מס שפתיים".

פנינה תמנו: המבקר אמר במפורש שאין בעיה תקציבית, יש בעיה לקבוע מדיניות ושזה ירד למטה.

פנינה תמנו: אם הפקידים עוצרים את זה, ואנחנו ממשיכים ללכת סביב הזנב של עצמנו, זה לתת לקהילה שלמה להרגיש חוסר שייכות.

פנינה תמנו: היום אנחנו במצב שהאמון בין הממסד לקהילת יוצאי אתיופיה פגום בצורה כל-כך חדה ושבירה - - -

אמנון כהן: כלפי כל האזרחים.

פנינה תמנו: לא, לא, לא.

אמנון כהן: אני אומר לך.

אמנון כהן: הציבור הרגיל, העמך, מרגיש פראייר.

פנינה תמנו: בטח, כי אתה באופוזיציה.

אמנון כהן: מה זה קשור?

פנינה תמנו: אדוני, הלוואי שהיינו מרגישים מקופחים ומאוכזבים כמו כל אחד מן השורה.

פנינה תמנו: אצלנו מדובר בזכויות אדם בסיסיות.

פנינה תמנו: שמעת את זה, יקירי?

<רונן שפירא: אפילו רשמתי, אדוני היושב-ראש.

אמנון כהן: אני אשמע את המועצה להשכלה גבוהה, אבל לפניהם, בגלל שהדוח נגע בנקודה של אכלוס ודיור – משרד הבינוי והשיכון, ומשרד הקליטה אחראי בגלל שהם עולים.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

<חביב קצב: אנחנו לא מדברים על עולים, אנחנו מדברים על יוצאי העדה.

<חביב קצב: יושבים פה רונן ורונית ממשרד השיכון, עשינו עבודה בחודשיים האחרונים יחד אתם והגענו לסיכומים יחד עם אגף התקציבים באוצר.

אמנון כהן: אפשרו להם לקחת משכנתאות ורק שני זכאים יכלו לממש את הזכאות.

אמנון כהן: זאת אומרת, הקשחנו עד כדי כך שיש פה כשל.

אמנון כהן: עשינו קריטריונים ולא הגישו.

אמנון כהן: אני אשם?

אמנון כהן: לא הגיש, לא מקבל.

אמנון כהן: צריך לבחון את הבעיה שהצביע עליה המבקר, כי יש פה כשל מבחינת הקריטריון, זו החלטה כזאת שאי-אפשר לעמוד בה.

אמנון כהן: אתה אומר: אני נותן לך תמיכה.

אמנון כהן: בשביל לקבל תמיכה של 10,000 שקל, תגיש לי תבחינים ותמלא טפסים.

אמנון כהן: כשאתה לוקח רואה חשבון שאומר שזה חודש עבודה, וחודש עבודה שלו עולה 50,000 למשל, כי הוא איש מקצוע, אז לא כדאי לגשת.

אמנון כהן: בנית את הקריטריונים כך שלא כדאי לו לגשת.

אמנון כהן: צריך להתייחס לסוגיה הזאת.

אמנון כהן: למה רק שניים מימשו את הזכאות?

<חביב קצב: אני אתייחס לזה.

<חביב קצב: התהליך שהיה משנת 2008, כמעט עד עכשיו, בכל הנושא של ביצוע הלוואת משכנתה על-ידי הצעירים לא צלח.

<חביב קצב: שניים שלושה או ארבעה, זה לא רלוונטי.

<חביב קצב: יכלו לבצע 200 מקרים בשנה וזה נכשל מסיבה מאוד פשוטה, הפער בין הזמן שנקבע בזמנו לגובה המשכנתה ובין מחירי הדירות זינק לשמים, וכל הזמן רצנו אחרי עצמנו.

<חביב קצב: גם לפני שנה כשהתקבלה החלטה ביחד עם משרד ראש הממשלה וביחד עם כולנו על התיקון ההלוואה ל-500,000 שקל, זה לא יצא לפועל, זה לא עזר להם מסיבה מאוד פשוטה, כי ברשימת היישובים, במקום שיכלו לממש את ההלוואה של ה-500,000 שקל, מחירי הדירות היו בשמיים, ואז היו צריכים הצעירים או הזוגות הצעירים להביא הון עצמי.

אמנון כהן: מה זה 500,000 שקל?

אמנון כהן: האם זה מענק?

<חביב קצב: זו הלוואה.

אמנון כהן: באיזה תנאים?

<חביב קצב: בתנאים של 3% ריבית.

<חביב קצב: תנאים טובים.

פנינה תמנו: עכשיו זה לא 3% ריבית.

אמנון כהן: 3% ריבית.

פנינה תמנו: עכשיו זה על 3% ריבית.

אמנון כהן: היו 4% והורידו.

פנינה תמנו: מהבדיקה שעשיתי זה לא 3%.

<חביב קצב: 3% ריבית.

אמנון כהן: תיקנו את זה, זה היה 4%.

אמנון כהן: זה מחיר השוק, לא עשית הטבה.

<חביב קצב: זה לא מחיר השוק.

אמנון כהן: 2.5% אני יכול להביא לך.

אמנון כהן: לקחתי הלוואות לילדים – 2.5%.

פנינה תמנו: אנחנו לא רוצים את ההלוואה הזאת, זה מס שפתיים.

פנינה תמנו: אנחנו לא רוצים, תמחקו אותה בכלל מההיסטוריה של מדינת ישראל.

פנינה תמנו: זה לעג לרש.

אמנון כהן: פנינה, תני לי לנהל דיון.

<חביב קצב: בחודשיים האחרונים הגמשנו בצורה מאוד רחבה את רשימת היישובים, רשימת היישובים שהם יכולים לקבל את ההלוואה של ה-500,000 שקל.

<חביב קצב: אנחנו מאמינים שבהגמשה של רשימת היישובים שהם יכולים לממש 500,000 שקל - - -

אמנון כהן: הפריפריות, זה הכי רחוק, איפה שאין עבודה.

<חביב קצב: מול מחירי הדירות הקיימים אנחנו מאמינים בביצוע של לפחות 200 מקרים בשנה.

<אריאל אזאלה: למה שלא תעלה את גובה הזכאות?

<אריאל אזאלה: למה שלא תעלה ל-700,000 שקל?

<אריאל אזאלה: המשמעות של מה שאתה קובע זה לשלוח את האנשים לפריפריה.

<אריאל אזאלה: אתה יודע שההחלטה לא נכונה.

<אריאל אזאלה: עוד פעם אותה מוביל לכיוון שסופו ידוע מראש.

<חביב קצב: אין גבול למחיר שאתה רוצה להעלות.

פנינה תמנו: הבעיה האמיתית זה לא המקרים, הבעית האמיתית שאין להם הון עצמי.

עודד פורר: חביב, סליחה.

עודד פורר: הבעיה המרכזית אינה מונחת במקרה הזה לפתחו של משרד העלייה והקליטה, היא הבעיה של ההון העצמי, שגם העלתה פה חברת הכנסת.

עודד פורר: זאת האמת.

עודד פורר: בסוף גם כשאנחנו נותנים לו הלוואה של 500,000 שקל או 600,000 שקל או 700,000 שקל, לא משנה מה, הבנק עדיין ירצה לראות ממנו הון עצמי שהיום זה כבר 40%.

עודד פורר: להביא הון עצמי של 40% - - -

אמנון כהן: איפה ההטבה?

אמנון כהן: אני לא רואה את ההטבה.

עודד פורר: בדיוק בעניין הזה, כשתגיע זכות הדיבור שלי, אני אפרט איך אנחנו הולכים לבנות את התוכנית.

עודד פורר: אני מקווה שנצליח אולי למצוא תוכנית חדשה.

אמנון כהן: אין בזה שום התחדשות.

אמנון כהן: חביב, זה לכל עמך ישראל.

<חביב קצב: זה לא נכון.

עודד פורר: לא.

עודד פורר: זו הטבה.

אמנון כהן: איך הטבה?

<חביב קצב: לתת הלוואה של 500,000 שקל במתנה?

פנינה תמנו: זו לא הטבה שניתנת למימוש, מכיוון שאין הון עצמי.

פנינה תמנו: בואו נודה על האמת.

אמנון כהן: הוא מחזיר את זה בכל חודש.

אמנון כהן: זו משכנתה.

<חביב קצב: בואו נבין את המציאות.

<חביב קצב: יש בעיה של הון עצמי שקיימת ותמשיך להיות קיימת, וזה לא נתון בידי ממשלת ישראל, זה לא בידינו, זה נתון בידי בנק ישראל.

<חביב קצב: אלה הוראות של בנק ישראל.

<חביב קצב: נשמח מאוד שנגיד בנק ישראל, הקיים, החדש, או מי שיהיה, אכן יבטל את ההגבלה של 30%, 25%, 35%, 40%.

אמנון כהן: הוא ייקח 80% משכנתה, איך הוא ישלם אחר-כך?

<חביב קצב: אלה הוראות אחרות, זה לא קשור.

אמנון כהן: ב-500,000 שקל, היום כמה הוא מחזיר בכל חודש?

אמנון כהן: האם הוא יכול לחיות?

<חביב קצב: הוא יכול לחיות, בוודאי.

<חביב קצב: ישבנו עם זוגות צעירים יוצאי אתיופיה, יוצאי העדה, קיימנו אתם הרבה ישיבות - - -

פנינה תמנו: מר חביב, הייתי שותפה בישיבות האלה ב-2006, ובסופו של דבר אי-אפשר לממש את הקריטריונים האלה.

אמנון כהן: תני לו לסיים.

אמנון כהן: אנחנו ב-2013 היום, הדברים השתנו.

<חביב קצב: אני מאמין שיהיה מענה לאחר הגמשת רשימת היישובים.

<חביב קצב: בואו נדבר בעוד שלושה חודשים, בואו נדבר בעוד ארבעה חודשים.

<חביב קצב: אני מאמין באמונה שלמה שאחוז הביצוע יהיה גבוה מאוד בהגמשת רשימת היישובים.

<חביב קצב: אם הייתי מאמין שהגמשת רשימת היישובים לא היתה נותנת מענה, הייתי מודיע לך כבר עכשיו, לא הייתי משתתף בזה ולא הייתי נותן לזה יד.

<חביב קצב: יותר משנה אנחנו עובדים מול אגף התקציבים ביחד עם משרד השיכון על הנושא של הגמשת היישובים.

<חביב קצב: הצלחנו בחודשיים האחרונים ביחד עם נציגי העדה להגמיש את הרשימה עד המקסימום שיכולנו לעמוד בו.

<חביב קצב: אני מדבר על החלטת ממשלה ב-2008 על נושא של מתן הלוואות לצעירים.

<חביב קצב: המטרה שלנו מאוד ברורה, אנחנו לא רוצים שהם יגיעו לשכונות הלא מתאימות להם, אנחנו רוצים להוציא אותם מהשכונות, ודאי כמו שאת רוצה.

<חביב קצב: בדרך של מתן ה-500,000 שקל והגמשת רשימת היישובים – עכשיו החוזר נמצא בחתימה של החשב הכללי – אנחנו מאמינים שזה יאפשר להמון מיוצאי העדה, שיש לנו קשר אתם, שמחכים לזה, ששואלים אותנו כל יום, מתי פותחים לנו יישוב זה ויישוב אחר, לממש את הזכאות.

<חביב קצב: יש בעיה אחת, שלא נברח ממנה, והיא קיימת, הבעיה של ההון העצמי.

<חביב קצב: חברת הכנסת פנינה, אין לנו מה לעשות.

<חביב קצב: זה ברור, זה מוכר לכולנו, אבל בואו נבחן את זה בעוד שלושה חודשים, בואו נראה אם אכן מה שעשינו עד עכשיו ייתן פירות.

<חביב קצב: אני מאמין שזה ייתן פירות.

פנינה תמנו: כמה תקציב זה?

פנינה תמנו: כמה הבג"ץ קבע לתקציב?

אמנון כהן: שנייה.

אמנון כהן: אי-אפשר כך.

אמנון כהן: זה לא אחד על אחד, זה לא עובד כך.

אמנון כהן: חביב, זה לכל העלייה האתיופית או שיש עליות שאתם מטפלים בהן ואז זה עובר למשרד השיכון?

<חביב קצב: אנחנו עובדים ביחד עם משרד השיכון.

<חביב קצב: על-פי החלטת הממשלה נושא ההלוואה, נושא המשכנתה זה מהתקציב של משרד השיכון, הוא זה שמנחה את הבנקים ביחד עם החשב הכללי.

<חביב קצב: הוא עושה את העבודה.

<חביב קצב: נושא קביעת היישובים, קביעת המקומות שיוצאי העדה יגיעו אליהם, זו עבודה משותפת שלנו ביחד עם משרד השיכון.

<חביב קצב: אנחנו עושים את זה על-פי החלטת ממשלה.

<חביב קצב: ישבנו על המדוכה הרבה מאוד שעות.

<חביב קצב: המטרה שלנו מאוד ברורה.

<חביב קצב: אנחנו לא רוצים שיוצא עדה צעיר, שמרוויח 14,000, 15,000, 12,000, 17,000 שקל, יש כאלה וישבנו אתם, יש לי את כל השמות שלהם ואני בקשר ישיר אתם - - -

<קריאה: באמת.

<קריאה: זה מקומם.

פנינה תמנו: יחידי סגולה.

<חביב קצב: אני יכול להעביר לך שמות, חברת הכנסת.

פנינה תמנו: אני מכירה את כל השמות.

אמנון כהן: פנינה, אי-אפשר כך.

פנינה תמנו: אני מקשיבה, אבל אי-אפשר לשתוק כשאנשים מציגים פה מצגי שווא.

אמנון כהן: פנינה, אני אסגור את הדיון.

אמנון כהן: אני לא עובד כך.

אמנון כהן: חביב, דבר אלי עכשיו.

אמנון כהן: אתה לא מתייחס יותר.

אמנון כהן: תקשיב, רק אלי אתה מדבר.

אמנון כהן: תקשיב טוב מה אני שואל, האם רשימת היישובים שפתחתם, הקהילה יודעת עליהם?

אמנון כהן: איך הם קיבלו את האינפורמציה?

<חביב קצב: עוד לא פרסמנו את זה.

<חביב קצב: זה נמצא בחתימה, היום או מחר זה צריך להיחתם.

<חביב קצב: סיכמנו את זה, סגרנו את זה.

אמנון כהן: חביב, אתה אומר שכרגע עשיתם עבודת מטה, בחנתם, אתם חושבים שהפתרון כרגע הוא פתיחת אזורים חדשים או ערים חדשות.

אמנון כהן: אתה רוצה לבחון את זה חודשיים-שלושה, ואם הם לא מממשים, אז - - - האם יש לכם גם דיאלוג עם בנק ישראל לגבי ה-40%?

<חביב קצב: אני לא מקיים שום דיאלוג עם בנק ישראל.

<חביב קצב: אני לא, אולי רונן.

אמנון כהן: רונן – משרד השיכון.

אמנון כהן: רונן, בבקשה.

אמנון כהן: יש קריטריונים לעולים עד שנים מסוימות.

אמנון כהן: מי שמוגדר כעולה, משרד הקליטה מטפל בו, אחר-כך הם עוברים כביכול למשרד השיכון.

אמנון כהן: בנושא של הקהילה האתיופית הבנתי שאתם מסונכרנים.

<רונן כהן: אנחנו רואים את זה עין בעין, היות ואלה לא זוגות צעירים רגילים, יש כל מיני צרכים.

אמנון כהן: האם יש דיאלוג עם בנק ישראל?

<רונן כהן: עם בנק ישראל התחלנו דיאלוג, אנחנו בפערים די גדולים, זה לא קשור רק לזה.

אמנון כהן: יש מיליון דברים, דבר אתי ספציפית.

<רונן כהן: ברור שהנושא של ההון העצמי זה נושא שקשה מאוד יהיה לפתור.

<רונן כהן: אנחנו לא אופטימים בנושא הזה.

<רונן כהן: אם לא תהיה - - -

אמנון כהן: פנינה, את בוועדת הכספים?

פנינה תמנו: לא.

אמנון כהן: נעלה בקשה לדיון בוועדת הכספים בנושא הזה של ההון העצמי רק לקהילה.

פנינה תמנו: הצעה מעולה.

אמנון כהן: לא יגידו לי, מחר הבנק יקרוס, כי אנחנו לא רוצים לכל הצעירים, אלא כאפליה מתקנת.

פנינה תמנו: אני רוצה לספר לך מה היתה התשובה הרשמית.

פנינה תמנו: בדקתי את כל הנושא גם מול האוצר.

פנינה תמנו: התשובה הרשמית: חברים אי-אפשר, יבואו קהילות אחרות, יבוא אנשים אחרים ויגידו, "למה לאתיופים"?

עודד פורר: כשהנושא הזה עולה לדיון, מדינת ישראל צריכה לתת את הדעת בהקשר של עולים חדשים בכלל.

עודד פורר: יש הבדל בהיבט של הון עצמי בין מישהו שנמצא פה שניים-שלושה דורות למי שהגיע לפה והוא חדש.

עודד פורר: יש פה היבטים כלכליים משמעותיים.

עודד פורר: זה מצריך חשיבה.

עודד פורר: להגיד לכם מה הפתרון?

עודד פורר: גם אני לא יודע להגיד מהו, אני גם לא בטוח שאת יודעת.

אמנון כהן: רשמנו את זה.

<חביב קצב: אדוני היושב-ראש, עוד מילה בנושא הזה.

<חביב קצב: כשעונים מה שחברת הכנסת פנינה אמרה, שנותנים לקהילה ואז לאחרים יש בעיה וכו' – אף קהילה אחרת לא מקבלת מה שמקבלים יוצאי אתיופיה.

