הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 19, פרוטוקול מספר 16, 2013-10-15 12:00

עדי קול: למי שלא מכיר, אני חברת הכנסת עדי קול ובכנס החורף זאת הישיבה הראשונה של הוועדה המיוחדת לפניות ציבור.

עדי קול: אנחנו שמחים לחגוג את זה אתכם.

עדי קול: נושא שצץ ועולה בכנסת לאורך זמן רב ואני מאוד מאוד מקווה שנוכל להתקדם אתו היום.

עדי קול: אנחנו מדברים על סעיף 31(א) לפקודת התעבורה, חוק שעבר לראשונה בכנסת ב-2006, הצעת חוק של גלעד ארדן, אבל אחר כך נדחה היישום שלו ל-2008.

עדי קול: היום אנחנו בשנת 2013 והחוק עדיין לא מיושם.

עדי קול: המשמעות היא – אני מניחה שכל מי שנמצא כאן יודע זאת – שעשרות אלפי נהגים ממשיכים לנהוג למרות שהם פסולי רישיון.

עדי קול: החוק הזה לא אמור לפתור את הבעיה הזאת כי זאת בעיה אחרת אתה אנחנו צריכים להתמודד, אבל אני מבינה שאחת הבעיות שעולות ומקשות על הקמת המאגר הזה, הן אותן בעיות שמקשות על האכיפה של פסילת הרישיון.

עדי קול: המצב הקיים הוא מצב שבו לא רק שאנחנו לא יודעים מיהו נהג עם רישיון פסול שממשיך לנהוג והציבור אינו יודע זאת – ובעיני זאת הבעיה הקשה ביותר – אלא שגם קציני הבטיחות ואנשים שמנהלים את צי הרכב, אין להם יכולת לדעת מי מתוך קהל המועמדים, הפונים, הנהגים שלהם הוא פסול רישיון ובעצם הרבה מהתאונות שקורות – ואנחנו שומעים על עוד ועוד תאונות – קורות בגלל נהגים שהם פסולי רישיון.

עדי קול: ב-2009 דוח מבקר המדינה העריך כי עשרות אלפי נהגים בישראל נוהגים בפסילת רישיון, ביניהם גם נהגי משאיות כבדות, נהגי אוטובוסים והסעות ילדים.

עדי קול: דוח המבקר מצא כי 82 אלף נהגים נמצאים בפסילה, 68 אחוזים מהם לא הפקידו את רישיונם אחרי הפסילה ומדובר בערך בשישים אלף נהגים שכנראה נוהגים ללא רישיון.

עדי קול: יכול להיות שלא הפקידו את רישיונם ומצייתים לחוק, אבל יכול להיות שלא.

עדי קול: הנחתי את הנתונים היבשים אבל אני חייבת להגיד שהתחושה שלי היא שהצעות חוק שעברו את כל תהליך החקיקה ואת תמיכת המשרדים, מיושמות או לפחות נעשה מאמץ ראוי לגרום להן להיות מיושמות ואם אי אפשר – ואני מבינה שיכול להיות דבר כזה – מבטלים.

עדי קול: קראתי את כל החומר, נעשו ניסיונות והיו מחשבות לבטל את החוק, אבל המחשבות האלה לא מומשו ובמקביל ניתנו הרבה פסיקות – אפילו של בית המשפט העליון – שאמרו שמאגר כזה חשוב שיהיה, הוא דרוש והוא הכרחי, שלא לדבר על כך שחוקים צריך לקיים.

עדי קול: אני לא רוצה להתחיל את הדיון מהתחלה.

עדי קול: אני חושבת שנתחיל אותו בשלב מתקדם יותר.

עדי קול: דיברתי עם נציגים של כמה מהמשרדים ואני רוצה להציג כמה תשובות שקיבלתי והן לא מקובלות עלי.

עדי קול: נאמר לי שזאת בעיה טכנית.

עדי קול: כיוון שרק היום או אתמול נמכרה עוד חברת סטרטאפ ישראלית לפייסבוק במיליוני שקלים, אני יודעת שיש לנו מתכנתים מעולים בישראל, כאלה שיודעים ליצור ממשקים מצוינים ואני יודעת שאין לנו בעיית תכנות.