פנינה תמנו: אף קהילה אחרת לא סובלת כמו שיוצאי אתיופיה סובלים.

פנינה תמנו: אדוני.

פנינה תמנו: זה שרשרת.

פנינה תמנו: זה תשובות של פקידים באוצר.

אמנון כהן: פנינה, עוד פעם?

אמנון כהן: אי-אפשר.

אמנון כהן: תני לי.

<חביב קצב: זה מה שאני אומר.

פנינה תמנו: אני מדגישה את זה.

אמנון כהן: אני אולי אצטרך מכם, כמשרד המוביל בנושא קליטה ועלייה, שנתחם בזמן מה זה עולה חדש, כמו שפעם היתה לעולים חדשים הטבה מיוחדת לרכישת דירה ותחמו את זה בזמן.

אמנון כהן: עולי צרפת יקבלו קצת - - -

עודד פורר: לפי קריטריונים סוציו-אקונומיים מסוימים.

אמנון כהן: אנחנו עוברים לאקדמיה.

אמנון כהן: המועצה להשכלה גבוהה – מי נמצא?

אמנון כהן: מה נשמע?

<אורנן פודם: בסדר גמור.

<אורנן פודם: מה שלומך?

אמנון כהן: מה שחשוב לי שתציין מספרים ותציין איך אתם מתמודדים עם כך שלבני הקהילה לא תמיד יש אפשרות לממן את הלימודים, והאם אתם יכולים לסייע, להפנות אותם לכל מיני גופים וקרנות.

אמנון כהן: אנחנו רוצים כמה שיותר אקדמיזציה בקהילה, ואז אני מאמין שמי שכבר עבר את המסלול הזה, אלא אם כן הוא הולך לישיבה ללמוד תורה – מי שכבר בחר את הדרך הזאת שיהיה הכי טוב ומשכיל, ובשוק יהיה לו יותר קל למצוא עבודה.

אמנון כהן: ודאי גם נעשה מה שאנחנו צריכים לעשות, אבל איך אתם משלבים, כמה אחוזים נכנסים למוסדות להשכלה גבוהה ואיך הסיוע שלכם בא לידי ביטוי?

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

<אורנן פודם: מבחינת נתונים, 0.85% מכלל הסטודנטים במערכת הם יוצאי אתיופיה.

אמנון כהן: האם אני יכול לדעת כמה לומדים מכלל הקהילה?

<אורנן פודם: בשנתון - - -

<וונדה אקלה: 2,100.

<אורנן פודם: 2,100 זה במספר.

אמנון כהן: בכל המוסדות להשכלה הגבוהה?

<אורנן פודם: לא מדי שנה, בסך-הכול.

<אורנן פודם: מתוכם 33% באוניברסיטאות, 30% במכללות המתוקצבות, השאר נחלק בין המכללות לחינוך, מכללות פרטיות והאוניברסיטה הפתוחה.

<אורנן פודם: רוב הסטודנטים הולכים למקצועות כמו מדעי הרוח הכלליים, פחות למדעים המדויקים, לפיזיקה ולרפואה.

אמנון כהן: האם יש לך מדד כמה נשירה יש מבין מי שלומד?

<אורנן פודם: אין לנו נתונים כאלה, אנחנו יכולים לבקש מהלמ"ס ולהביא לפעם הבאה.

אמנון כהן: אני צריך לדעת מה הבעיות, אני צריך לדעת מי מתחיל ומי מסיים.

אמנון כהן: זה בשבילי מדד לפחות לדעת שמי שהתחיל סיים, או שיש לו קושי, או כלכלי, או שהוא צריך חיזוק אולי בתחומים מסוימים, או להכין מכינות מיוחדות שהמדינה תעזור להם להיכנס למכינה, להכין אותו לאקדמיה, לבנות לו תוכנית.

אמנון כהן: אם אני לא יודע מה הנתון הזה, אני לא אדע להתמודד מולו.

<אורנן פודם: אנחנו יודעים שמספר הבוגרים - - -

<שמואל גולן: אנחנו יודעים.

<שמואל גולן: הצגנו בדוח, אדוני, שהנשירה כפולה מנשירה רגילה.

אמנון כהן: באקדמיה?

<שמואל גולן: באקדמיה.

<אורנן פודם: מספר הבוגרים בתואר ראשון הוא 0.7% מכלל האוכלוסייה, כך שאפשר לראות את הירידה בין המתחילים לבין הבוגרים.

<אורנן פודם: כמובן בתארים מתקדמים זה מחריף ודוקטורנטים יש עשרות בודדות.

<אורנן פודם: חשוב לי לציין שבמכינות נמצאים 9% מכלל הלומדים במכינה, שזה כ-1,000 סטודנטים, פי 3.5 מהשיעור שלהם באוכלוסייה הכללית.

<אורנן פודם: יכול להיות שהטיפול בהם יותר נכון כשהוא במינהל הסטודנטים כמו שהוא היום.

<אורנן פודם: ות"ת שותפה ובתיאום עם מינהל הסטודנטים אף סייעה להם תקציבית בשנתיים האחרונות.

פנינה תמנו: אולי פה צריך להגיד גם מילה טובה, כי היה משבר גדול מאוד במינהל הסטודנטים והוא נפתר במאמץ רב של משרד האוצר שהעביר כ-30 מיליון שקלים.

אמנון כהן: הם לא היו מתוקצבים בשוטף, ולכן היה צריך ועדת חריגים.

פנינה תמנו: הסוכנות היהודית משכה את ידיה, ובסוף איכשהו זה עומד על הרגלים.

אמנון כהן: זה משרד הקליטה עם ועדת הכספים שעזרה לנו, יישר כוח.

<אורנן פודם: אני חושב שכדאי שמינהל הסטודנטים יפרט לגבי השאלה שלך על המלגות.

<אורנן פודם: מינהל הסטודנטים מעניק להם מלגות ששום אוכלוסייה אחרת לא מקבלת: מלגות קיום, שכר לימוד מלא.

<אורנן פודם: חשוב לי לציין שות"ת פועלת במקומות שבהם מינהל הסטודנטים פחות נמצא, שזה בעיקר במכינות הקדם-אקדמיות ובשיתוף הקרן ומשרד החינוך מעניקים להם מעטפת כוללת, לכל תלמיד מכינה ממוצא אתיופי.

<אורנן פודם: עם זאת, חשוב לציין שיש עוד הרבה מה לעשות בתחום הזה.

אמנון כהן: כבוד המנכ"ל, בבקשה.

עודד פורר: גם הנושא הזה, שיירשם בוועדה.

עודד פורר: בשנה האחרונה מינהל הסטודנטים טיפל ב-6,500 סטודנטים עולים, שמימנו להם תואר ראשון, מהם כ-2,500, יותר משליש, יוצאי אתיופיה.

עודד פורר: זה בהוראת שעה, זה לא משהו קבוע, אבל סטודנט עולה מקבל תואר, או ראשון או שני, יוצא אתיופיה מקבל תואר ראשון ושני.

אמנון כהן: כולל דמי מחייה.

<שמואל גולן: כולל 600 שקל לחודש דמי מחיה.

<שמואל גולן: זה מה שהיה אז.

עודד פורר: היום אין מישהו, ועל זה אני שם את ידי, אין יוצא אתיופיה שלא יכול לממן לעצמו את התואר הראשון או השני וזה לא מקרנות, זה מתקציב מדינה.

עודד פורר: חשוב לומר את זה.

אמנון כהן: מי שאומר: רוצה ללמוד אני, יש לו מקור.

עודד פורר: עוד לא הגענו למצב שהגענו לרף מבחינת מי שרוצה ללמוד ונגמר לנו התקציב.

אמנון כהן: הארגונים שומעים?

אמנון כהן: תַּפנו את החבר'ה.

<זיוה מקונן-דגוי: זה לא מדויק.

<זיוה מקונן-דגוי: זה לא מדויק.

אמנון כהן: אולי לא פונים.

<זיוה מקונן-דגוי: יש מגבלות.

<זיוה מקונן-דגוי: רק אלה שעלו משנת 80, וגם אז רק מי שגילו עד 28.

<זיוה מקונן-דגוי: יש מגבלות.

<זיוה מקונן-דגוי: לבוא ולהגיד שכל מי שרוצה יכול ללמוד, זה לא נכון.

עודד פורר: חבר הכנסת אמנון כהן עלה לארץ בשנת 1973.

עודד פורר: נכון?

אמנון כהן: איך אתה יודע?

עודד פורר: בגיל 13.

אמנון כהן: הוא בדק עלי את התיק.

פנינה תמנו: השנה שהרב עובדיה ז"ל קבע את הפסיקה שלו.

עודד פורר: אם היום הוא ילך ללמוד, ולדעתי את התואר שלו הוא למד וקיבל בקריה האקדמית קריית אונו - - -

אמנון כהן: גם זה הוא יודע.

עודד פורר: שילמת לא דרך מינהל הסטודנטים.

<זיוה מקונן-דגוי: אדוני המנכ"ל, סליחה שאני מתפרצת, אבל אני חושבת שבעניין הזה זה נכון, ואני מצדיקה את זה שמשרד הקליטה צריך להפסיק לטפל ביוצאי אתיופיה, מסיבה אחת פשוטה, שיטפל בעולים בלבד, בעולים יוצאי אתיופיה ולא בכלל יוצאי אתיופיה.

<זיוה מקונן-דגוי: הכישלון של תוכנית החומש זו ההוכחה לכך.

<זיוה מקונן-דגוי: הזלזול של משרד הקליטה והפטרונות של משרד הקליטה הם אלה שמשאירים אותנו אחורה, ואני יכולה להביא דוגמאות על תוכנית החומש ועל התוכנית הזאת.

<זיוה מקונן-דגוי: אדוני המנכ"ל, אם תחליטו לטפל בעולים החדשים בלבד, זה יהיה טוב.

<זיוה מקונן-דגוי: זו הערה, ואני אשמח מאוד להרחיב, אדוני היושב-ראש, כי יש כמה נקודות - - -

אמנון כהן: אני אתן לך.

אמנון כהן: רשום לי.

עודד פורר: אני אשמח לסיים על נושא מינהל הסטודנטים.

פנינה תמנו: ובכל זאת צריך גם להגיד מילה טובה.

אמנון כהן: פנינה, את לא יכולה על כל דבר להגיב.

פנינה תמנו: אני חייבת להגיד גם דברים טובים, שלא יחשבו שאנחנו פה שליליים.

פנינה תמנו: ההחלטה הטובה ביותר שמדינת ישראל לקחה על עצמה, ואנחנו יכולים למדוד אותה מבחינת תוצאות, זו הוראת השעה הזאת.

אמנון כהן: ודאי.

אמנון כהן: למדתי מהוראת השעה שלכם ועשיתי לעדה הבוכרית.

אמנון כהן: סטודנטים בוכרים נהנו מהוראת שעה.

אמנון כהן: דרך אגב, יש גם עולי קווקז שזכו בזכותכם, הקהילה האתיופית.

עודד פורר: הבעיה מה קורה כשנגמרת הוראת השעה.

אמנון כהן: אנחנו לא צריכים כל החיים הוראת שעה – זו גם תשובה לגברת – התפקיד של הוראת שעה, שלא כמו חוק, לבחון אותה כל הזמן.

אמנון כהן: כל שנה לבחון כמה צריך ואיך צריך.

אמנון כהן: גם אצלנו, כשאני עשיתי הוראת שעה, עשינו את זה לשנה אחת עם השר לשעבר אדלשטיין, בחנו אותה.

אמנון כהן: לאחר שהוא אמר שהוא לא יכול לטפל במי שלא עולה, הגבלנו את זה ל-10 שנים מהעלייה, כי ההגדרה היתה שלוש שנים.

אמנון כהן: אין עליות יותר, אז טבעי שאין סטודנט אחד מהקהילה שלומד ומקבל תמיכה, אבל היו תקופות שהיו 400 ו-500 סטודנטים שהמדינה טיפלה בהם ונתנה פוש לקהילה.

אמנון כהן: זו המטרה, לתת פוש לקהילה.

<זיוה מקונן-דגוי: אוקיי.

פנינה תמנו: זו המטרה, אבל גם צריך להעיר על נקודה אחת ועל נתון שהוא לא אמר.

פנינה תמנו: אם אנחנו מחשבים מ-1996 ועד היום כמה בסך-הכול אקדמאים יש לנו, עדיין זה טיפה בים, זה פחות מ-3,000, לכן אסור להפסיק עם הוראת השעה הזאת.

אמנון כהן: הוא לא מפסיק.

עודד פורר: לא אמרתי שאני מפסיק.

פנינה תמנו: אבל כל שנה באים באיומים.

אמנון כהן: בשביל מה את פה?

אמנון כהן: שתהיה לך עבודה.

אמנון כהן: ..

עודד פורר: חשוב לי לציין עוד דבר, שהוראת השעה הזאת מתייחסת גם לילידי הארץ שהוריהם עלו אחרי שנת 1980.

אמנון כהן: בני עולים.

עודד פורר: הם נולדו בארץ ומקבלים את המימון לתואר.

עודד פורר: זאת הבקשה שלי מהוועדה.

עודד פורר: יושב פה נציג של המועצה להשכלה גבוהה.

עודד פורר: לנו, כמשרד העלייה והקליטה, שמממן את התואר הזה, יש קושי לקבל נתונים מהמוסדות על הנשירה ולדעת באמת מי המשיך ומי נשר ולמה הוא נשר.

עודד פורר: זאת נקודת הכשל, כי לא כל מי שמתחיל שנה א' ממשיך לשנה ב', והנתונים האלה מאוד חסרים אצלנו.

עודד פורר: שיתוף פעולה מהמועצה להשכלה הגבוהה יכול להיטיב עם התקציב שהמדינה נותנת לעניין הזה, כדי שהוא ינוצל כראוי.

פנינה תמנו: אמנון, נעבור לנושאים יותר בעייתיים, אולי?

אמנון כהן: את לא נותנת, על כל דבר את רוצה לדבר, מה נעשה.

אמנון כהן: כל דבר צריך התייחסות ואנחנו מתקדמים לאט-לאט.

אמנון כהן: את רוצה להעלות משהו, אין בעיה.

אמנון כהן: איזה נושא את רוצה?

אמנון כהן: אני אעשה את זה קצר אחרי משרד הביטחון.

פנינה תמנו: חשוב לי להתעסק בדיני נפשות.

אמנון כהן: הכול פה דיני נפשות.

פנינה תמנו: לא.

פנינה תמנו: יש דברים שהם דיני נפשות.

פנינה תמנו: כאשר משפחה של חייל מתקשרת אלי אחרי שהוא קפץ מקומה שלישית, בגלל שהוא יתום והוא ברח מצה"ל בגלל קשיים כלכליים, כשכל הנורות כבר הבהבו לפני זה וצה"ל לא עשה כלום, יש לי בעיה.

אמנון כהן: משרד הביטחון.

<חמדה מרק: יש צה"ל ויש הקרן להכוונת חיילים משוחררים.

<חמדה מרק: מה אתה רוצה?

אמנון כהן: כל אחד בתחומו ידבר.

אמנון כהן: יש לנו אינפורמציה, אני לא אפיץ אותה, שיש המון נשירה מהצבא.

אמנון כהן: כמו שגם אמר חבר הכנסת אוחיון, יש מוטיבציה גדולה מאוד להתגייס, אבל באיזה שלב של הגיוס וטירונות וקצת אחר-כך משהו שם קורה ויש נשירה לא טבעית.

אמנון כהן: יש נשירה בכלל צה"ל של אחוז מסוים ופה יש ממדים מדהימים ומפחידים.

אמנון כהן: מי שכבר נכנס לבית הסוהר בצבא, אני לא יודע איך הוא יצא משם, כי אין לו סיוע, לפעמים יש לו בעיות ת"ש, לפעמים בעיות כלכליות כמו שאמרו כאן, או בעיות שהוא בודד, יכול להיות שהמשפחה שלו נשארה שם.

אמנון כהן: יש מיליון בעיות.

אמנון כהן: לכן צריך חשיבה אחרת.

אמנון כהן: גם אמרנו שמי שיטפל באותה קהילה אלה צריכים להיות אנשים מהקהילה.

אמנון כהן: תהיה יחידת סמך מיוחדת שמכירה את המנטליות.

אמנון כהן: גם כששולחים משקית ת"ש לבית צריך שיהיה מישהו מהקהילה, לפעמים הם סגורים והם לא יודעים את השפה והם לא מבינים את המנטליות, לפעמים הם מפחדים להגיד את האמת.

אמנון כהן: פה צריך לעשות עבודת מטה חשובה ביותר.

אמנון כהן: מי יכול לתת לנו אינפורמציה בוועדה?

<שמואל גולן: דיברנו על זה בפעם הקודמת שהמערכת הצבאית הבינה שכל המערך סביב העניין הזה מצוי בפיקוד הזוטר.

<שמואל גולן: כל הבעיות האלה שנוצרו פה הן בפיקוד הזוטר.

<שמואל גולן: ולכן הקימו מנגנון שלם, כבר ב-2012, כדי להתחיל לטפל בכל הסוגיה הזאת.

<שמואל גולן: הנשירה נובעת מחוסר הבנה בפיקוד הזוטר, לא בפיקוד הבכיר.

אמנון כהן: יש לנו נתון שלפני שלוש שנים היו 400 קצינים בקהילה וירדנו ל-200 קצינים.

אמנון כהן: עם כל מה שאתה מספר, אז משהו לא עובד.

<הילה הלפרן: אני ראש מדור שילוב יוצאי אתיופיה בצה"ל.