עדי קול: בואו נשים את זה על השולחן.

עדי קול: שאף אחד לא יגיד שאי אפשר ליצור מערכת כזאת.

עדי קול: אני יודעת שיש חוסר הסכמה לגבי האם הממשקים שקיימים קיימים או לא.

עדי קול: הנהלת בתי המשפט טוענת שקיימים, אבל משרדים אחרים אומרים שהם לא קיימים.

עדי קול: אם כן, אם יש למישהו צילום מסך, אנחנו נשמח להוכחת קיימות, אבל יש כאן את העדויות האומרות שהיה תהליך ארוך, בחינה ארוכה ובנייה של ממשקים שאולי הם לא מושלמים , ואכן אף ממשק לא מושלם.

עדי קול: אני רוצה שלא תגידו על דבר קיים שהוא איננו קיים.

עדי קול: אני לא חושבת שאנחנו צריכים בהכרח להתאמץ להוכיח כמה זה חשוב.

עדי קול: אני מניחה שאנשים סביב השולחן הזה מבינים שחשוב שתהיה דרך לעקוב אחרי אנשים שנשלל רישיונם, כמובן לאכוף את פסילת הרישיון ולמצוא דרך להקים איזשהו מאגר שיקל על אנשי המקצוע, דבר שיהיה טוב גם למשטרה וגם לציבור.

עדי קול: המטרה שלי היום – והקצבתי לה זמן, לא יותר משעה ועשרים דקות כשאני נותנת לנו עשר דקות גלישה – שנצא מכאן עם צעדים מעשיים.

עדי קול: אני יודעת שהיו דיונים רבים, אני יודעת שאין הסכמה, אני יודעת שיש גורמים שמטילים כל אחד על המשרד האחר, אבל החוק מטיל את האחריות על המשרד לביטחון פנים.

עדי קול: זאת אומרת, המשרד לביטחון פנים הוא הגוף שצריך לבצע את זה גם אם קשה לו וגם אם הוא לא יכול, או שהוא באמת ינסה להגיש הצעת חוק שמבטלת את זה.

עדי קול: כל עוד הוא לא עושה זאת, זאת האחריות שלו.

עדי קול: אני רוצה שאנחנו נעשה את כל האפשר כדי להקל עליו לעשות זאת כי זה האינטרס של כולנו.

עדי קול: פניתי אתמול לגלעד ארדן והוא אמר לי שהוא לא יודע איך לצאת מזה וכי הוא מקבל תשובות לא רציניות ולא מצליח להגיע לפתרון.

עדי קול: הוא אמר שאם הוא לא היה שר, הוא היה מגיש בג"ץ.

עדי קול: אני שמה את הדברים האלה על השולחן.

עדי קול: אמרתי אתמול לעורך דין הדר שאני חושבת שיש חוק שאנחנו מתקשים לאכוף אותו או ליישם אותו.

עדי קול: נהגים פסולי רישיון שנוהגים, זה אומר שהם עוברים על החוק.

עדי קול: יש חוק שנועד להקל על האכיפה של החוק הזה ולסייע, אבל גם אותו אנחנו לא אוכפים.

עדי קול: אם כן, יש כאן כפל אי אכיפה ובעיני זאת פגיעה בבית הזה ובתפקיד של המחוקק.

עדי קול: אני שמה את הדברים על השולחן ואנחנו מתחילה מנקודה מתקדמת.

עדי קול: אשמח לעבור על התהליך.

עדי קול: אנחנו יודעים שיש שלוש אפשרויות לפסול רישיון כאשר האחת היא לבית משפט, השנייה למשרד התחבורה והשלישית למשטרה.

עדי קול: אני מבינה שהמאגר צריך להיעשות על ידי שלושה גורמים.

עדי קול: שוב, לא נגיד שזה קשה טכנית ואני מניחה שאכן אפשר לעשות זאת.

עדי קול: אני רוצה להתחיל עם מערכת בתי המשפט ולשמוע איפה מבחינת

עדי קול: כם המצב עומד והאם אתם מרגישים שאתם עשיתם את כל מה שצריך.

<שירי לנג: שמי שירי לנג, אני עורכת דין בלשכה המשפטית של הנהלת בתי המשפט.

<שירי לנג: כהקדמה אומר כי חשוב לנו להבהיר נקודה מסוימת.

<שירי לנג: חשוב לנו להבהיר שהתפקיד של הנהלת בתי המשפט מתמצא בהעברת המידע – יותר נכון, החלטות ופסקי דין שנוגעות לפסילה – לידי משטרת ישראל.

<שירי לנג: כל נושא עיבוד המידע והסקת המסקנה המשפטית בדבר המצב המשפטי שנובע מההחלטות האלה, זה תהליך שהרשות המבצעת צריכה לעשות.

<שירי לנג: בית המשפט מסיים את מלאכתו כאשר הוא נותן את גזר הדין.

עדי קול: אני רוצה שאלות הבהרה.

עדי קול: אני מבינה ואני יודעת שההתייחסות הזאת היא תשובה להערה שעלתה לגבי הקושי לפענח ואני שמחה שאת מגיבה.

עדי קול: בסופו של דבר, בסוף ההחלטה, לא כתובה הוראה לביצוע כשהיא ברורה ומפורטת?

עדי קול: למה צריך פרשן?

<שירי לנג: צריך פרשן כי למשל אם הוחלט על פסילת רישיון ולאחר מכן הוגש ערעור והערעור התקבל, או שהיה עיכוב ביצוע, כדי לדעת האם בנקודה מסוימת אותו נהג פסול מלנהוג, צריך לקחת את מכלול ההחלטות שנוגעות לאותו נהג ולעבד אותן.

<שירי לנג: לאסוף את הנתונים ולהסיק מהן את המסקנה המשפטית.

<שירי לנג: אני רוצה לציין שבישיבה שהתקיימה אצל המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, אצל עורכת הדין אורית קורן, אמנם בהקשר אחר, בהקשר של צווי עיכוב יציאה מן הארץ - שם גם נטען שבתי המשפט הם אלה שצריכים להבהיר את המועד בו פקע צו עיכוב היציאה מן הארץ וכולי – התקבלה העמדה שלנו שבית המשפט לא מבצע את הפרשנות המשפטית להחלטות שלו.

<שירי לנג: הוא מסיים את מלאכת עם מתן פסק הדין.

<שירי לנג: כל הפרשנות המשפטית צריכה להתבצע על ידי הרשות המבצעת והתפקיד שלנו הוא להעביר את המידע.

עדי קול: שאלת הבהרה.

עדי קול: בסופו של דבר – לא שמתי לב אם זה החוק או לא – למה אצלכם לא חובה להפקיד מיד את הרישיון ולמה יש אפשרות להפקיד אותו תוך איקס ימים?

<מלכה צדקה: מה שקורה זה שבית המשפט נותן גזר דין וחובתו של הנאשם היא ללכת וליישם את גזר הדין שניתן.

<מלכה צדקה: אם במקרה ספציפי ניתן גזר דין מסוג של פסילה, האיש יכול לרדת במסדרון בית המשפט ולהפקיד את רישיון הנהיגה במזכירות בית המשפט על אף שזה כבר חלק מביצוע של גזר הדין שהיה אמור להיות על ידי הרשות המבצעת.

<מלכה צדקה: נותנים לו את האפשרות לרדת במסדרון ולהפקיד במזכירות בית המשפט את רישיונו, אלא שתיקי התעבורה, שבעים אחוזים מהם, פחות או יותר, נדונים בהיעדר הנאשם שלא תמיד נמצא בבית המשפט.

<מלכה צדקה: לכן, גם אם ניתן גזר הדין, הוא השתחרר הביתה ואחר כך הוא יכול לבוא ולהפקיד את רישיון הנהיגה שלו.

אורי מקלב: גם במקרים של פסילה?