אמנון כהן: חשבתי שמישהי אתיופית תענה.

אמנון כהן: תהיי בריאה.

אמנון כהן: אנחנו מכבדים אותך.

<הילה הלפרן: קודם כול, המדור וצה"ל עשו עבודה שהתחילה כבר ב-2011 לאור הנתונים שכבר הוצגו בוועדה הקודמת.

<הילה הלפרן: אני לא אחזור עליהם, אני אגיד שכל עבודת המטה שנעשתה עם כל הגופים בצה"ל שמטפלים ביוצאי אתיופיה הגיעה לתובנה, כמו משרדי ממשלה אחרים, שצריך לעסוק בזה בצורה מאוד-מאוד מעמיקה.

<הילה הלפרן: המדור הזה הוקם ומתעסק בכל שלבי השירות של החייל בצה"ל, מרגע שהוא מועמד לשירות בצה"ל, בהיותו בבית הספר התיכון, עד לרגע שהוא משתחרר מצה"ל, ובשיתוף פעולה עם גופים, כשהמרכזי בהם הוא הקרן להכוונת חיילים משוחררים, מתוך רצון לראות את ההמשכיות וההשפעה שלנו על ההשתלבות שלו בחברה הישראלית.

<הילה הלפרן: נתון אחד לגבי הקצינים.

<הילה הלפרן: אין 200 קצינים יוצאי אתיופיה בצה"ל, כיום יש 335 או 350.

פנינה תמנו: יש ירידה כמעט ב-50%, וזה אני שומעת מפגישה עם בכירים.

אמנון כהן: בתחילת הקצונה?

פנינה תמנו: יש ירידה של 50%.

<הילה הלפרן: אני אומרת שיש מגמת עלייה דווקא.

<הילה הלפרן: גם צה"ל הנחה מדיניות, אני לא רוצה להגיד מקלה, אבל בהקשר של יציאת חיילים יוצאי אתיופיה לקצונה.

<הילה הלפרן: המדיניות הזאת קיימת, לא באופן שבו ממיינים אותם, אלא באופן שבו נותנים להם הזדמנות, לא על-פי נתוני דפ"ר וקב"א כמו לשאר האוכלוסייה, כדי לשלב אותם טוב יותר.

<הילה הלפרן: לגבי עניין הנשירה וליקויי השירות, מה שאנחנו קוראים לו "נפקדים, כלואים ועריקים בצה"ל", כמו שעלה, ודיברנו על זה גם בישיבה הקודמת, יש כאן גם עניין של קושי בטיפול בפרט בחיילים, גם בהבנת התרבות בקרב המפקדים ויחס המפקדים, וזה משהו שאנחנו מטפלים בו בצורה - - -

אמנון כהן: האם אתם עושים הדרכות למפקדים?

<הילה הלפרן: כן, זה בדיוק מה שאני אומרת, אנחנו עושים את זה בצורה מאוד מעמיקה ורחבה לכל אוכלוסיות המפקדים, מרמת מפקד הכיתה הזוטר ועד רמת מפקדים בכירים ברמת רב-סרן, סא"ל, אל"מ.

אמנון כהן: שקלתם אולי שיהיה חונך, שלכל חייל יהיה חונך שידע לתקשר אתו וללוות אותו, אם הוא מתבייש לדבר עם מש"קית הת"ש או לא רוצה לגלות מה שיש לו בבית?

פנינה תמנו: הבנתי שהם מקבלים עלון שמדבר על הנושא, אבל אני רוצה שתפרטי איפה אתם עושים את זה.

פנינה תמנו: האם בקורס קצינים?

<הילה הלפרן: אני אחלק את זה לכמה נושאים.

<הילה הלפרן: בהקשר של הסברה למפקדים זה נעשה בכל הרמות, יש הדרכות גם בהכשרות יסוד וגם בהכשרות תוך כדי התפקיד והכנות סגלים בבסיסים.

<הילה הלפרן: היום לכל ב"ח בצה"ל יש מומחה תוכן שמבצע את הכנות הסגלים ומייעץ למפקדים.

<הילה הלפרן: זה פעם אחת ברמה הזאת.

<הילה הלפרן: פעם שנייה בקורסים שהחיילים עוברים, ובאמת בין 50% ל-60% מהחיילים שמתגייסים בשנה עוברים בקורסים בבסיס מחווה אלון - - -

פנינה תמנו: נפגשתי עם פורום קצינים יוצאי אתיופיה, מעולם לא השתמשו בהם לצורך הדרכות.

פנינה תמנו: מי מדריך, את?

פנינה תמנו: את מספרת להם על התרבות האתיופית?

<הילה הלפרן: סליחה?

פנינה תמנו: גם היתה לי פגישה עם פורום קצינים וגם דנו לפני שבוע בוועדת הקליטה והעלייה על נושא התאבדויות של חיילים בצה"ל, גם רן שוסטר אמר במפורש שמי שמעביר את ההדרכה הזאת זה בכלל לא יוצאי אתיופיה, כך שאני מנסה להבין.

<הילה הלפרן: יש מומחי תוכן שמעבירים, לרוב גורמים אזרחיים, שמעבירים את ההדרכות, חלקם יוצאי אתיופיה וחלקם לא יוצאי אתיופיה.

<הילה הלפרן: לגבי הקצינים, יש לנו דווקא שיתוף פעולה מהרבה קצינים שמשרתים בצה"ל וגם קצינים במילואים.

<הילה הלפרן: לנו יש צוות של 38 קצינים במילואים שמסייעים לנו.

פנינה תמנו: הם הגיעו בשבוע שעבר ואמרו שאף אחד מהם לא זומן לשום הדרכה כזאת, זה מה שאני מנסה להסביר.

פנינה תמנו: תבדקי את הנושא.

פנינה תמנו: כדאי שתעשו שיעורי בית מי מעביר את ההנחיות האלה.

פנינה תמנו: אני לא חושבת שמי שלא יוצא אתיופיה יכול ללמד על התרבות שלנו ועל ההווי ועל כל התהליך הפסיכולוגי.

אמנון כהן: תזמינו את פנינה להדרכה.

פנינה תמנו: אל תוסיף לי עבודה.

אמנון כהן: זה חשוב.

אמנון כהן: יש לך מה לתת.

פנינה תמנו: בשמחה.

פנינה תמנו: אם אני יכולה לעזור, תמיד בשמחה.

אמנון כהן: גם אני אצטרף ללוות אותך.

פנינה תמנו: אמנון, בנושא צה"ל, אתה יודע איפה זה מתחיל?

פנינה תמנו: כששמים אותם באוטובוסים נפרדים בבקו"ם.

פנינה תמנו: אני אספר לכם משהו שיזעזע אתכם, נכון שהמחשבה היתה טובה, אבל כאשר בא חייל - - -

<הילה הלפרן: - - -

פנינה תמנו: למה את מסתכלת עלי כך?

<הילה הלפרן: אני לא רוצה להגיב.

פנינה תמנו: גברתי, עם כל הכבוד, ועם האנחה הזאת, אנחנו שמים את הדברים על השולחן, כי זו השליחות הציבורית שלנו.

אמנון כהן: על מה את מדברת?

אמנון כהן: אל מי דיברת עכשיו?

פנינה תמנו: לגברת.

אמנון כהן: פנינה, אנחנו מכבדים כל מי שנמצא פה, ואני מעריך כל מי שהגיע על האכפתיות ועל החשיבות שהוא רואה בנושא.

אמנון כהן: אנחנו לומדים את הנושא, אנחנו רוצים להקל, אנחנו רוצים לשפר ולשלב כמה שיותר טוב בכל התחומים.

אמנון כהן: אתם עוסקים במלאכת קודש, יישר כוח לכם.

אמנון כהן: אנחנו צריכים להשתפר בכל דבר ועניין.

אמנון כהן: אנחנו רוצים לדבר בסגנון יפה, כי אנחנו רוצים ביקורת בונה, אנחנו לא מחפשים פה אשמים.

אמנון כהן: גם אני אשם, כולנו אשמים, אבל אנחנו צריכים למצוא פתרון כרגע לצאת לדרך חדשה, ואודי פראוור שומע כל מילה.

<אהוד פראוור: אני רוצה להעיר משהו.

אמנון כהן: להעיר?

אמנון כהן: אתה תדבר עכשיו, אני תיכף אתן לך.

<אהוד פראוור: אני רוצה לומר משהו.

אמנון כהן: אני עוד באמצע דיבור.

<אהוד פראוור: קודם כול, אני מציע שחלוקת העבודה בממשלה תהיה של הממשלה.

<אהוד פראוור: אני גם מציע - - -

אמנון כהן: אתם נכשלתם.

אמנון כהן: נכשלתם בממשלה חמש שנים, תוכנית החומש לא יצאה לדרך, אז אל תגיד לי "ממשלה" עכשיו.

<אהוד פראוור: אם הכנסת רוצה להיות רשות מבצעת - -

אמנון כהן: אנחנו יכולים לעזור לכם.

<אהוד פראוור: - - אני חושב שאין לה הכלים.

<אהוד פראוור: זה יכול להיות רעיון מעניין לעשות את הניסוי.

<אהוד פראוור: הנושא הזה קצת יותר מדי חשוב בשביל לעשות את הניסוי פה.

<אהוד פראוור: אני אומר ברצינות, אני חושב שהממשלה היום נמצאת במקום אחר, כמעט בכל ההיבטים.

אמנון כהן: פנינה לא מרגישה את זה.

אמנון כהן: היא אומרת שצריך להחליף את הממשלה הזאת, היא לא מטפלת בדברים האלה...

פנינה תמנו: אתה מחכה לי, אני מבינה.

פנינה תמנו: הוא בונה פה מהלכים.

<אהוד פראוור: מדובר פה ברגשות, אבל המפנה שמתחולל היום במשרד הקליטה, שלא ניתן לו ביטוי כרגע, איך מתייחסים לנושא, לא נאמר.

<אהוד פראוור: 80% ממה שנאמר פה נמצא בהיערכות אחרת שאנחנו רואים לנגד העיניים, ואולי כדאי לתת לה פתח.

<אהוד פראוור: צריך יהיה להתייחס בכבוד אחר לשאלה איך הממשלה רוצה לחלק את העבודה בתוך עצמה.

<אהוד פראוור: יש לנו תפיסה איך לחלק.

<אהוד פראוור: הדמות המרכזית, לא כי אני מתחמק, כי זה המודל שאנחנו בונים, הוא כרגע משרד הקליטה, לא יצאנו מהתמונה.

<אהוד פראוור: אני מציע שמשרד הקליטה יקבל את הבמה, כי שם העלילה כרגע.

אמנון כהן: יש לנו בעיות גם במשרד הביטחון, לא רק שם.

אמנון כהן: רצית להשלים משהו?

פנינה תמנו: רציתי להשלים את עניין האוטובוסים.

פנינה תמנו: היה רצון לעזור, אולי לחזק ולהפנות למקומות נכונים מבחינת תפקידים בצה"ל והגיעו למסקנה שצריך את קורס אמיר, רק שביום הראשון שמגיע חייל אתיופי לצה"ל, מעלים אותו על אוטובוס נפרד וזה מזעזע בעיני, כי לא כל דבר משרת את המטרה.

אמנון כהן: אולי הם נוסעים לטירונות באזור מסוים.

פנינה תמנו: זה לא צחוק.

אמנון כהן: ברצינות.

פנינה תמנו: אם מחר יבואו ויגידו לי: פנינה, בסוף השנה תקבלי את כל התלמידים האתיופים עם ממוצע 100, אבל כולם לומדים בכיתות נפרדות, אני אגיד, "לא תודה", ואותו דבר גם צריך להגיד על זה.

פנינה תמנו: אני לא צריכה שיעלו אותם על אוטובוסים נפרדים וייקחו אותם ביום המרגש של חייהם בתחושה שהם שונים.

פנינה תמנו: יש פה מסר כפול, אדוני היושב-ראש, לכולם, גם לחברה הישראלית, גם לחבר'ה שהם לא אתיופים שעולים על אוטובוס נפרד ורואים שהאתיופים עולים על אוטובוס אחר, וגם לאתיופים, שגם אם הם יקבלו את החיזוקים הנדרשים, בתת-מודע אנחנו אומרים להם: אתם שונים, אתם טעוני טיפוח, וזה לא עובד כך, צריך למצוא עוד דברים יותר יצירתיים.

אמנון כהן: בבקשה.

<הילה הלפרן: ברשותך, חברת הכנסת, אני רוצה להתייחס, זה נכון שבעולם מתוקן ובעוד כמה שנים לא היינו רוצים לראות את קורס אמיר.

פנינה תמנו: אני לא רוצה לראות את זה כבר עכשיו, גברתי.

אמנון כהן: בואו נתקדם, חבר'ה, יש לי עוד דברים לטפל בהם.

<הילה הלפרן: תמונת המצב והמציאות הקיימת היום היא, שחיילים, לא כולם, זה נכון שלא כולם וטוב שלא כולם, חיילים יוצאי אתיופיה שמגיעים לשירות הצבאי בתהליכי הגיוס שלהם בצו הראשון ובלשכות הגיוס לא שיתפו פעולה, וכתוצאה מכך הם הגיעו לתפקידים שלא משקפים את היכולות שלהם.

<הילה הלפרן: קורס אמיר נותן להם במה מצוינת להזדמנות שנייה ומתקנת למה שקרה להם כשהם היו מלש"בים בבתי הספר.

<הילה הלפרן: קורס אמיר בא בשיתוף עם מכון פוירשטיין – לא אמרתי קודם, אבל כל התוכניות בצה"ל היא יחד עם תוכנית החומש ומשרד הקליטה – שמאבחן אותם על-פי היכולות שלהם, ואנחנו נותנים להם תפקידים בצה"ל כדי שהם יגיעו למקומות האיכותיים, שהם יצאו לקצונה.

פנינה תמנו: גברת, תפסיקו לאבחן אותנו, תודה רבה.

פנינה תמנו: אני אומר לך: לא יהיה.

פנינה תמנו: התוכנית הזאת לא תמשיך במתכונת הנוכחית.

פנינה תמנו: אף אחד לא יעלה אותם על אוטובוסים נפרדים.

פנינה תמנו: אתם תעשו את זה לפני שהם מתגייסים, ביום שהם מתגייסים הם יהיו כמו כולם.

פנינה תמנו: תרשמי לך.

אמנון כהן: רשמנו.

אמנון כהן: הלאה.

אמנון כהן: לגבי נשירה, האם יש לכם מדדים שאתם בוחנים?

אמנון כהן: האם יש לכם תוכנית מסודרת למה צה"ל רוצה להגיע ביום שחייל פורש?

אמנון כהן: איך הוא משתלב בחברה?

אמנון כהן: השילוב החשוב ביותר – גם אמרתי את זה – לעולה או לקהילה זה בצבא.

אמנון כהן: הוא פוגש שם פסיפס של כל החברה, הוא פוגש שם את כל המינים ואת כל העדות ולומדים אחד מהשני, לומדים אחד על השני, ולמעשה השילוב שלו בחברה מתחיל שם.

אמנון כהן: האם אתם עושים גם מבחינה חינוכית, מבחינה הדרכתית, גם לכלל החיילים הרצאות כדי שכל אחד ילמד על השני.

אמנון כהן: איזה פעילויות אתם עושים בנושאים האלה?

אמנון כהן: כמו שאמרתי צריך גם חונך לכל אחד מהם שיהיה לו חבר כזה שיגן עליו מתי שצריך או יעמוד מולו כשהוא חושב שהמפקד לא בצדק עשה לו איזה דבר, כי הוא לא הבין אותו, לא שהוא רצה לעשות משהו.

אמנון כהן: אלה דברים חשובים.

אמנון כהן: אנחנו רואים שאנחנו נכשלים בזה, כי הוא נושר.

אמנון כהן: הוא צריך להיות חזק מספיק בחברה.

אמנון כהן: החברה שלנו מאוד דורסנית, לא בכוונה.

אמנון כהן: אנחנו חוצפנים, ככה אנחנו.

אמנון כהן: הם ביישנים יותר, הם לא מכירים, מסתגרים בתוכם, ואם אין עוד מישהו מהקהילה שלו החייל מרגיש בודד, עוף מוזר.

אמנון כהן: אלה דברים שצריך לטפל בהם בראיית מקרו.

<הילה הלפרן: קודם כול, לגבי נושא הליווי והמנטורים, קצינים חונכים וגורמים נוספים שחונכים ומלווים את החיילים – יש אוכלוסייה של קצינים ברמת סרן, רב-סרן ומעלה וקצינים בכירים שמלווים, חלק מאוד גדול מהם יוצאי אתיופיה, הם מלווים וחונכים את החיילים.

<הילה הלפרן: כמובן, הכול בהתנדבות וברצון משותף של שני הצדדים, גם של החייל שמבקש את הליווי ונענה לו וגם לקצין שרוצה לעשות את זה.

<הילה הלפרן: בהקשר הזה אנחנו רק גדלים במספר המנטורים והרעיון הוא, יחד עם היחידה להכוונת חיילים משוחררים, גם לתת לזה איזה המשך לאזרחות, כדי שיהיה סיוע גם בהשמה וגם בהשתלבות בחברה הישראלית.

<הילה הלפרן: לגבי כל נושא הנשירה – גם כאן עשינו עבודה.

<הילה הלפרן: אני מסכימה עם מה שאמרת, בתחילת השירות אנחנו רואים שככל שהחייל יהיה בתפקיד שמתאים לו ומשקף את היכולות שלו, כך שביעות הרצון שלו מהשירות בצה"ל תהיה גבוהה יותר, וסביר להניח שתהיה נשירה קטנה יותר.

<הילה הלפרן: זה פעם אחת.

<הילה הלפרן: פעם שנייה זה נושא הטיפול וההבנה של המפקדים, גם כאן – דיברתי על כך קודם – יש הדרכות והסברות.

<הילה הלפרן: דבר נוסף זה נושא הטיפול בפרט – גם כאן, היום יש מדיניות בצה"ל שכל טיפול הפרט בחיילים יוצאי אתיופיה נעשה לפני הגיוס.

<הילה הלפרן: אגב, לא רק באוכלוסיית יוצאי אתיופיה, יש עוד מספר אוכלוסיות למיקוד שסימנו בצה"ל וכל האוכלוסיות האלה מסיימות את התהליך לפני הגיוס.

<הילה הלפרן: המענה קיים.

<הילה הלפרן: החיילים, המלש"בים רק צריכים לקחת את זה בשתי הידיים וליישם אותו.

<הילה הלפרן: הרבה פעמים אנחנו נתקלים לצערי בחוסר - -

אמנון כהן: צריך אכיפה לבחון ולבדוק שזה מתקיים.

<הילה הלפרן: - - שיתוף פעולה.

<הילה הלפרן: אנחנו עושים פעילות יזומה בהקשר הזה יחד עם תוכנית "זינוק בעלייה", יחד עם משרד החינוך, יחד עם "אחרי" ועם גורמים נוספים שפועלים בקהילה.

אמנון כהן: השם הזה טוב – "זינוק בעלייה".

<הילה הלפרן: דווקא אני מרגישה לפחות ויוכלו להגיד אחרים, שאנחנו כן לומדים יותר ונעזרים יותר בגורמים ובסוכני השינוי שנמצאים בקהילה, כי להם יש הרבה יותר - - -

אמנון כהן: האם מש"קיות ת"ש שהולכות לביקורי בית הן מהקהילה?

<הילה הלפרן: לא כולן.

אמנון כהן: יש פה מנטליות שצריך ללמוד.

אמנון כהן: הם באים הביתה והם פוחדים מהממסד.

אמנון כהן: יש עולים, במיוחד ממשטרים קומוניסטיים, שיש להם פחד מהממסד.

אמנון כהן: הם פוחדים להגיד מילה, הם פוחדים שאולי עוקבים אחרים.

אמנון כהן: לכן בקהילות האלה יש אפיון אחר לגמרי.

<דורית בר חי: הרכזים יוצאי אתיופיה.

פנינה תמנו: המוקדנים הם יוצאי אתיופיה.

<דורית בר חי: לא.

<דורית בר חי: אני הממונה על המכינות הקדם-צבאיות.

אמנון כהן: שמעתי שההצלחה משהו-משהו, ממש זינוק בעלייה.

<דורית בר חי: "זינוק בעלייה" זו אחת התוכניות.

<דורית בר חי: אני רוצה להתייחס לשני דברים: א', ההכנה לשירות הצבאי היא בחשיבות עליונה ואנחנו עושים אותה באמצעות "זינוק בעלייה" של כל הרכזים יוצאי אתיופיה.

<דורית בר חי: חבר'ה נהדרים אחד-אחד פרוסים - - -

אמנון כהן: הבנתי, אבל כשנכנסים לשם, יש בעיות ת"ש.

אמנון כהן: פה נופל דבר, כי אין לו מה לתת לאחים שלו לאכול, אולי אבא לא מרגיש טוב, אמא לבד, והוא מבולבל.

אמנון כהן: הוא רוצה לשרת בצבא, יש לו מוטיבציה, אבל הוא מסתכל על האחים שלו והוא הולך אולי לעבוד בלילה, למלצר או באבטחה.

<דורית בר חי: זה בדיוק העניין.

<דורית בר חי: המענה שאנחנו נותנים באמצעות התוכניות השונות הוא מענה בשתי רמות.

<דורית בר חי: ברמה אחת זה מענה של ליווי פרטני - -

אמנון כהן: עד הצבא.

<דורית בר חי: - - בשיתוף עם הצבא.

<דורית בר חי: גם בצבא אנחנו עובדים בשיתוף משרד השיכון וצה"ל עד אחרי השחרור.

<דורית בר חי: הליווי הוא גם בשירות הצבאי.

<דורית בר חי: הנושא של קורס אמיר, למשל, עלה כבר אצל המנכ"ל שושני להקדים אותו לגילאי י"א לחופשה.

<דורית בר חי: עשינו בדיקה והסתבר שהחבר'ה הצעירים בגיל התיכון לא מספיק רציניים לשבת במעין בקורס צבאי שנותן פקודות.

<דורית בר חי: בקורס הם יושבים מהבוקר עד הלילה ולומדים וההישגים משמעותיים.

<דורית בר חי: הניסיון שהיה נכשל בשלבים המקודמים יותר, כי הם היו תיכוניסטים.

<דורית בר חי: זה נושא שכבר נבדק.

אמנון כהן: דורית, חשוב לי בכל החוליות שאנחנו מלווים שלא יהיה מצב שהוא נופל, שהוא נשאר לבד.

אמנון כהן: אתם עושים פעילות מבורכת וטובה, נותנים להם את העוגן, את הביטחון, את ההשכלה, את הידע.

אמנון כהן: זה המשמעות של קדם-צבא, להכין אותו למקום, כמו מכינה אקדמית לאקדמיה.

אמנון כהן: חשוב לי לדעת אם החוליה הזאת ממשיכה ללוות אותו גם בצבא, כשיש בעיות כלכליות, ואתם כבר נחשפים לזה כשאתם בוחנים אותו שם.

אמנון כהן: אולי טרם גיוסו כבר צריך לבחון את הדברים האלה בבית, כדי שהראש שלו יהיה נקי לשרת את המדינה, שלא יהיו לו בעיות אחרות שימנעו ממנו לעשות את זה.

אמנון כהן: זה דבר אחד.

אמנון כהן: דבר שני, לפעמים עדיין קיימת בעיית השפה, לא מבינים אחד את השני.

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, עלית על הנקודה, אמרת את זה קודם.

פנינה תמנו: בסוף אם לא ישתמשו כחונכים, כמנטורים, בקצינים האתיופיים, זה לא יעזור.

אמנון כהן: הם יגיעו לזה.

<דורית בר חי: הכול בתוך תהליך.

<דורית בר חי: אני חושבת כמוך, הקצינים וגם הגידול של מספר הקצינים קריטי כאן.

<דורית בר חי: אני יכולה להגיד שהגעה לאוכלוסייה זה אפילו באמצעות מודל שבוע גדנ"ע להורים.

<דורית בר חי: "זינוק בעלייה" עשו את זה, זה היה בשדה בוקר.

<דורית בר חי: אנחנו מנסים להגיע לאוכלוסייה דרך האוכלוסייה, דרך ההורים, ערבי הורים, רכזים יוצאי אתיופיה.

<דורית בר חי: אני חושבת שזה באמת הכיוון הנכון.

<דוד יאסו: עשו שניים.

פנינה תמנו: זו תוכנית נפלאה, אין ספק.

<יפעת סלע: רק צריך לזכור שהעניין הזה, כפי שאמרתי בהתחלה, עדיין מדברים עליו, הוא לא יצא לפועל, וצריך להחליט שהוא יצא לפועל.

עודד פורר: רק צריך לציין שהפעילות נעשית באמצעות המוקדים של משרד העלייה והקליטה.

אמנון כהן: אתם המנווטים, אתם מתכללים.

<דורית בר חי: זה לא נעשה דרך המוקדים.

<דוד יאסו: דורית, אני מאוד מצטער, לא רציתי להתפרץ, כל מה שנעשה, גם בנוגע להורים, אך ורק על-ידי עובדים ממשרד הקליטה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: לא מתפרצים אצלי.

אמנון כהן: משרד הביטחון.

<הילה הלפרן: משפט אחרון, ברשותך.

<הילה הלפרן: אני מחזקת את מה שאמר דוד יאסו.

אמנון כהן: לא שמעתי מה הוא אמר, מצדי הוא לא אמר כלום.

<הילה הלפרן: לשאלתך לגבי מש"קיות הת"ש, זה נכון שלא כולם יוצאות אתיופיה.

<הילה הלפרן: במקומות שבהם אנחנו לא מצליחים, אנחנו יודעים להיעזר במי שנמצא בשטח.

<הילה הלפרן: דיברתי על הגופים כשהפרעת לי קודם - -

פנינה תמנו: לא צריכות להיות כולן אתיופיות.

<הילה הלפרן: - - ובנוסף, כמובן במוקדי הקליטה, התחילו בשיתוף פעולה מאוד-מאוד אינטנסיבי בהקשר הזה, כבר לפני יותר משנה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: משרד הביטחון, תשלימו לי את התמונה.

אמנון כהן: מה ההסתכלות שלכם?

אמנון כהן: מה היעדים?

אמנון כהן: איך אתם מציעים לצה"ל להתמודד?

<חמדה מרק: קודם כול, אני שנה וחצי בתפקיד, ואני יכולה לומר שממש בשבועות הראשונים שנכנסתי לתפקיד הרגשתי שפה יש איזה תחום שצריך להיכנס אליו במלוא העוצמה ולשלב ידיים עם כמה שיותר אנשים.

<חמדה מרק: קודם כול, אני מברכת על הישיבה ועל המעקב שלך, זה ממש נראה לי משהו שיעשה את העבודה.

<חמדה מרק: אצלי זה יצר משהו, כבר יש לי כמה שמות שרשמתי שאני חייבת להיות אתם בקשר, כי אתה לא מכיר את כולם ואי-אפשר לנצח את כולם, כי הם רבים.

<חמדה מרק: אני רק מסתכלת מסביב לשולחן ואני אומרת כמה יוצאי בני הקהילה האתיופית יושבים מסביב לשולחן, זה אומר שמדינת ישראל עוד לא הצליחה לעשות את מה שהיא רוצה לעשות.

<חמדה מרק: כשבנושא כזה ישבו מחציתם בני העדה האתיופית, אני אבין - - -

אמנון כהן: אני לא רוצה שישבו, אני רוצה לפתור את הבעיות.

אמנון כהן: אני לא רוצה שישבו יותר בוועדת הביקורת.

<חמדה מרק: הם יבואו לספר את מה שפנינה כבר עשתה.

אמנון כהן: תעדכני אותנו לגבי משרד הביטחון.

<חמדה מרק: ראיתי את הקטע הזה שצריך לעשות חיבור בין צה"ל ומשרד הביטחון.

<חמדה מרק: מה זה צה"ל ומשרד הביטחון?

<חמדה מרק: החלק האזרחי שלנו.

<חמדה מרק: הקרן לקליטת חיילים משוחררים והיחידה להכוונת חיילים משוחררים, שפרוסה ארצית – איך אנחנו אוספים אותם אלינו ונותנים להם את כל הזכויות שלהם ומנגישים להם את המידע.

<חמדה מרק: קודם כול, ישבתי עם ראש אכ"א ואמרתי: נעשה פרויקט משותף, שיהיה פרויקט של מנטורים, גם אני חשבתי שהם צריכים להיות בני הקהילה, חלקם הגדול לפחות בני הקהילה, כי הם מדברים את השפה, והכי נוח לדבר אחד בשפה של השני.

<חמדה מרק: כרגע יש פעילות משותפת, כאשר צה"ל עשה את מה שהוא עשה, ואנחנו צריכים להמשיך את זה.

<חמדה מרק: הכוונה להמשיך את זה, ופעלתי מול הג'וינט, הם דיברו על סכום של 15 מיליון שקל שכאן המקום להזכיר אותו.

<חמדה מרק: תקצבו נושא לטיפול בקהילה האתיופית.

<חמדה מרק: נכון לעכשיו, כבר שנה, עד לרגע זה, שקל אחד לא התקבל בסיפור הזה.

אמנון כהן: עשיתם עבודת מטה - - -

<חמדה מרק: זה לא כסף שלי, זה כסף שהמדינה נתנה לג'וינט, 4 מיליון שקל - - -

אמנון כהן: למה לג'וינט?

אמנון כהן: למה לא לכם ישירות?

פנינה תמנו: הם היו צריכים לעשות שם מצ'ינג ולא נתנו את הכסף?

<חמדה מרק: לא נתנו את הכסף.

<חמדה מרק: הדבר הזה עוד לא יצא לפועל.

אמנון כהן: מה אומר הפרויקט?

<חמדה מרק: מה שאומר הג'וינט ומה שביקשתי ממנו, לי אין תקציב למנטורים, ומנטורים זה הדבר החשוב, כי זו החוליה המחברת אותם עם המידע.

אמנון כהן: הג'וינט לא פה, נכון?

<חמדה מרק: חבל, הם נבחרו על-ידי הממשלה.

אמנון כהן: בפעם שעברה הם היו.

<חמדה מרק: הם עוסקים מול משרד הכלכלה בעניין הזה.

פנינה תמנו: אפשר לפשט משהו?

<חמדה מרק: חברת הכנסת, אני כל כך מבינה אותך ואני רוצה להגיד לך שיש לך בת ברית בעניין הזה לאורך כל הדרך.

<חמדה מרק: מה אנחנו יכולים לעשות?

<חמדה מרק: איך שהם יוצאים מהצבא, אותה קבוצה - - -

אמנון כהן: אני עדיין בצבא.

<חמדה מרק: חצי שנה לפני השחרור, על-פי החוק אני כבר יכולה להתחבר אליהם, וזה מה שאנחנו מתכוונים לעשות עם אותה קבוצה, נגיד יוציאו 200, 400, 1,000, להעמיד מולם את אותו הכוח שיקבל אותם, שיעביר את האבוקה ואת הטיפול.

<חמדה מרק: קודם כול, בקטע הזה ינגישו את המידע.

<חמדה מרק: אני חושבת שלא בהכרח הם יודעים מה הזכויות שלהם.

אמנון כהן: אודי, מה קורה עם הג'וינט?

<קריאה: - - -

אמנון כהן: לא להפריע לי עכשיו.

אמנון כהן: אני צריך לגמור את הדברים כדי להתקדם הלאה.

אמנון כהן: מה קורה עם המנטורים, עם ה-15 מיליון מהג'וינט שזרקו פה?

<חמדה מרק: זה לא רק למנטורים, זה לעוד כל מיני דברים.

אמנון כהן: איפה זה עומד?

אמנון כהן: אתה ממשרד ראש הממשלה.

<אהוד פראוור: אני לא מכיר.

<אהוד פראוור: זה לא חלק מהחומש, אני לא יודע.

אמנון כהן: זה חדש.

<חגי פורגס: אני נציג משרד הכלכלה.

אמנון כהן: אני אתן לך, אנחנו כרגע בג'וינט.

<חגי פורגס: אני עובד בשיתוף עם הג'וינט.

<חגי פורגס: השאלה אם את מדברת על מרכזי ההכוון.

<חמדה מרק: זה מתחבר למרכזי ההכוון.

אמנון כהן: אתה תוקע את הכסף.

<חגי פורגס: הכסף קיים, שריינו אותו.

<חמדה מרק: הוא לא בפעולה.

<חגי פורגס: יש החלטת ממשלה של הקמת מרכזי הכוון בעלות של 15 מיליון שקלים.

פנינה תמנו: עבור בני הקהילה?

אמנון כהן: אחד-אחד.

אמנון כהן: חבר'ה, אני רוצה ללמוד את הנושא.

אמנון כהן: אי-אפשר כך.

<חגי פורגס: אני אחראי על האוכלוסיות המיוחדות במשרד, ביניהן יוצאי אתיופיה.

אמנון כהן: איפה זה תקוע כרגע?

<חגי פורגס: זה לא תקוע.

<חגי פורגס: התוכנית מתקדמת, יש צוות בין-משרדי שדן - - -

אמנון כהן: בין מי למי?

אמנון כהן: אם פראוור לא יודע, זה לא קיים.

<חגי פורגס: הוא יודע.

<חגי פורגס: יש נציג של משרד ראש הממשלה.

אמנון כהן: אודי, אמרת שאתה לא מכיר.

<חגי פורגס: לא אודי, אורי.

<חגי פורגס: יש נציג.

אמנון כהן: אודי אתה מרכז, אתה צריך לדעת.

<חגי פורגס: לא, אני מרכז את התוכנית הזאת.

אמנון כהן: במשרד ראש הממשלה יש מישהו שמחבר את כל משרדי הממשלה, אם לא, אני לא אצא ראש.

אמנון כהן: בגלל זה אני רוצה את אודי לידי כל הזמן.

אמנון כהן: אודי, איך אתה לא יודע על דבר חשוב כזה?

אמנון כהן: האם זה מתקיים?

פנינה תמנו: היא אומרת לך שלא.

אמנון כהן: חבר'ה, תנו לי לנהל את הדיון.

אמנון כהן: אתם רוצים, אני סוגר את הדיון.

אמנון כהן: תני לי לטפל בזה במקצועיות.

פנינה תמנו: אתה כל הזמן מאיים עלינו שתסגור את הדיון.

פנינה תמנו: אמנון, אני חברת הכנסת היחידה שיושבת פה, מכבדת אותך.

אמנון כהן: את מפריעה לי בדיון.

אמנון כהן: תני לי ללמוד את הנושא.

אמנון כהן: כל פעם צץ פה משהו חדש שאף אחד לא יודע עליו.

פנינה תמנו: כולנו רוצים ללמוד, אבל יש פה דברים שנאמרים שהם לא נכונים.

אמנון כהן: איפה זה עומד?

אמנון כהן: תוודא שהיא מדברת על אותו דבר.

<חגי פורגס: האם היא מהקרן להכוונת חיילים משוחררים?