אורי מקלב: רוב התיקים הם תיקים בעבירות של קנס, אבל גם בעבירות שסופן פסילה, זה אומר שאלה עבירות גדולות וכבדות יותר, האם גם שם רוב פסקי הדין ניתנים בהיעדר הנאשם?

<מלכה צדקה: אין לי את הנתון הזה.

<ראובן בר: בתוך קובץ אנחנו מקבלים אפס.

<ראובן בר: אנחנו מקבלים אפס תאריך הפקדה בתוך הקבצים של גזרי הדין.

<ראובן בר: זאת אומרת, מבחינתנו אין הפקדה.

<דן שני: אחר כך בתורי אני אדבר, אבל כאחראי על התביעה התעבורתית בבית המשפט, אני יכול להשיב על השאלה.

<דן שני: גם רוב אלה שנשפטים בנוכחות, בדרך כלל השופט מאפשר להם והם לא חייבים להיפסל בו במקום.

<מלכה צדקה: זאת רציתי לומר.

<מלכה צדקה: רציתי לומר שבנסיבות כאלה ואחרות לעתים בית המשפט יכול להיעתר לבקשתו של הנאשם להפקיד את רישיון הנהיגה בתאריך אחר שהוא לא תאריך גזר הדין.

<מלכה צדקה: לעניין מה שנאמר כאן לגבי אפס.

<מלכה צדקה: הוא טוען שממשק תוצאות משפט הוא מקבל אפס הפקדות וזה כי הממשק של תוצאות משפט מעביר רק תוצאות גזר דין.

<מלכה צדקה: יש ממשק אחר שמעביר הפקדות.

<מלכה צדקה: לכן בוודאי שבממשק הזה תקבל אפס כי בממשק ההפקדות תקבל את מי שהפקיד.

עדי קול: אנחנו עוברים לשאלת הממשק.

עדי קול: הצטרף אלינו חבר הכנסת מקלב ואני מאוד שמחה שאתה כאן.

עדי קול: אתה תראה שיש כאן בעיה של פרשנויות אחרות של משרדים שונים למציאות.

עדי קול: נמצא בפני המסמך שקיבלנו מהנהלת בתי המשפט שמדבר על הנתונים.

עדי קול: נהגים שרישיונם נפסל על ידי בית המשפט:

עדי קול: בשנת 2010 – 40,922.

עדי קול: בשנת 2011 – 41,827.

עדי קול: בשנת 2012 – 40,161.

עדי קול: זה מספר הנהגים שרישיונם נפסל על ידי בית המשפט.

עדי קול: אמרנו שבנוסף לבית המשפט יש עוד שני גופים שהם משרד התחבורה והמשטרה.

עדי קול: אתם מתארים שלושה ממשקים שקיימים.

<מלכה צדקה: יש ארבעה.

<מלכה צדקה: כרגע שלושה פעילים ואת הרביעי המשטרה לא נערכה לקלוט.

עדי קול: ממשק שמעביר את גזרי הדין והעונשים.

<מלכה צדקה: נכון, ואני אבהיר מה המשמעות שלו.

<מלכה צדקה: כשבית משפט נותן גזר דין, כל עונש שבית משפט נותן, אנחנו מעבירים בממשק את תוצאות המשפט.

עדי קול: אם גזר דין היה שהתקבלה בקשתו של מישהו.

<מלכה צדקה: כתוב: גזר הדין, מטיל על הנאשם את העונשים הבאים והם מפורטים.

עדי קול: לזה צריך פרשנות או לא צריך פרשנות?

<מלכה צדקה: לא.

עדי קול: תוך כמה זמן זה מגיע למערכת הממוחשבת?

<מלכה צדקה: עניין של יום-יומיים, תלוי איך עובר הממשק, אם זה ממשק לילה.

<קריאה: הוא יוצא כמה פעמים בשבוע.

<מלכה צדקה: כמה פעמים בשבוע.

עדי קול: אלה התוצאות.

עדי קול: אני רואה שהממשק הנוסף הוא פסילה עד תום ההליכים.

<מלכה צדקה: כן.

<מלכה צדקה: הרבה פעמים ניתן לבקש עם הגשת כתב האישום גם בקשה לפסילה עד תום ההליכים של הנאשם, עד לתום ההליכים המשפטיים.

<מלכה צדקה: בממשק נפרד אנחנו מעבירים גם כאלו שנפסלו עד תום ההליכים.

עדי קול: הממשק השלישי הוא הפקדות רישיון ועליו אתה אומר שהממשק הזה הוא אפס.

<דן שני: לא.

<דן שני: לא הממשק הזה.

<מלכה צדקה: לגבי הממשק האחרון, זה הממשק של אותם אנשים שבסופו של דבר הגיעו פיזית למזכירות בית המשפט והפקידו את רישיון הנהיגה שלהם.

עדי קול: אתה דיברת על הפקדות במועד.

<דן שני: כן.

עדי קול: הממשק האחרון הוא פסילות מכל תיקי מערכת בתי המשפט.

<מלכה צדקה: מאחר ועבדנו כל כך הרבה לאורך כל השנים על כל הנושא הזה כדי לנסות ולהעביר למשטרה את כל הנתונים שהיא רוצה לצורך הקמת המאגר, פיתחנו על חשבון הנהלת בתי המשפט לפני שלוש-ארבע שנים ממשק חדש שהוא מעביר גם טקסט, ממש את ההחלטה השיפוטית בטקסט כפי שהם ביקשו.

<מלכה צדקה: הוא מעביר גם תיקי ערעור, גם תיקים פליליים, גם החלטות של בתי משפט לנוער ולכן פיתחנו ממשק שמעבירים את הנתונים מכל המערכות של בתי המשפט, מכל סוגי התיקים.

עדי קול: הכול נעשה בהתדיינות מול המשרד לביטחון פנים?

<מלכה צדקה: הכול נעשה בהתדיינות על פי דרישות שהם הציבו.

עדי קול: מתי היה הדיאלוג האחרון ביניכם?

<חיים גונן: אנחנו מדברים באופן שוטף.

<חיים גונן: לפי דעתי בשבוע שעבר ישבנו עם המשטרה בנושא של פסילות.

עדי קול: בסדר גמור.

עדי קול: מבחינת

עדי קול: כם אתם מרגישים שאתם עונים על כך.

<חיים גונן: אני רוצה להוסיף עוד דבר אחד.

<חיים גונן: אני עובד במחשוב של הנהלת בתי המשפט.

<חיים גונן: אני רוצה לחדד ולהוסיף שני דברים.

<חיים גונן: ראשית, אני מערער וטוען שזה לא נכון שמעבירים אפס.

<חיים גונן: אתה בדקת אולי חמישים רשומות אבל אני עברתי על מאות ואלפים ואני אומר לך שהנתונים מועברים, אבל אפשר לאמת את זה ולבדוק.

<חיים גונן: זה נאמר בהערת אגב.

<חיים גונן: הממשק החדש שנבנה בגלל הצורך לבנות את מאגר הפסולים הזה, מעביר נתונים על פסילות מכל בתי המשפט, וכאן אני רוצה להדגיש עוד דבר.

<חיים גונן: כשבנינו את הממשק לתוצאות משפט/תעבורה, לבקשת המשטרה העברנו נתונים רק של דוחות.

<חיים גונן: זאת אומרת, אם הפסילה לא נבעה מדוח, לא העברנו נתונים.

<חיים גונן: זה לבקשת המשטרה.

<חיים גונן: העברנו את כל הנתונים אבל אמרו לנו שזה לא מתאים להם וביקשו רק דוחות.

<חיים גונן: אז הסתבר שחלק מהנתונים חסרים.

<חיים גונן: לכן בממשק החדש הזה אנחנו מעבירים את כל הפסילות כולל בתי משפט שלום, פלילי, או ערעורים.

<חיים גונן: לממשק הזה, מאחר שאמרו שצריך פרשנות ולפעמים ההחלטה של השופט מתייחסת לנקודות מאוד קטנות, אנחנו מצרפים את ההחלטה הטקסטואלית.

<חיים גונן: קרי, אם יש לך ספק ואתה רוצה להבין, אתה יכול לקרוא מה כתב השופט.