<חמדה מרק: אני מסמסת למיכל צוק לשאול אותה איפה הכסף.

<חגי פורגס: אני הנציג של מיכל צוק.

אמנון כהן: טוב שיש ועדה לביקורת, שאתם נפגשים סוף-סוף.

אמנון כהן: קפה עלי.

<חגי פורגס: התוכנית הזאת כרגע מתקדמת לקראת הישורת התפעולית שלה.

<חגי פורגס: עד עכשיו גובשה התוכנית, היתה ועדת היגוי בין-משרדית שקמה מכוח החלטת הממשלה, שאני והג'וינט - - -

אמנון כהן: ממי מורכבת ועדת ההיגוי?

אמנון כהן: מי יושב בוועדת ההיגוי?

<חגי פורגס: משרד הקליטה כמובן.

אמנון כהן: מי יושב מטעם משרד הקליטה?

<חגי פורגס: הנציגה הרשמית, קלאודיה כץ.

אמנון כהן: איפה היא?

<קריאה: היא לא בארץ.

אמנון כהן: אריה, אתה מכיר את הפרויקט הזה?

<אריה קורת: זה לא באגף - - -

אמנון כהן: האם את הפרויקט הזה אתה לא מכיר?

<אריה קורת: זה באגף אחר.

<אריה קורת: זה פרויקט תעסוקתי, לא מכיר.

<חגי פורגס: התוכנית הזאת היא בשלבים מתקדמים.

<חגי פורגס: אנחנו מתקדמים כרגע בשני ערוצים, גם בערוץ המקצועי של גיבוש תוכנית ומהות ונוהלי עבודה וגם בערוץ הביורוקרטי הפנימי של קבלת פטור מוועדת המכרזים וקבלת פטור מהחשכ"ל כי מדובר בג'וינט.

<חגי פורגס: אלה תהליכים שקורים בשני ערוצים.

<חגי פורגס: בתהליך המהותי אנחנו מתקדמים.

<חגי פורגס: אני נפגש עם הג'וינט, הצוות הבין-משרדי גיבש - - -

פנינה תמנו: נסגור הכול, נבנה מחדש, אני כבר מבולבלת.

פנינה תמנו: הבעיה האמיתית היא שכל חייל שלישי או רביעי נכנס לכלא.

פנינה תמנו: לא מרכזי הכוון, אני לא רוצה שהם יצאו עבריינים מצה"ל.

פנינה תמנו: אנחנו עושים יותר מדי תוכניות.

פנינה תמנו: מזל שעשית את הישיבה, כמו שאמרת, כדי שיגידו אחד לשני נעים מאוד, אבל זו בדיחה, אני מתביישת.

<חגי פורגס: אני אתייחס לסוגיה של החיילים.

אמנון כהן: הצגת נושא חשוב.

אמנון כהן: תן לי לעשות סדר בראש.

אמנון כהן: תן לי לעכל את זה, לאט-לאט.

אמנון כהן: תן רק לשמוע עוד שני גופים.

<חגי פורגס: אני רוצה לסגור - - -

אמנון כהן: עוד לא סיימנו.

אמנון כהן: אני מסיים?

אמנון כהן: אני פה אתכם עוד שנה, שנתיים, שלוש, עד שיהיו בחירות.

אמנון כהן: בינתיים אני פה.

<חגי פורגס: אני רוצה לסגור את התמונה.

אמנון כהן: אני לא יכול לסגור את התמונה, כי עוד לא הבנתי אותה.

אמנון כהן: אני לא יודע מאיפה זה בא לנו, אני לא יודע איך זה מתחבר לפאזל של הפעילות של חומש, לא חומש, הכרזה חדשה, שולחן עגול, לא שולחן עגול.

אמנון כהן: יכול להיות שיש פרויקט חשוב, יכול להיות שלמישהו פתאום נפל האסימון, אבל אנחנו צריכים לשלב את הפרויקט הזה במכלול הכולל.

אמנון כהן: יכול להיות שכבר קורה משהו כזה, ואני לא צריך לשים כסף פעמיים, לכן צריך מישהו שמתכלל את הנושא הזה.

אמנון כהן: אם מנכ"ל משרד הקליטה לא יודע - - -

עודד פורר: אני יודע.

אמנון כהן: אמרת לי שאתה לא מכיר.

עודד פורר: חשבתי שהוא מדבר על משהו אחר.

אמנון כהן: משרד הקליטה, תלמדו את הסוגיה בנושא הזה, לדיון הבא תבואו מוכנים יותר.

אמנון כהן: תלמדו מול משרד הביטחון, מול משרד הכלכלה ותגידו איך זה משתלב בפאזל הכולל שלנו, בשולחן העגול.

<אלי מרזל: אנחנו פה עדים לסיטואציה שתיארנו בדוח בצורה מפורטת.

<אלי מרזל: ארגונים רבים, כל אחד יש לו כוונה טובה, יש כסף, בסוף מרוב תוכניות - - -

אמנון כהן: גם משרדי ממשלה.

<אלי מרזל: כולם טובים, כולם רוצים לעשות טוב.

<אלי מרזל: מרוב תוכניות ומרוב אנשים שמתעסקים בזה, לא רואים בסוף את העולה.

<אלי מרזל: אחד הדברים שהצבענו עליו שיש כסף, רק שבכל התהליך הזה, עד שזה מגיע לנקודת הקצה, למי שצריך לקבל את הכסף הזה ואת השירות, הרבה כסף נספג במערכת.

אמנון כהן: יש מנכ"ל, סמנכ"ל, מזכירה, פקידה, טלפונים, תקורה, שכירות – הלך הכסף.

<אלי מרזל: בין היתר בגלל חוסר תיאום בין הארגונים ובגלל חוסר מיקוד.

<אלי מרזל: אחד הדברים שחסרים, אדוני היושב-ראש, ואני חושב שכדאי לקראת הדיון הבא לבקש לראות פעם אחת יעדים מדידים לתוכניות האלה ומי נושא באחריות לכך, שהם יתבצעו ושיגיעו להגשמה של היעדים האלה.

<אלי מרזל: אחרת, אני חושש שנשב פה עוד הרבה ישיבות ונכתוב עוד דוח בעוד שנה ובעוד שנתיים ונקיים את הדיון הזה שוב ושוב.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אני חייב, הבטחתי בדיון הקודם ולא נתתי להם לדבר, למכון לב.

אמנון כהן: עדי, מה אתם עושים לטובת העניין?

<חמדה מרק: היושב-ראש, לא סיימתי, רק הזכרתי אותם והמשכת.

אמנון כהן: הבנתי.

אמנון כהן: אני אחזור אליך.

אמנון כהן: למכון לב הבטחתי בפעם הקודמת.

אמנון כהן: מי זה ממכון לב?

אמנון כהן: עדי יונס.

<עדי יונס: תודה רבה, אני מייצג את בית הספר הגבוה לטכנולוגיה, מכון לב, מכון טל.

<עדי יונס: התוכנית קיימת כ-14 שנה, קולטת תלמידים להנדסה, מקצועות יישומיים, כבר יש כ-100 בוגרים.

<עדי יונס: בשנים האחרונות רוב התלמידים שמגיעים אלינו הם תלמידים לפני צבא.

<עדי יונס: יש שתי בעיות שאנחנו נתקלים בהן בשנים האחרונות.

<עדי יונס: המכון משקיע המון כסף למען אותם תלמידים - - -

אמנון כהן: איפה הקושי?

<עדי יונס: הקושי ב-10 השנים האחרונות בנושא עתידים.

<עדי יונס: כיום תלמידים עולים לא מגיעים לרמת הקבלה לעתידים, הם נופלים בתהליכים הראשוניים, והתלמידים מעוניינים להיות בעתודה וזה השילוב הכי טוב שיש לאותו תלמיד שמסיים כעתודאי, לאחר מכן קצין ולאחר מכן מוצא עבודה.

<עדי יונס: הבעיה בצה"ל שקוטעים אותם, אומרים להם: אתם לא עומדים בקריטריונים, אתם לא יכולים להמשיך הלאה.

<עדי יונס: זו הבעיה הראשונה.

<עדי יונס: הבעיה השנייה במשרד החינוך בנושא התקצוב או מה שקורה במכינות.

<עדי יונס: אני מקבל את אותם תלמידים, נוסע לכפרי נוער, לבתי ספר, מביא את אותם התלמידים, הם עוברים את המבחנים שלנו.

<עדי יונס: בשנה שעברה קלטנו כ-20 סטודנטים כאלה.

<עדי יונס: הסטודנטים האלה התקבלו אצלנו וניסו להשיג שכר לימוד ודמי קיום.

<עדי יונס: שכר לימוד השגנו, אבל דמי קיום לא השגנו, התלמידים האלה לא קיבלו על נסיעות, גם את זה היינו צריכים להוציא, על כל סטודנט כ-17,000-16,000 שקל, שזה מעונות, זה כלכלה ודברים אחרים.

<עדי יונס: בשנים האחרונות אתה פונה לכל מיני גופים ואף אחד - - -

אמנון כהן: הוראת השעה של משרד הקליטה לא חלה עליהם?

אמנון כהן: יש שם גם דמי מחייה.

<עדי יונס: משרד הקליטה זה לגבי האקדמיה.

<עדי יונס: למכינות – משרד החינוך - - -

<חמדה מרק: למכינות יש.

<חמדה מרק: זה אנחנו.

אמנון כהן: האם אתם נותנים?

<חמדה מרק: כן.

אמנון כהן: למה הוא אומר שהם לא נותנים?

<עדי יונס: הם גומרי צבא.

<עדי יונס: לפני שירות - - -

<חמדה מרק: אחרי שירות.

אמנון כהן: יש פה חוליות שלא מטופלות.

אמנון כהן: צריך לראות מה לא מטופל.

<קריאה: הוא מדבר על המכינות הקדם צבאיות.

<דוד יאסו: המכינה שהם עושים זה לפני שירות.

אמנון כהן: סליחה.

אמנון כהן: אתם עובדים בשיתוף עם משרד החינוך?

<עדי יונס: כן, יש ועדה.

אמנון כהן: משרד החינוך, למה הנושא הזה נופל בין הכיסאות?

<דורית בר חי: אני אברר את זה.

<דורית בר חי: המכינות הקדם אקדמיות הן באחריות אגף חינוך מבוגרים.

אמנון כהן: באגף של השכלת מבוגרים.

אמנון כהן: את בודקת, לדיון הבא אני צריך תשובות.

אמנון כהן: מכון לב, איזה עוד בעיות יש?

<עדי יונס: יש שתי בעיות גדולות שהתלמידים לא יכולים להמשיך הלאה.

אמנון כהן: צה"ל, אתם צריכים לתת לזה תשובה, שלא תהיה שם בעיה, ומשרד החינוך.

<עדי יונס: אם אנחנו רוצים שיפור בנושא של יוצאי אתיופיה זה דרך ההשכלה, ודרך ההשכלה אפשר להגיע ליעדים.

אמנון כהן: אני מסכים אתך.

אמנון כהן: עוד מכון שהבטחתי להם בפעם שעבר, מכון פוירשטיין, ענת כגן.

<ענת כגן: מכון פוירשטיין מתעסק באבחון פוטנציאל למידה והעצמה של מיומנויות חשיבה בארץ ובעולם.

<ענת כגן: אנחנו מעורבים בשני נושאים שעלו כאן, שאני רוצה להתייחס אליהם.

<זיוה מקונן-דגוי: מי האוכלוסיות שהוא מטפל בהם?

<ענת כגן: בארץ?

<ענת כגן: בעולם?

<זיוה מקונן-דגוי: בארץ.

<ענת כגן: בארץ אנחנו עובדים במערכת החינוך, אנחנו עובדים בצה"ל, אנחנו עובדים באוניברסיטאות ובמכללות.

<זיוה מקונן-דגוי: עם איזה אוכלוסיות?

<ענת כגן: אמרתי.

<ענת כגן: חינוך התיישבותי.

<ענת כגן: כל מגון האוכלוסיות, זה פרויקט גדול מאוד.

<ענת כגן: בצה"ל אנחנו עובדים עם חיילים יוצאי אתיופיה - - -

<זיוה מקונן-דגוי: ממה שאנחנו יודעים, אוכלוסיית יוצאי אתיופיה ועם האוכלוסיות עם הצרכים המיוחדים - - -

אמנון כהן: לא להפריע לה.

אמנון כהן: עכשיו היא מדברת.

אמנון כהן: תני לה לדבר.

<זיוה מקונן-דגוי: סליחה, אדוני.

אמנון כהן: תני לה לדבר.

אמנון כהן: היא באמצע דיבור.

אמנון כהן: נכבד אחד את השני.

אמנון כהן: כן, גברתי.

<זיוה מקונן-דגוי: אוכלוסיית יוצאי אתיופיה - - -

אמנון כהן: את לא מדברת עכשיו.

אמנון כהן: בבקשה, גברתי.

<ענת כגן: אנחנו עובדים במערכת החינוך עם אוכלוסיות מגוונת כמו שאמרתי.

אמנון כהן: כרגע אני מדבר על הקהילה האתיופית.

אמנון כהן: מה אתם עושים?

<ענת כגן: היא דווקא רצתה שאני אראה שיש אוכלוסיות אחרות.

אמנון כהן: אני מדבר על טיפול בקהילה.

<ענת כגן: לגבי יוצאי אתיופיה, קודם כול אנחנו עובדים ביחד עם צה"ל, גם בקורס אמיר ובקורסים אחרים.

<ענת כגן: אני רוצה כאן לתת - - -

אמנון כהן: איך אתם משתלבים?

<ענת כגן: אנחנו מאבחנים ובודקים את פוטנציאל הלמידה של החיילים בקורס אמיר, עקב זה שעם הנתונים הצבאיים שלהם הם לא יכולים להשתלב בקורסים איכותיים בצה"ל.

פנינה תמנו: אמנון, צריך לשים את הדברים על השולחן.

פנינה תמנו: זה המכון היחיד שעושה אבחונים ליוצאי אתיופיה.

פנינה תמנו: זה יחסי ציבור פה.

<זיוה מקונן-דגוי: זה לא רק לאוכלוסיות עם צרכים מיוחדים - - -

פנינה תמנו: לא צריך לתת לה במה.

פנינה תמנו: היא לא באה לדבר על הבעיות של יוצאי אתיופיה.

פנינה תמנו: היא לא גורם רשמי.

פנינה תמנו: זה לא לעניין.

אמנון כהן: תני לה.

אמנון כהן: פנינה, בסדר.

אמנון כהן: בבקשה, גברתי.

<ענת כגן: אנחנו עושים אבחון ומעורבים בקורס אמיר.

אמנון כהן: מכוח מה אתם עושים מבחן?

אמנון כהן: אתם גוף פרטי, אני מבין.

<ענת כגן: אנחנו מלכ"ר.

אמנון כהן: האם הם נעזרים בשירותיכם?

<ענת כגן: כן, בהחלט, גם דרך החומש וגם מתרומות שיש.

<ענת כגן: אנחנו עושים את זה בשילוב עם צה"ל.

<ענת כגן: כאשר שאל כבוד היושב-ראש קודם לגבי משקיות ת"ש, היום לאור קורס אמיר, יש יותר מ-100 מש"קיות ת"ש יוצאות אתיופיה, שבהחלט נותנות מענה.

אמנון כהן: במה עזרתם שם?

<ענת כגן: הן לא יכלו להיכנס לקורס מש"קיות ת"ש לפי הנתונים שלהן בקב"א ובדפ"ר.

אמנון כהן: יש להם תרומה רבה.

פנינה תמנו: יש להם תרומה רבה, אבל זה מוסד פרטי.

אמנון כהן: כל מי שעוזר לקהילה האתיופית, יבורך.

אמנון כהן: תעשו מצדי כסף, הכול בסדר.

אמנון כהן: אנחנו צריכים לשלב אותם בקהילה.

אמנון כהן: עזרתם ל-100 מש"קיות ת"ש בצבא, תרמתם תרומה רבה.

אמנון כהן: זה עלה כסף למדינה, בסדר.

אמנון כהן: זה עולה כסף.

<ענת כגן: יש שבע בנות שמשרתות בגלי צה"ל, בהחלט הנתונים מאוד יפים.

אמנון כהן: תודה, גברתי.

<ענת כגן: עוד משפט אחד על האקדמיה, לתת לכם נתונים.

<ענת כגן: היום אנחנו עובדים גם עם אוניברסיטת בר-אילן והאוניברסיטה העברית.

<ענת כגן: יש לנו שישה סטודנטים בבית ספר לרפואה.

<ענת כגן: שאלת קצת על הנתונים של הנשירה.

<ענת כגן: אני יכולה להגיד מהפרויקט שלנו.

<ענת כגן: בבר-אילן יש לנו 50 סטודנטים, מתוך ה-50 בפקולטות שנחשבות יוקרתיות, מתוך 50 הסטודנטים האלה יש נשירה של 5%.

<ענת כגן: באוניברסיטה העברית התחלנו, יש לנו היום 35 סטודנטים - - -

אמנון כהן: דיברתי על המקרו, אני לא יכול כרגע לקבל פירוט.

אמנון כהן: תודה רבה לך.

אמנון כהן: יישר כוח, תמשיכו לעשות.

אמנון כהן: כל מי שיכול לעשות, ובתמורה לשירותו הוא מקבל כסף, שיהיה לו לבריאות.

אמנון כהן: אודי, שמעת את כולם, גם בדיון הקודם - - -

<זיוה מקונן-דגוי: אני רוצה - - -

אמנון כהן: שנייה אחת.

אמנון כהן: יש דיוני המשך.

אמנון כהן: הזמנתי כל מי שרצה לדבר.

אמנון כהן: נתתי לכל מי שרצה לדבר, שנייה עכשיו.

אמנון כהן: ב-11:00 אני חייב לסכם, כי אני לא רוצה לעמוד בדין משמעתי אחר-כך.

אמנון כהן: ב-11:00 יש לנו שאילתות דחופות ואנחנו צריכים להשתתף.

אמנון כהן: אודי, תעדכן את הוועדה בבקשה איך הדברים מתקדמים ומתפתחים מאז הדיון הקודם.

אמנון כהן: אמרת שתוכנית החומש ההיא לא השיגה את מטרותיה, אני לא רוצה להגיד נכשלה.

אמנון כהן: אתה אמרת, זה בסדר.

אמנון כהן: איך אנחנו רואים את זה מהיום?

אמנון כהן: איזה כוח נתת למשרד הקליטה שיכול לתכלל את כל משרדי הממשלה האחרים עם הארגונים?

אמנון כהן: כבר הצעתי שאם יש לכם קושי, ואנשים נפגשים רק פעם ב-20 שנה בוועדה הזאת, אנחנו מוכנים לתת את השולחן העגול.

<אהוד פראוור: תחושתי שהממשלה יודעת להסתדר וצריך לשמור על הפרדת רשויות, ואני חושב שזה נכון.

<אהוד פראוור: אחד הדברים החשובים שהיו בדוח המבקר זה היכולת לחולל תוכניות בין-משרדיות.

<אהוד פראוור: אנחנו עוסקים היום בתוכנית בין-משרדית.

<אהוד פראוור: זו היתה דוגמה לתוכנית בין-משרדית שנוצרה לא נכון, אחר-כך היה קשה מאוד להפעיל אותה, התפעול שלה היה לא נכון.

<אהוד פראוור: למדנו – אני הולך רגע רחוק מהנושא של יוצאי אתיופיה, כי אנחנו עוסקים בשאלה איך עושים את זה – ובנינו עכשיו תוכנית בין-משרדית שמלווה את ירידת בסיסי צה"ל לנגב.

<אהוד פראוור: הגורם המחולל שלה מבחינת הממשלה זה משרד נגב-גליל, ויצרנו את השיטה שמשרד ראש הממשלה עומד מאחוריו, בדיוק במקום שנמצאות המחלוקות, במקום שנמצאים הקשיים, במקום שנמצאים החסמים.

<אהוד פראוור: הרעיון שתוכנית בין-משרדית צריכה להתחולל במשרד ראש הממשלה לדעתנו הוא לא נכון.

<אהוד פראוור: הכיוון שניסינו שמשרד ראש הממשלה יתעלם מתוכניות בין-משרדיות וייתן לחיים להסתדר, כנראה גם לא נכון.

<אהוד פראוור: מבחינה זאת נלמדו הרבה דברים בהחלטת ממשלה שעסקה כרגע במה שנקרא "דוח המשילות", נמצאה שיטת ניהול כסף על-ידי הגורם שמחזיק את התוכנית הבין-משרדית באופן הרבה יותר יעיל וגם מתחילה להתפתח תורה.

<אהוד פראוור: אלה לא מילים רחוקות, כי אני רוצה ליישם אותן.

<אהוד פראוור: אלה לא מילים של פקידים.

<אהוד פראוור: יש בעינינו תוכנית שמקצועית היא מצוינת, של משרד הקליטה, כיצד לחולל מחליף לתוכנית החומש.

<אהוד פראוור: באמת ראוי שהוועדה תשמע אותה בפירוט גדול.

<אהוד פראוור: היא תוכנית מהרציניות.

<אהוד פראוור: ראיתי הרבה תוכניות בממשלה, אני חושב שהיא מהיותר רציניות.

<אהוד פראוור: סיכמנו שנהיה חברים בצוות, אבל כאשר נגיע לשלב היישום ולשלב של לקיחת אחריות על הגיבוש הסופי ועל המחלוקות, נהיה שם כגורם דומיננטי, בדיוק כמו שעשינו בתוכנית של הנגב, שם אני מרגיש שזה עובד, אני חושב שזה עובד.

<אהוד פראוור: נדמה לי שהחלוקה שאומרת שגוף מאוד מקצועי מפתח את התוכנית, לא אנחנו, אחר-כך כשמגיעים אל היישום ונדרש כוח היתר של משרד ראש הממשלה, אנחנו נהיה שם, זו הגישה.

<אהוד פראוור: היא מקובלת על עודד, היא מקובלת על המנכ"ל של משרד ראש הממשלה, בקרוב גם נעשה הצגה יותר מפורטת של הדברים.

<אהוד פראוור: אני כן רוצה להגיד עוד שני דברים שהתרחשו.

<אהוד פראוור: כשתוכנית החומש נולדה, לממשלה לא היה ניסיון בתוכנית בין-משרדית.

<אהוד פראוור: לא ידענו.

<אהוד פראוור: זה לא בגלל שזה תוכנית לאתיופים, כמו שכבר שמענו.

<אהוד פראוור: לא ידענו.

<אהוד פראוור: לא היו אנשי תכנון, לא היו גופי תכנון.

<אהוד פראוור: היום אחד מאגפי התכנון הטובים בממשלה יושב במשרד הקליטה.

<אהוד פראוור: זאת אומרת, היכולות המקצועיות של המשרד לחולל את זה הן בסדר גודל שונה לגמרי ממה שהיה.

<אהוד פראוור: אנחנו לא בונים מערכת תכנון במשרדים כדי שהכול יחזור אלינו.

<אהוד פראוור: אנחנו מבינים את הצורך שלנו להיות שם, ואנחנו נהיה.

<אהוד פראוור: אני גם מוכרח להגיד שמה ששמעתי היום, ומה שאני רואה שמסתמן כנושאים, לא נמצא בפער מאוד גדול.

<אהוד פראוור: הוא נמצא בהלימה מאוד גדולה.

<אהוד פראוור: לכן על אף שנוח לי לשבת פה כאילו נחמד, הכתובת המרכזית היא משרד הקליטה.

<אהוד פראוור: אגב, אנחנו גם רוצים לקבל את זה, על אף ההערה ששמעתי, שמשרד הקליטה הוא שיתכלל את הנושא הזה.

<אהוד פראוור: שקלנו אצלנו איזה ממשרדי הממשלה מתאים, נדמה לי שיש היום גם יכולת שונה ממה שהיתה.

<זיוה מקונן-דגוי: אדוני, סליחה - - -

אמנון כהן: לא להפריע.

אמנון כהן: את לא מפריעה.

אמנון כהן: אני מוציא אותך.

<זיוה מקונן-דגוי: הוא מודיע שמשרד הקליטה לא הצליח לתכלל - - -

אמנון כהן: גברתי, את לא עושה את זה.

אמנון כהן: איפה הסדרן?

<זיוה מקונן-דגוי: לא יכול להיות שעוד פעם מחזירים את זה למשרד הקליטה.

<זיוה מקונן-דגוי: זה לא יכול להיות.

<אהוד פראוור: אני מציע - - -

אמנון כהן: אל תתייחס.

אמנון כהן: אודי, דבר אלי.

<זיוה מקונן-דגוי: אני יוצאת - -

אמנון כהן: תצאי.

אמנון כהן: תצאי.

אמנון כהן: תצאי.

<זיוה מקונן-דגוי: - - אבל לא יכול להיות - -

אמנון כהן: אי-אפשר כך.

<זיוה מקונן-דגוי: - - שמשרד הקליטה - - -

אמנון כהן: לא רוצה.

אמנון כהן: תוציא את הגברת בבקשה.

<זיוה מקונן-דגוי: - - -

אמנון כהן: תוציא את הגברת בבקשה.

<זיוה מקונן-דגוי: - - -

אמנון כהן: אל תפריעי ואל תתפרצי לדיון.

<זיוה מקונן-דגוי: - - -

אמנון כהן: אל תתפרצי לדיון.

אמנון כהן: לא יהיה דבר כזה.

אמנון כהן: תצאי בבקשה.

אמנון כהן: את תכבדי את הוועדה ותצאי.

אמנון כהן: את לא תתפרצי.

<זיוה מקונן-דגוי: אי-אפשר לקבור את העניין בצורה כזאת.

אמנון כהן: זו הגישה שלך, מאה אחוז.

אמנון כהן: אתם קברתם את העדה.

אמנון כהן: את.

<זיוה מקונן-דגוי: לא.

<זיוה מקונן-דגוי: סליחה.

אמנון כהן: ההתנהגות שלך קברה את העדה, אנשים כמוך קברו את העדה.

<זיוה מקונן-דגוי: לא.

אמנון כהן: הממשלה רוצה לטפל.

<זיוה מקונן-דגוי: אני מאוד מצטערת, אנחנו הגשנו את הבג"ץ - -

אמנון כהן: מספיק.

אמנון כהן: בבקשה, גברתי.

אמנון כהן: תצאי בחוץ, תצאי בחוץ.

<זיוה מקונן-דגוי: - - ובעקבות הבג"ץ יש החלטות.

<זיוה מקונן-דגוי: לא יכול להיות שעוד פעם זורקים את זה למשרד הקליטה.

<זיוה מקונן-דגוי: (זיוה מקונן דגוי יצאה מאולם הישיבה)

אמנון כהן: בבקשה אודי פראוור.

אמנון כהן: בבקשה.

<אהוד פראוור: אני רוצה להגיד - - -

אמנון כהן: אני מצטער על מה שקורה, כי אתה עושה את העבודה.

אמנון כהן: אנחנו מכבדים את העדה, רוצים לעשות בשבילם.

אמנון כהן: לא צריך להתפרץ.

אמנון כהן: תנו לשמוע.

<אהוד פראוור: אני משוכנע שמשרד הקליטה של היום הוא במצב אחר לגמרי מאיפה שהיינו.

אמנון כהן: אודי, אני רואה פה אמוציות.

אמנון כהן: אתה אומר שתוכנית היתה, לא הבנו, לכן זה לא התרחש, לא בגלל שלא רצינו.

אמנון כהן: אני מבין את זה.

אמנון כהן: בגלל זה גם חיילים אתיופים נכנסים לכלא, בגלל שלא מבינים את המנטליות.

אמנון כהן: בינתיים אנשים יושבים בכלא.

אמנון כהן: יכול להיות שיכולנו להציל אותם, יכול להיות שהם היו יכולים להיות דוגמה ומופת, אבל המדינה לא השכילה לטפל, לא עשתה, לא לקחה את המדריכים של הקהילה, או במשרדים, אם צריך ללוות אותם, שילוו אותם.

אמנון כהן: אנחנו מגיעים עוד פעם לאותן הטעויות בסופו של דבר.

אמנון כהן: יש מילים יפות, הכול בסדר, הכול עכשיו אחרת, אבל אנחנו צריכים לשתף אותם יותר.

פנינה תמנו: יפה.

פנינה תמנו: מה זה "לשתף אותם יותר"?

פנינה תמנו: באים לפה, מחליטים - - -

<אהוד פראוור: רגע.

פנינה תמנו: בשמחה.

פנינה תמנו: תסיים.

פנינה תמנו: אודי, אתה יודע שההחלטה הזאת בעייתית.

אמנון כהן: בואו נמשיך.

אמנון כהן: אודי, בבקשה.

<אהוד פראוור: גם אם ההחלטה בעייתית זה הכיוון שאנחנו רוצים ללכת בו.

<אהוד פראוור: מותר לכבד גם כיווני - - -

פנינה תמנו: סליחה, מה זה הפטרונות הזאת?

פנינה תמנו: מה זה "מותר"?

פנינה תמנו: יש פה בני קהילה, תשאלו אותם.

אמנון כהן: פנינה, תני לי רגע לסיים.

<אהוד פראוור: אודי, לא תמשיכו להכתיב לנו מה טוב לנו, מה נאכל, מה נשתה ואיפה אנחנו צריכים להיות מטופלים.

אמנון כהן: הוא לא הכתיב כלום, הוא נתן למשרד הקליטה.

אמנון כהן: פנינה, הוא נתן למשרד הקליטה, הוא לא הכתיב כלום.

<אהוד פראוור: מי שרוצה שזה יטופל במשרד הרווחה ותהיה סטיגמה של עניים, שיהיה בריא.

<אהוד פראוור: זאת החלופה.

<אהוד פראוור: אתם רוצים?

<אהוד פראוור: בבקשה.

פנינה תמנו: לא, צריך לשבת ולדבר על זה.

פנינה תמנו: לדעתי צריך לשבת עם המנכ"ל, עם משרד הקליטה, אתכם, עם משרד ראש הממשלה - - -

אמנון כהן: תני לו לדבר, פנינה.

עודד פורר: אם תתנו לנו לדבר ולהציג את הדברים, אז אולי - - -

אמנון כהן: - - -

עודד פורר: נשב ביחד, אבל לא נותנים להגיד שני משפטים רצוף.

פנינה תמנו: אדוני המנכ"ל, עם כל הכבוד, מספיקה לי התוקפנות של היושב-ראש שכל שנייה סותם לי את הפה.

<אהוד פראוור: מה שבטוח שקורה באופן שיטתי שאנחנו לא מצליחים כאן להשמיע את התוכנית של משרד הקליטה, שאני חושב שהיא מן הרציניות שהממשלה בנתה איך לתכנן.

<אהוד פראוור: אני מציע שנעצור רגע.

<אהוד פראוור: אני חושב - - -

אמנון כהן: אנחנו לא עוצרים.

אמנון כהן: אנחנו שומעים אותו אחריך.

אמנון כהן: כך סיכמנו.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: אודי, תודה רבה שאתה מאציל מסמכויות - - -

<אהוד פראוור: זאת הסמכות שלהם.

אמנון כהן: מאה אחוז.

אמנון כהן: אודי, אני רק מבקש דבר אחד שכאשר נקיים דיוני המשך, אנחנו רוצים ליווי, אנחנו רוצים שבכל דיון תהיה אתנו, תלווה אותנו מקרוב, ואנחנו ממשיכים.

אמנון כהן: אני אתאם אתך מועד, אתה איש עסוק מאוד.

<אהוד פראוור: יש כאן איזו תחושה שתוכנית החומש נכשלה.

<אהוד פראוור: היא נכשלה, אני אמרתי את זה.

<אהוד פראוור: הרבה מאוד ממרכיביה הצליחו, לפני שתהיה אי-הבנה שכל הכסף הלך לשווא.

<אהוד פראוור: עלייה יפה בהישגי בגרות יש – מה לעשות יש; מה שקשור בסטודנטים, שתואר פה, חלקו או כולו בתוכנית החומש; יש עשרות פריטים.

אמנון כהן: אני מזמין אותך לדיון ההמשך.

<אהוד פראוור: יש שאלה של ניהול תוכנית ויש שאלה של פריטי תוכנית.

<אהוד פראוור: פריטי תוכנית רבים מאוד הצליחו יפה מאוד-מאוד, ולפני שנראה חמש שנים מבוזבזות שלא קרה בהן כלום, קרה בהן הרבה.

<אהוד פראוור: כדאי גם את זה להגיד, ואת זה אי-אפשר לקחת, לא מהמשרדים ולא מהקליטה.

אמנון כהן: תודה רבה.

<אריאל אזאלה: ולא מהעולים.

אמנון כהן: מנכ"ל משרד הקליטה, בבקשה.

עודד פורר: קודם כול, אני רוצה להודות לך ולוועדה על הרצינות שאתם מתייחסים לנושא הזה, ואנחנו רואים את זה באותה מידה של רצינות, גם השרה וגם אני.

עודד פורר: מבחינתנו דוח מבקר המדינה בכל התחומים, ודאי בתחום הזה, הוא כלי עבודה, והמבקר נתן הערות והארות על מגון רחב של נושאים.

עודד פורר: אני נמצא בתפקיד ארבעה חודשים, בשבוע הראשון שלי בתפקיד הייתי אצלך בוועדה.

עודד פורר: הנושא הזה של תכלול תוכנית החומש, שהוא אחד הלקחים המרכזיים מהתוכנית הזאת, זה מה שעולה כל הזמן בדיונים בין משרד ראש הממשלה לבינינו.

עודד פורר: כמו שאמר אודי, למדנו לקחים גם מתוכניות אחרות, יש תוכניות שהתחילו אחר-כך והיו מוצלחות יותר ברמת התכלול.

עודד פורר: ברמת הביצוע אנחנו יכולים לראות בתוכנית הזאת דברים שבוצעו היטב, דברים שבוצעו פחות טוב, אבל אני מדבר עכשיו על תכלול, ויש הרבה מעבר לתוכנית החומש.

עודד פורר: מבחינתי משרד הביטחון, אני, משרד הרווחה – כולנו ממשלת ישראל, ולא משנה עכשיו איזה משרד.

עודד פורר: מה שממשלת ישראל משקיעה ביוצאי אתיופיה, לטעמי היום, כשאנחנו מסתכלים על זה, לא מושקע בהכרח הכי נכון והכי טוב.

עודד פורר: אני חושב שעל זה יש לי הסכמה רחבה עם כל מי שדיברתי אתו מקהילת יוצאי אתיופיה.

עודד פורר: אין טענות על זה שלא מושקעים מספיק משאבים, אלא איך מושקעים המשאבים.

עודד פורר: הבנו את זה בוועדה שהקמנו לעניין תוכנית החומש ולבחינת ההשקעות של תוכנית החומש וכשהצלחנו לגבש בסיוע של משרד הממשלה את כל הנתונים משאר המשרדים.