<חיים גונן: אם הוא כתב שם שהוא פסול לנהיגה אבל מותר לו להסיע את הבת שלו בין 4 ל-6 לחוק שלה, זה כתוב.

עדי קול: כמה משפטים על כך.

עדי קול: את הטענה הזאת לגבי הפרשנות כבר שמעתי ובדקתי אותה.

עדי קול: אני דוקטור למשפטים אבל לידי יושב אחד מחברי הכנסת הטובים, אם לא הטוב שבהם, שלא למד משפטים וגם, יש אומרים, לא למד ליבה אבל עדיין קרא אי אילו פסקי דין ואנחנו הצלחנו לפענח את פסקי הדין וההחלטות.

עדי קול: אני באמת חושבת שזאת לא תורה מסיני לפענח ובטח שלא מבחינת התעבורה ואנחנו יכולים לעשות זאת.

עדי קול: קודם כל, שאלת הפרשנות, הבנתי שכבר טענתם אותה וקיבלתם תשובה, ויש גם את הטקסט כך שיש לכם גם אפשרות לפרש את זה.

עדי קול: יש גם תובע משטרתי שנמצא בתהליך ויודע מה היה.

עדי קול: הוא ליווה התהליך ולכן הוא גם יודע מה התוצאה.

עדי קול: אם הוא לא יודע לפרש, הוא יכול לנסות להיזכר מה היה במהלך המשפט.

עדי קול: זאת אומרת, היום כל מה שביקשתם, קיבלתם אבל עדיין המשרד לביטחון פנים לא מייצר את המאגר.

עדי קול: מי אחראי לתת את התשובה למה זה כך?

<יואל הדר: נעשה סדר.

<יואל הדר: באנו לכאן מספר די נכבד.

עדי קול: אתם יודעים מה אומרים על זה.

<יואל הדר: לכל אחד יש את התחום הזה.

<יואל הדר: אם זה כך עד היום, כנראה שיש איזושהי בעייתיות אותה אנחנו צריכים להסביר.

<יואל הדר: באנו קבוצה גדולה יחסית כן כדי לכבד את המקום.

עדי קול: ניהלנו יחד דיון על חוק הסמים בפיצוציות ולכן יש לנו היסטוריה משותפת בנושא.

<יואל הדר: יש לנו את הפן שהוא מה הבעייתיות מבחינה משפטית בנושא ויש לנו את השאלה מדוע מבחינה טכנית עדיין יש לנו בעיות.

<יואל הדר: עדיין יש לנו בעייתיות שלא הצלחנו לפתור במשך השנים.

<יואל הדר: ברשותך, בתוך הסבב הזה, אם תאפשרי לי גם לדבר לגופו של עניין כי יש עוד פן נוסף.

עדי קול: בסוף הדברים אתה עומד להגיד לנו מתי יהיה מאגר?

<יואל הדר: אני לא יכול להרוס את המתח.

<יואל הדר: אני חייב לשמור לעצמי איזשהו אלמנט כדי שתרצי לשמוע אותי.

עדי קול: אני תמיד אקשיב לך.

<דן שני: דן שני, ראש מערך תביעות התעבורה ואיש מדור תביעות.

<דן שני: תחילה אני אומר משהו שקשור לרציונל שלדע

<דן שני: תנו היה בבסיס הצעת החוק המקורית ושיכול להיות שהוא מפוספס.

<דן שני: אחר כך אני אתייחס לדברים שנאמרו שרובם לא במחלוקת ואפילו אני אצא מהנחה שיבוא יום אוטופי בו נקבל מאה אחוזים מהנתונים הנדרשים ולמה זה עדיין לא תחליף.

<דן שני: אמרת שיש מתכנתים, אבל אין עוד תחליף למשהו שיטתי, בין שזה שופט, וגם אם אנחנו לא חולקים שמי שצריך לעשות את זה זאת התביעה או הרשות האוכפת, עדיין זאת החלטה שיפוטית שהיא נתונה לפעמים לפרשנויות.

<דן שני: לפעמים שופט אחד חושב אחרת משופט אחר.