עודד פורר: יש עוד הרבה משרדים שלא נמצאים בחומש, וגם הם עוסקים בקליטת יוצאי אתיופיה, ויש מרכיבים של משרד הבריאות שלא נמצאים בתוכנית החומש, ויש מרכיבים של המשרד לביטחון פנים שלא נמצאים בתוכנית החומש.

עודד פורר: אלה הדברים שהעליתי בפני אודי בפגישות שערכנו בנושא.

עודד פורר: אנחנו בימים הקרובים נצא בקול קורא ונקים ועדות ושולחנות עגולים לכל נושא.

עודד פורר: פניתי כבר למנכ"לי המשרדים, למנות את הנציגים מטעמם לכל נושא, שהם יובילו את השולחן העגול בנושא הזה יחד עם יוצאי אתיופיה.

אמנון כהן: כולל המשרד לביטחון פנים ומשרד הבריאות?

עודד פורר: כולל המשרד לביטחון פנים וכולל משרד הבריאות.

<קריאה: לא פנו אלינו.

אמנון כהן: הוא עוד לא הספיק, לא כולם קיבלו.

עודד פורר: פנינו גם למנכ"ל משרד הביטחון, יכול להיות שהנייר עוד לא הגיע אליו.

עודד פורר: יש לו אולי שניים-שלושה ניירות שהוא הסתכל עליהם קודם.

עודד פורר: כל מנכ"לי המשרדים וכל המשרדים.

עודד פורר: מי שלא יענה, משרד ראש הממשלה יסייע בידינו כדי שהוא יענה, ואם לא, נפנה גם אליך, והוא יענה.

אמנון כהן: מה אתם רוצים לעשות?

עודד פורר: אנחנו רוצים לקיים שולחנות עגולים בתווך זמן לא ארוך, בתווך זמן של חודש עד חודשיים רצופים, עם יוצאי אתיופיה, עם העמותות שנוגעות בדבר, בפלטפורמה שנקראת היום "פלטפורמה של שיתוף ציבור", הטכנולוגיה היום מאפשרת לנו לשתף את הציבור גם באינטרנט וגם לקבל מהם את ההערות ולדעת איך לרכז את זה.

אמנון כהן: לא לכולם יש נגישות לאינטרנט.

עודד פורר: למי שאין נגישות יוכל לבוא לשולחנות העגולים, אבל היום הנגישות לאינטרנט היא די גבוהה.

אמנון כהן: איך אתה מגיע לקהילה?

עודד פורר: הנגישות די גבוהה, לשולחנות העגולים יוזמנו נציגי הקהילה השונים, שאנחנו מכירים אותם - -

פנינה תמנו: אני אעזור לך.

אמנון כהן: - - יש הרבה כאלה.

אמנון כהן: תפנה לנבחרי - - -

פנינה תמנו: בשביל זה נבחרנו, בשביל זה אנחנו כאן.

פנינה תמנו: אני שומעת פה המון דברים שאתם מחליטים בשביל הקהילה.

עודד פורר: חברת הכנסת פנינה, את שומעת היום בפעם הראשונה את הכוונות, כי זו החשיפה הראשונה שיוצאת לתוכנית הזאת.

פנינה תמנו: אני מדברת על בסיס קבוע עם השרה.

עודד פורר: ברגע שנצא לדרך, נצא לדרך ביחד.

עודד פורר: פה עוד יהיו כאלה שגם יכעסו בסוף, כי גם לוועדת ההיגוי שתוקם מתוך כל ועדות המשנה האלה, ואני לא יכול לעשות ועדה של 40 איש, יהיו שם נציגי קהילת יוצאי אתיופיה ונציגי הארגונים, אתם נמצא את הדרך המשותפת כדי לראות מי הם השניים האלה שישתתפו בוועדת ההיגוי ויבחנו גם את היישום.

עודד פורר: אחד הלקחים שעלו מיוצאי אתיופיה, לגבי יישום תוכנית החומש, שעשו את התוכנית ששיתפו אותם במהלך עשיית התוכנית, אבל אחר-כך בכל המעקב והבקרה הקהילה לא לקחה חלק, וזו היתה טעות שתתוקן.

עודד פורר: אני יכול להגיד שכבר היום יש לנו שיתוף פעולה טוב עם כל המשרדים.

עודד פורר: הנושא של מכינות קדם צבאיות נדון רק לאחרונה.

עודד פורר: היה לנו דיון עם ראש אכ"א, עם תא"ל גדי אגמון בעניין הזה, נעשה מכינות לכלל העולים, שיהיו מעט יותר קצרות, שיאפשרו ליותר אנשים להיכנס למכלול הזה, כי ההכנה לשירות היא מרכיב קריטי איך ייראה השירות שלהם והאם הם ייכנסו בסופו של דבר.

עודד פורר: הרי מה קורה?

עודד פורר: הם נכנסים ליחידות קרביות פעמים רבות - - -

אמנון כהן: תבחנו את הנושא של התמ"ת כשרוצים פעילות מבורכת.

עודד פורר: הם נכנסים ליחידות קרביות כי הם באים עם המון מוטיבציה, אבל רמת הציפיות של כל העולים החדשים – אגב, זו תופעה לא רק של יוצאי אתיופיה – היא שונה ממה שהם מקבלים כשהם נתקלים פתאום ביחידה הקרבית, ואז מתחילות הבעיות.

עודד פורר: המכינה הזאת יכולה לתת, אפילו במכינות יותר קצרות של ארבעה חדשים – יכולה לתת פתאום הבדלים משמעותיים בנתונים שנראה בצבא.

עודד פורר: יש פה רצף של פעילות בקליטת עלייה בכלל וגם בקליטת יוצאי אתיופיה.

עודד פורר: היום המצב הוא שעל הרצף הזה, מגיל אפס ועד גיל זקנה, יש נקודות שבהן ניתן יותר דגש, כי עמותות נכנסו, כי הרשויות נכנסו, ויש מקומות שפתאום אנחנו מוצאים את הפערים, את זה נרצה למנוע.

אמנון כהן: אם עמותה רוצה להיכנס לאחד - - -

עודד פורר: יהיה קול קורא, זה יפורסם בעיתונות, זה יהיה פתוח, הציבור יוכל לקחת חלק, העמותות יוכלו לבוא ולקחת חלק בדיונים האלה.

עודד פורר: אנחנו רוצים ליצור רצף שלאורך כל הדרך ולאורך כל הגילאים נוכל לייצר פתרונות בתוכנית שלא תהיה חומש, אלא אני מעדיף לעשות תוכנית תלת שנתית, שתוכל להיבחן.

אמנון כהן: האם משרד הרווחה בפנים?

עודד פורר: כל המשרדים בפנים: רווחה, תמ"ת, ביטחון פנים, ביטחון, חינוך.

עודד פורר: כל משרד נוגע בזה.

עודד פורר: גם למשרד הבריאות שלא נמצא בחומש יש נגיעה.

עודד פורר: למשרד לביטחון פנים יש נגיעה.

אמנון כהן: בטח שיש.

אמנון כהן: בתי הכלא.

פנינה תמנו: צריך מיפוי רציני של כל מה שקיים.

עודד פורר: נכון.

אמנון כהן: ידידי אודי, נתת להם את כל הסמכות מול כל משרדי הממשלה, וכשיש קושי, אתה מתערב אישית.

פנינה תמנו: אנחנו מרגישים שאודי התייאש מאתנו.

אמנון כהן: הוא לא התייאש, בחיים הוא לא יתייאש, זו שליחות.

<אהוד פראוור: התשובה שמנכ"ל משרד ראש הממשלה ואני כסמנכ"ל נעמוד מאחורי כל תקלה שתהיה פה.

עודד פורר: הנושא של היעדים והמדדים הוא קריטי גם מבחינתי, וזה אחד הדברים שנכניס לתוכנית הזאת.

עודד פורר: אתה הזכרת את הנושא של "זינוק בעלייה", שזה חשוב – היום כולם נוהגים ברכבים אוטומטיים, אבל בזינוק בעלייה, אם אתה לא מנהל נכון את הקלאץ' ואת הגז, אז אתה זז אחורה - - -

פנינה תמנו: כולם מדברים על זינוק בעלייה, אבל שמעתי שקיצצו בחצי.

עודד פורר: המטרה שלנו היא לעשות זינוק כזה שיהיה מתואם ומשותף.

עודד פורר: דבר אחד אני אגיד לסיום.

עודד פורר: התוכנית הזאת, בסופו של דבר תחייב גם קבלת החלטות קשות.

עודד פורר: מה המשמעות שאני אומר שיש מספיק תקציב הוא רק לא מנוהל נכון?

עודד פורר: המשמעות היא שיהיו תוכניות שייסגרו לעומת תוכניות אחרות שייפתחו.

עודד פורר: יהיו תקציבים שהיום מושקעים במקום מסוים ויושקעו אחר-כך במקום אחר.

עודד פורר: יצעקו עלינו, תמיד יהיו ארגונים שיכעסו, זה בסדר, אבל אני מרגיש שאם נעשה את זה בשיתוף עם הקהילה - - -

אמנון כהן: אנחנו נבחן את זה עניינית.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: רצית להגיד משפט, אני לא רוצה לקפח אותך.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

<אריאל אזאלה: תודה רבה.

<אריאל אזאלה: אני עורך-דין בעמותת טבקה, זו עמותה שנותנת סיוע משפטי.

<אריאל אזאלה: דיבר פה המנכ"ל שלי.

<אריאל אזאלה: אנחנו עסוקים ביום-יום בטיפול, בניסיון למגר אפליה.

<אריאל אזאלה: לא מזמן התפרסם איזה עלון ביוקנעם, משהו שממומן ונתמך על-ידי גורמים מפלגתיים כאלה או אחרים, עלון המתבטא בצורה מאוד-מאוד גזענית כלפי יוצאי אתיופיה.

<אריאל אזאלה: אני לא יודע אם יש פה גורמי רשויות החוק או משרד המשפטים, לצערי לא נפתחה חקירה.

<אריאל אזאלה: זו אמירה כל-כך גזענית שיש בה - - -

אמנון כהן: למי פניתם?

פנינה תמנו: מפלגת יש עתיד הגישה תלונה למשטרה.

<אריאל אזאלה: הוגשה תלונה במשטרה, אבל זה לא האירוע הראשון שזה קורה בצורה כזאת.

אמנון כהן: פנינה, תלווי את זה.

אמנון כהן: אם צריך אני אתערב במשרד לביטחון פנים.

פנינה תמנו: אני אעדכן אותך.

<אריאל אזאלה: לא מזמן היה האירוע בקרית מלאכי.

אמנון כהן: יישר כוח.

אמנון כהן: תשתפו פעולה.

אמנון כהן: לא רק דברים שליליים, גם דברים חיוביים.

<אריאל אזאלה: יש פה דוח מבקר המדינה שמדבר בעד עצמו והוא ברור ונהיר.

<אריאל אזאלה: באחד הדיונים שהיו פה בוועדה לקליטת העלייה היה דיון מאוד מהותי על חוק ייצוג הולם, ואני אומר לך שראוי היה שמשרדי הממשלה יהיו חוד החנית בתחום הזה, ועדיין היום יש משרדי ממשלה שהחוק הזה הוא אות מתה מבחינתם.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: בסוף, מי רצה להגיד משפט?

<דוד מהרט: אני מנהל מרכז ההיגוי של עולי אתיופיה במערכת החינוך.

אמנון כהן: במערכת החינוך או שאתם עמותה?

<דוד מהרט: אנחנו פועלים מטעם משרד החינוך.

<דורית בר חי: הם מכרז שלנו.

אמנון כהן: את זה אני אוהב.

<דוד מהרט: אני מקווה שגם תאהב את מה שיש לי להגיד.

<דוד מהרט: שמעתי את אודי והייתי בפרקים שונים חבר בפורום סביב תוכנית החומש.

<דוד מהרט: כשאני שומע אותו, מצד אחד אני שמח, ומצד שני אני עצוב.

<דוד מהרט: אני שמח כי כשישבנו בפורום וניסינו להעיר את ההערות שלנו - -

אמנון כהן: לא קיבלו.

<דוד מהרט: - - היתה יוהרה כזאת, שהקשיבו לנו, אבל היה בזה בוז, כאילו מה שאנחנו אומרים מנותק מהמציאות.

<דוד מהרט: זה משמח אותי.

<דוד מהרט: אבל מעציב אותי שהקהילה כבר קרוב ל-34 שנים, יש אשנים שחוו על בשרם את תהליך הקליטה של בני הקהילה.

<דוד מהרט: הם ידעו ויכלו להגיד לפני שמבקר המדינה יוציא דוח ולפני שמיליונים הלכו, אולי בחלקם, לטמיון.

<דוד מהרט: היינו צריכים לחכות ולהגיד היום: סליחה, טעינו ולהודות על החטא.

<דוד מהרט: זה נכון שבמקום שעומדים בעלי תשובה גם צדיקים גמורים לא יכולים לעמוד, אבל במקרה הזה אני חושב שגם תשובה לא יכולה לעזור, כי יש פה תפיסה פטרונית.

<דוד מהרט: אני חי בסביבה הזאת קרוב ל-30 שנה ויש רגרסיה בתפיסה של משרדי הממשלה את בני הקהילה.

אמנון כהן: אנחנו נשנה זאת.

אמנון כהן: ביחד נשנה זאת.

<דוד מהרט: יכול להיות שאפשר לשנות, אולי לטובת הדורות הבאים, אבל יש דורות שלמים שכנראה החזרה בתשובה הזאת וההכאה על חטא לא יעזרו להם.

אמנון כהן: יש דברים שאי-אפשר להחזיר את הגלגל בהם.

אמנון כהן: יש לנו מושג ביהדות שאומר "עבר זמנו, בטל קורבנו".

אמנון כהן: אי-אפשר לתקן.

אמנון כהן: עוד מישהו רצה לדבר מהקהילה?

<קריאה: התייאש.

אמנון כהן: איפה הגברת שרצתה לדבר?

אמנון כהן: איפה היא?

<קריאה: היא הלכה.

אמנון כהן: תביא אותה.

אמנון כהן: לא נעים לי.

אמנון כהן: אני לא מרגיש בנוח.

<חמדה מרק: חיפשתי אותה, הלכתי לחפש אותה, היא כבר הלכה.

<חמדה מרק: אגב, זה לא היה נעים.

אמנון כהן: צריך סדר.

אמנון כהן: איש בכיר, סמנכ"ל במשרד ראש הממשלה מדבר מקירות ליבו והוא מצטער על מה שקרה והוא רוצה להועיל.

<חמדה מרק: היא יושבת-ראש האגודה למען יהודי אתיופיה, איך אפשר כך להוציא אותה?

אמנון כהן: יש גם תרבות מסוימת.

אמנון כהן: מי גברתי שם בסוף?

אמנון כהן: אני חייב לסיים, אבל המעמד מחייב.

אמנון כהן: באתם ואתם מקשיבים לכולם.

אמנון כהן: לא ייתכן להקשיב שעתיים וחצי ולא להוציא מילה.

אמנון כהן: לא יכול להיות דבר כזה.

<תמר גרינפלד: אני אהיה מאוד קצרה.

<תמר גרינפלד: אני מנהלת את פורום הארגונים החברתיים שעוסקים בשירות אזרחי-לאומי לאוכלוסיות מוחלשות.

אמנון כהן: יישר כוח.

<תמר גרינפלד: תודה.

<תמר גרינפלד: דיברתם פה ארוכות על הבעייתיות בשירות הצבאי, על הנפקדות, העריקה והכליאה של יוצאי העדה.

<תמר גרינפלד: מדובר במספרים די מטרידים וגם לגבי האקדמיה.

<תמר גרינפלד: אני חושבת שהחלק שהוזנח כאן בהתייחסות זה נושא השירות הלאומי, במיוחד לגבי הבנות יוצאות העדה.

<תמר גרינפלד: אני מדברת על תוכנית מאוד מסוימת שנותנת מענה, וחברת הכנסת כמובן מכירה את התוכנית הזאת.

<תמר גרינפלד: זו תוכנית רחבה.

<תמר גרינפלד: דיברה כאן אחת הרכזות מאוד-מאוד בקצרה.

<תמר גרינפלד: התוכנית נותנת אפשרות לצעירות, שלצערנו לא מצליחות בהכרח להתקבל לתוכניות הרגילות של השירות הלאומי מבחינת נתונים וכו' - - -

אמנון כהן: יש פה מכון שעזר להם.

<תמר גרינפלד: הם דיברו על הצבא, לא על השירות הלאומי.

אמנון כהן: גם.

<תמר גרינפלד: לצורך העניין - - -

פנינה תמנו: אתה עושה להם לובי.

אמנון כהן: אני לא מקבל אחוזים, זה בסדר.

<תמר גרינפלד: תוכנית אחווה מאפשרת להם לקבל בשונה ובנוסף לתוכנית השירות הלאומי - - -

אמנון כהן: אני מבקש שתעבירי למנכ"ל משרד הקליטה את התוכן של הדברים שלך, אני מבקש, אם יש להם תרומה, לשלב - - -

<קריאה: הגברת חזרה.

אמנון כהן: עכשיו אני יכול לישון בשקט.

<זיוה מקונן-דגוי: אני מתנצלת על ההתפרצות ועל ההתנהגות.

אמנון כהן: אני מכבד.

אמנון כהן: קיבלתי באהבה את ההתנצלות וראיתי שזה יצא מקירות ליבך, זה לא שסתם דיברת.

אמנון כהן: עם זאת, סמנכ"ל משרד חשוב בא.

אמנון כהן: כל פקיד אני מכבד, גם כשדיברו נגד הנציגה של הצבא, אני מאוד רגיש, כי אני מכבד כל אחד בתפקידו הוא, כי הוא חושב שהוא עושה את זה על הצד הטוב ביותר.