<דן שני: אין איזה יסוד להניח שמחשב יוכל לעשות את זה.

עדי קול: מערכת המשפט שלנו, בסופו של דבר יש אינסטנציה אחת שאומרת מה צריך לעשות.

<דן שני: למשל ההחלטה האם הפסילה מתחילה או נגמרת בתהליך איקס, יש אפילו הליך כזה שנקרא בקשה לחישוב פסילה.

<דן שני: הנאשם יכול לפנות לשופט שיגיד שעל סמך הנתונים הקיימים שהם לא בוויכוח – אני תכף אפרט איזה מהם וכמה זה מסובך – הסנגור יכול על אותם נתונים לטעון למה הפסילה כבר הסתיימה, התביעה יכולה לטעון על סמך אותם נתונים למה הפסילה עוד לא החליטה, והשופט יחליט ושופט בערעור יחליט ההיפך.

<דן שני: לכן זה לא עניין למחשב.

עדי קול: אבל תמיד יש שורה תחתונה.

<דן שני: נכון, אבל זה לא איזשהו משהו שאפשר לתכנת כך שמחשב יגיע לתשובה.

<דן שני: אני אגיע לזה, אבל ברשותך אני רוצה קודם לדבר על הרציונל של החוק.

<דן שני: יש איזשהו בלבול בין בן אדם פסול לבין אדם מסוכן.

<דן שני: לא תמיד הקואורלציה היא חד חד-ערכית.

<דן שני: יש בקרב הפסולים רבים שהם נהגים נורמטיביים שמעדו פעם אחת והשופט החליט נניח לגזור עליהם פסילה של שלושה חודשים כדי ללמד אותם לקח אבל כל הגיליון שלהם נקי, ואז באותם שלושה חודשים הם אכן נמנים עם מאגר הפסולים.

<דן שני: זה לא בגלל שהם אנשים מסוכנים.

<דן שני: הם ילמדו את הלקח ויחזרו לנהוג כהלכה.

<דן שני: אם הם ינהגו בזמן פסילה, אני לא אומר שלא צריך לאכוף ויש ערך של כיבוד פסק הדין, אבל הם לא הפצצות המתקתקות.

<דן שני: יחד עם זאת, יש גם אנשים עם מאתיים נקודות ועם גיליון של מאה הרשעות שבנקודת זמן מסוימת הם לא פסולים.

<דן שני: אלה הם האנשים המסוכנים שאנחנו צריכים להפעיל את כל המשאבים.

אורי מקלב: החוק מבדיל ביניהם?

<דן שני: לא.

אורי מקלב: אם הייתי מחוקק, הייתי עושה הפרדה.

<דן שני: יש לנו כלים להתמודד עם הפצצות המתקתקות.

עדי קול: על השולחן מונחת הצעת חוק כזאת של חבר הכנסת יריב לוין.

עדי קול: היא עברה קריאה טרומית.

עדי קול: אני יודעת שמשום מה משרד התחבורה עצר את ההצעה.

<דן שני: המשטרה אוכפת את העבירה של נהיגה תחת פסילה.

עדי קול: יריב לוין לא יכול היה להיות כאן, אבל דיברתי אתו וזאת עמדתו.

עדי קול: ההצעה שלו עברה קריאה טרומית.

<קריאה: הייתה בעיה של תקציב.

<דן שני: המשטרה אוכפת את העבירה של הנהיגה תחת פסילה, גם אם זה בן אדם שמעד פעם אחת וקיבל פסילה קצרה.

<דן שני: לגבי המאגר.

<דן שני: לגבי הקושי להגיע למסקנה מיידית וחד משמעית.

<דן שני: כדי לדעת אם בן אדם פסול, יש קודם כל את מועד גזר הדין בו הוטלה עליו הפסילה.

עדי קול: עוד שאלה.

עדי קול: האינטרנט הוא המצאה חדשה.

עדי קול: הוא יכול להיות עכשיו פסול ובעוד דקה לא.

עדי קול: אפשר לעדכן את זה מיד.

<קריאה: לפעמים הוא פסול על חלק מכלי הרכב.