אמנון כהן: לפעמים הוא טועה, אבל אנחנו צריכים לכבד כל אחד שמדבר.

<תמר גרינפלד: בקצרה, חשוב להגיד שהתוכניות האלה נותנות מענה מוכח כהכנה לחיים האזרחיים, כהכנה לאקדמיה וכהכנה לתעסוקה באופן מוכח.

<תמר גרינפלד: יש כאן גם בוגרת שלנו ואחת הרכזות שיכולה להציג לכם את הנתונים בצורה מפורטת.

<תמר גרינפלד: היות ונותנים להם ליווי צמוד, הכשרות מקיפות, כל אותם תהליכים - -

פנינה תמנו: שווה להציג את זה למשרד הקליטה.

<תמר גרינפלד: - - שחסרים הן מקבלות שם תוך כדי השנה הזאת.

<תמר גרינפלד: הבעיה שבאנו וחשוב לנו להציג, שכמו בהרבה מקרים אחרים גם כאן הם נופלים בין הכיסאות.

<תמר גרינפלד: המדינה, וחשוב לדעת, הכירה באוכלוסיות בעלות צרכים מיוחדים, אוכלוסיות של נוער בסיכון, הגדילה להם את כמות התקנים עבור שירות לאומי וכך גם לגבי המגזר הערבי, ואילו האוכלוסייה הזאת אינה מוכרת במשרד הרווחה, וטוב שכך, אבל למשרד הקליטה יש תקנים אבל לא מספיק, ולכן אנחנו מציגים את זה בצורה מאוד-מאוד מוכחת.

<תמר גרינפלד: יש כאן נתוני הצלחה, יש כאן פוטנציאל מוכח לסיוע ולקידום.

אמנון כהן: האם את אחראית על התחום?

תמר זנדברג: אני מרכזת את הארגונים שעוסקים בתחום הזה.

אמנון כהן: יש לך שליחות חשובה.

אמנון כהן: אני המשרת שלך בנושא הזה.

אמנון כהן: תכתבי גם למנכ"ל משרד הקליטה, שהוא אחראי, וגם לאודי - -

<תמר גרינפלד: נשמח גם לקחת חלק בשולחנות הללו.

אמנון כהן: - - גם אלי.

אמנון כהן: תחליט אתה.

אמנון כהן: אני חושב שתרומתם רבה, לכן תשלב אותם בשולחן העגול באחד הפורומים, איפה שהם יכולים להיות, בשילוב בין צה"ל לשירות אזרחי, כל הנושא הזה.

אמנון כהן: אני חושב שאתה חייב לשלב אותם ולשמוע את הדברים.

אמנון כהן: בבקשה, גברתי.

אמנון כהן: עכשיו תשמיעי הכול כמו שצריך.

<זיוה מקונן-דגוי: תודה רבה.

<זיוה מקונן-דגוי: אני מנכ"לית האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה.

אמנון כהן: בבקשה, גברתי.

<זיוה מקונן-דגוי: ראשית, אני רוצה לברך את אדוני המבקר, והוא עכשיו לקח את הנושא של הדפו פרוברה כדי לבדוק, ואנחנו מאוד מעריכים את העבודה המעמיקה שנעשתה ומוקירים את זה, ואדוני היושב-ראש, על המעקב של הדיון הזה, וחשוב שנעקוב ונמצה מה כל משרד ומשרד עושה.

<זיוה מקונן-דגוי: אני מסכימה עם מנכ"ל משרד המבקר שללא יעדים מדידים ומטרות ברורות אי-אפשר לשנות את המציאות הזאת.

<זיוה מקונן-דגוי: התפרצתי כי אודי פראוור, הסמנכ"ל של משרד ראש הממשלה, הודיע בישיבה הקודמת שאת התוכנית הזאת משרד הקליטה לא הצליח לתכלל.

<זיוה מקונן-דגוי: היו חמש החלטות ממשלה על התוכנית הזאת, כשכל פעם משנים משהו – זה לא עובד, כן עובד.

<זיוה מקונן-דגוי: משרד ראש הממשלה אמר אחרי הבג"ץ, הבג"ץ ב-2010, הבג"ץ שהגשנו עם מטה המאבק, שמשרד ראש הממשלה מחזיר את זה ובודק את זה מאז 2010.

<זיוה מקונן-דגוי: אחרי 2010, אחרי ארבע שנים, אנחנו רואים עדיין כישלון.

<זיוה מקונן-דגוי: לא יכול להיות שמשרד ראש הממשלה אומר שהמשרד הזה לא תכלל נכון, לא עשה את העבודה שלו נכונה, ויש כישלון, ועוד פעם הוא יקבל את זה.

<אהוד פראוור: למה?

<זיוה מקונן-דגוי: למה?

<אהוד פראוור: אולי הוא למד.

אמנון כהן: אודי, אתה לא מפריע לה.

<זיוה מקונן-דגוי: יכול להיות, אבל לא יכול להיות שאנחנו, כקהילה, 30 שנה נהיה במשרד הקליטה, כשהתפקיד שלו הוא לדאוג לעלייה ולקליטה.

<זיוה מקונן-דגוי: לכן, לדעתנו לא צריך להיות התכלול הזה במשרד הקליטה.

אמנון כהן: איפה את מציעה?

<זיוה מקונן-דגוי: אני חושבת שמשרד ראש הממשלה ידע לעשות את העבודה המדהימה עם תוכנית הילדים ונוער בסיכון.

<זיוה מקונן-דגוי: הוא עשה עבודה יפה.

<אהוד פראוור: היא ברווחה.

אמנון כהן: מי עשה עבודה יפה?

אמנון כהן: פראוור עשה עבודה יפה?

אמנון כהן: שלוש שנים לא זז כלום.

<זיוה מקונן-דגוי: הוא ייצר את שתי התוכניות - - -

אמנון כהן: מ-2012 עד 2013 לא זז כלום.

אמנון כהן: איך עשה עבודה טובה?

<זיוה מקונן-דגוי: אדוני היושב-ראש, הוא יצר את שתי התוכניות האלה.

אמנון כהן: אם הייתי בוס שלו, הייתי מדבר אחרת.

אמנון כהן: ..

<זיוה מקונן-דגוי: יכול להיות שצריך לחשוב איזה גוף ייקח את זה.

<זיוה מקונן-דגוי: יכול להיות שזה יהיה משרד השיכון, כמו שהוא עשה את שיקום השכונות, גם החברתי וגם הכללי.

<זיוה מקונן-דגוי: יכול להיות.

<זיוה מקונן-דגוי: אבל לא יכול להיות שנישאר כעולים לנצח במשרד הקליטה, זה לא נכון.

<זיוה מקונן-דגוי: דבר נוסף הוא, שבכל משרדי הממשלה יש אדם שמטפל בנושא של יוצאי אתיופיה, אם ברווחה, אם במשרד החינוך, זה לא יכול להיות.

<זיוה מקונן-דגוי: אנחנו צריכים שיתייחסו אלינו מצד אחד כחלק מהאוכלוסייה, כמי שמקבל את השירותים, ולהילחם בתופעת האפליה והגזענות בכל משרד ומשרד ובכל אגף ואגף.

<זיוה מקונן-דגוי: 62% מיוצאי אתיופיה מטופלים במשרד הרווחה, והתוכנית היחידה שהוא לוקח בתוכנית החומש היא כל-כך קטנה?

<זיוה מקונן-דגוי: זה לא הגיוני.

<זיוה מקונן-דגוי: כל משרד ומשרד צריך לקחת את הנושא שלו ולטפל בו לעומק.

<זיוה מקונן-דגוי: זה מה שאנחנו מבקשים ושייקח אחריות.

<זיוה מקונן-דגוי: נכון שיש הרבה מאוד ארגונים ונכון שיש הרבה מאוד תוכניות, אבל לא יכול להיות שהכספים, ה-500 מיליון שקל, הולכים לאיבוד, ובסוף אומרים "נכשלנו" ומנציחים את הגזענות.

<זיוה מקונן-דגוי: מנציחים את הגזענות כי אומרים: האתיופים האלה מקבלים כל-כך הרבה כסף ובסופו של דבר הם נשארו אותו הדבר.

אמנון כהן: יושב-ראש הכנסת התקשר אלי ואמר לי: אתה חורג מהתקנון, אתה בא לוועדת המשמעת של הכנסת.

אמנון כהן: הוא כתב לי עכשיו.

<זיוה מקונן-דגוי: זה באשמתי.

<זיוה מקונן-דגוי: אני לוקחת אחריות.

אמנון כהן: תבואי לעזור לי בוועדת המשמעת של הכנסת?

<זיוה מקונן-דגוי: אני אעמוד שם.

אמנון כהן: זיוה, צריך לסיים.

<זיוה מקונן-דגוי: המסר המרכזי שמועבר הוא שיוצאי אתיופיה מקבלים כל-כך הרבה כסף ובשטח בסופו של דבר הצנרת משאירה טיפות בלבד לקהילה.

<זיוה מקונן-דגוי: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה לך.

אמנון כהן: משפט סיכום אני אתן לפנינה.

אמנון כהן: היא רוצה להגיד משפט.

פנינה תמנו: המנכ"ל הלך, חבל מאוד.

אמנון כהן: הוא לא הלך.

אמנון כהן: הוא קיבל טלפון מהשרה.

פנינה תמנו: בסופו של דבר אחרי עבודה מאוד מאומצת של משרד המבקר ואחרי שאנחנו מבינים כולנו את הבעיה, שזה ריבוי תוכניות, יש כספים ויש הכול, אנחנו לא הולכים לעשות עוד פעם תוכנית חומש ב', זה צריך להיות ממש תחום בזמן.

פנינה תמנו: אודי, אתה צודק שצריך לשמר על הפרדת הרשויות, אבל אנחנו כאן כדי לפקח על הרשות המבצעת.

פנינה תמנו: אנחנו לא אמורים לוותר על יכולת הפיקוח שלנו, גם אם לפעמים היא חדה.

<אהוד פראוור: ברור שלא.

פנינה תמנו: אתה לא רוצה שבסוף השנה או בכלל נגיע למצב שנקרא לצעירים שלנו לא להתגייס, כי בסוף הם יוצאים עבריינים מצה"ל.

פנינה תמנו: אתם לא רוצים לשמוע את הדברים האלה.

פנינה תמנו: אם 30% מהכלואים הם יוצאי אתיופיה זה בעייתי בעיני ברמות מאוד-מאוד גבוהות.

פנינה תמנו: אני ממש מתאפקת לא לעשות חוגי בית ולקרוא לאנשים לא להתגייס, זה עדיף על כך שהם יצאו עבריינים.

פנינה תמנו: אני לא צריכה שהצעירים שלנו יגיעו לכלא.

פנינה תמנו: צריך להפסיק להסתכל על כל מיני דברים מסובכים ולנסות למצוא כותרות וועדות ומשקיפים ועמותות.

פנינה תמנו: סליחה, בואו נפשט את הדברים.

פנינה תמנו: אנחנו ממתינים יותר מדי זמן עם הדברים האלה, וזה עולה ביוקר לדור שלם.

פנינה תמנו: אודי, עם כל הכבוד למשרד הקליטה ולמנכ"ל משרד הקליטה ולשרה, שיש להם נכונות ורצון, זיוה אמרה פה דבר מאוד חשוב, אנחנו כבר לא עולים חדשים, אני לא מדברת על היוצאים מן הכלל.

פנינה תמנו: צריך לזכור שכל משרד צריך לטפל נכון.

פנינה תמנו: יש סוגיות ייחודיות, אבל זה כתוצאה הרבה פעמים מאפליה.

פנינה תמנו: הכי מדאיגה אותי זו האפליה הסמויה, לא אלה שבאים ושמים את זה על השולחן.

פנינה תמנו: הבעיה היא שכאשר אתה עושה סקר ואתה מבין ש-70% מהמעסיקים הכי פחות רוצים אתיופים, הבעיה היא כאשר אתה עושה סקר, אתה מבין שאתיופים מרוויחים 40% פחות בשכר על אותן משרות.

פנינה תמנו: המנכ"ל חזר, אנחנו נשב על זה, ואני וחברי שמעון סולומון ועוד רבים, גם מש"ס, שלוקחים את כל הנושא של יוצאי אתיופיה ברצינות יתרה - - -

אמנון כהן: זה לא נושא מפלגתי בכלל.

אמנון כהן: זה נושא לאומי.

פנינה תמנו: נכון.

פנינה תמנו: אין שום סיבה שתעשו כל מיני מהלכים ותהליכים בלי שיתוף של הקהילה, ואחר-כך תתפלאו למה אנשים פה מתלהטים ומגיעים למצב שהם מרגישים שהמדינה הזאת פטרונית.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: מבקר המדינה, משפט, כי יש לך תרומה רבה בנושא הזה.

יוסף שפירא: תם ולא נשלם.

יוסף שפירא: נמשיך לעקוב באופן צמוד, הן בוועדה והן במשרדנו.

יוסף שפירא: תודה.

אמנון כהן: אני אסכם את הדיון.

אמנון כהן: קודם כול, יישר כוח למבקר ויש נדבכים נוספים שצריך לבחון ולבדוק כשהמדינה מתרשלת בתפקידיה ובסמכויותיה לטפל בקהילה ולקלוט אותה כראוי.

אמנון כהן: אני בטוח שאתם עושים את העבודה ותמשיכו, והוועדה הזאת עומדת לרשותכם ולרשות הקהילה.

אמנון כהן: הקהילה תרגיש שהוועדה שלי היא הבית שלכם, לכן כשאתם לא מצליחים להגיע למשרדי ממשלה מסוימים, תעבירו את זה דרכנו.

אמנון כהן: אנחנו הכתובת, אנחנו הבית.

אמנון כהן: לנו חשוב לטפל בדברים האלה.

אמנון כהן: זיוה, הרגשתי לא בנוח שיצאת, אבל הייתי חייב כיושב-ראש ועדה לעשות את זה, כי אני צריך לכבד את כולם.

אמנון כהן: אני מאוד-מאוד מודה לקדוש ברוך הוא שלא הלכת ותפס אותך הסדרן והביא אותך, כי לא הייתי ישן בלילה, והייתי מחפש את הטלפון שלך להתקשר אליך.

אמנון כהן: נמנענו מזה, ברוך השם.

אמנון כהן: אמרת את מה שיש לך להגיד, דיברת מקירות לבך.

אמנון כהן: אני חושב שמשרדי הממשלה צריכים לשתף את הקהילה בבניית התוכניות.

אמנון כהן: עכשיו אנחנו מחליפים פאזה, אנחנו אומרים שנכשלנו, אנחנו לא יודעים הכול.

אמנון כהן: אתם יודעים, אתם תגידו לנו איך יותר טוב לעשות, אתם תבחנו את זה בעין מקצועית.

אמנון כהן: יש לך צוות מקצועי ואני מבקש שלא תשחרר את אריה קורת - - -

עודד פורר: יושב פה הנציג של הנציבות, אולי תפנה אליו.

אמנון כהן: יש פה איש מקצוע מהמעלה הראשונה, שקלט הרבה עולים ועשה עבודה רבה בקהילות לשילובם בחברה הישראלית.

אמנון כהן: אני, כנציג של הקהילה הבוכרית, אומר שהוא עשה עבודה מצוינת בקהילה, גם בקהילה הקווקזית.

אמנון כהן: עד שתגדל אחד ברמה שלו, אתה צריך לעשות עוד עבודה, לכן תשמור עליו, עד שהוא יביא תוכנית, עד שאריה קורת יביא תוכנית מגובשת, מסודרת בין כל הוועדות לביצוע ופיקוח.

אמנון כהן: הבנייה של התוכנית צריכה להיות תקציב לביצוע ולא פחות לפיקוח, כי ראינו הרבה תוכניות יפות, הכול בסדר, אבל אני צריך ביצוע.

אמנון כהן: צמתים – כל צומת מה אנחנו עושים.

אמנון כהן: אני צריך לדעת מדוד מה רציתי להשיג בתוכנית הזאת, מה השגתי, איפה הכשל, איפה אני מתקן את עצמי תוך כדי הליכה.

אמנון כהן: זו המטרה שצריכה להיות.

אמנון כהן: משרד הביטחון וצה"ל – ההשתתפות שלכם ושיתוף הפעולה שלכם חשוב ביותר.

אמנון כהן: השילוב האמיתי בחברה הוא של אלה שכבר באו לפתחכם וחשוב מאוד איך הם ייראו אחר-כך, איזה אזרחים הם יהיו, איך הם יקימו משפחות, איך הם ישתלבו בתעשייה, בתעסוקה, במשרדי הממשלה ובכנסת.

פנינה תמנו: יש לך תפקיד חשוב להתריע בפני המערכת.

פנינה תמנו: להתריע, לא לחשוש.

אמנון כהן: פנינה, אל תפריעי לי.

אמנון כהן: הקצינים האלה איך הם ישתלבו מחר להיות חברי כנסת.

אמנון כהן: אנחנו לא לנצח פה, אנחנו צריכים אנשים מוכשרים שימשיכו להנהיג את המדינה שלנו, ויש לכם מה לתרום, הקהילה האתיופית.

אמנון כהן: יש לכם מורים מצוינים, כלכלנים מצוינים, קצינים מצוינים, אין לכם במה להתבייש.

אמנון כהן: אנחנו רוצים לתקן את מה שלא תיקנו, ואם ייתנו לכם הזדמנות, אתם תשימו את כולם בכיס הקטן, כולל את הבוכרים ואת האשכנזים.

אמנון כהן: תודה רבה, הישיבה נעולה.