<דן שני: יש ארבעה צירי זמן.

<דן שני: הרגע שבו מוטלת הפסילה, הרגע שבו מודיעים לו על הפסילה כי לדעתי ארבעים אחוזים מהתיקים בהם יש פסילה, זאת פסילה בהיעדר – שבעים אחוזים מכלל התיקים וארבעים אחוזים מתיקי הפסילה – מועד ההודעה על הפסילה, המועד שבו הוא הפקיד את הרישיון ומועד פקיעת הפסילה.

<דן שני: החישוב הוא שהפסילה מתחילה להימדד מהרגע שהוא הפקיד את הרישיון.

<דן שני: אם הוא קיבל פסילה של שלושה חודשים אבל הפקיד אחרי חודש, הוא בפועל יהיה בפסילה במשך ארבעה חודשים, החודש שהוא התמהמה ושלושת החודשים שהוטלו עליו.

עדי קול: אני עדיין אומרת שהמאגר יכול להגדיר שזה מאגר של אנשים שהפקידו.

<קריאה: הפסילה היא מרגע ההחלטה ולא מרגע ההפקדה.

<דן שני: גם וגם.

<דן שני: מרגע היוודע ההחלטה, הוא בפסילה.

<דן שני: אם הוא חיכה שנה, הוא בפסילה במשך שנה ושלושה חודשים.

<דן שני: מרגע ההפקדה מתחילים לספור לו התקופה.

עדי קול: אני מכירה מאגרים שעושים דברים מתוחכמים יותר והם אומרים שהבן אדם פסול מרגע זה, הפקיד מרגע זה, ואחריות הציבור והגוף המקצועי שמסתכל היא לדעת באיזה נקודת זמן.

<דן שני: המידע הזה הוא מידע שבידיעה.

<דן שני: כל הכלים הדרושים לידיעה הם באחריות הרשות השופטת ומזרימים לנו את זה בצורה ששואפים מאוד שהיא תהיה משולמת אבל היא עדיין לא מושלמת.

אורי מקלב: יהיה מצב שבאינטרנט כבר יופיע שהאדם המסוים פסול מלנהוג.

אורי מקלב: מישהו בבית יראה שהוא פסול.

אורי מקלב: הוא עצמו בעצם לא יודע את זה אבל אותו אדם שראה בא להתלונן שההוא נהג בזמן פסילה.

אורי מקלב: אם המשטרה תופסת אותו בזמן הזה, צריך להוכיח לה שעדיין לא הגיע אליו.

אורי מקלב: ברגע שאנחנו חושפים את המידע הזה, בעצם הציבור יודע על כך לפני שהנהג עצמו יודע.

אורי מקלב: אם זה נכון, מתעוררת בעיה כי יוצא שלא המשטרה תודיע לו על כך אלא מישהו יקבל את זה ויהיה לו קשה יותר להתמודד ולהוכיח שהוא לא ידע.

אורי מקלב: באיזשהו מקום אנחנו נכביד על אנשים שידעו שהם פסולים, אבל יהיה קשה לאלה שלא אשמים, שלא ידעו ושעדיין לא הגיעה אליהם הביתה ההודעה והם לא היו בבית המשפט, כי בעצם יאשימו אותם עכשיו בנהיגה בזמן פסילה.

עדי קול: מצד שני אפשר להאריך את פרק הזמן.

עדי קול: שופט נותן את גזר הדין, עוברים יום-יומיים עד שזה במאגר, תוך זמן מסוים יוצאת לו הודעה ואני מניחה שיוצאת אליו הודעה בדואר רשום.

<מלכה צדקה: יותר מזה.

<מלכה צדקה: יש חזקת מסירה בסעיף 239.

<דן שני: רק בתנאים מסוימים אפשר להוכיח אותה, אבל לא במאה אחוזים מהמקרים.

עדי קול: אמנם אני תקופה קצרה כאן, אבל אני יודעת שכמעט שום דבר לא עובד במאה אחוזים.

עדי קול: תחכו למאגר מושלם, כנראה שלא יהיה דבר כזה.

עדי קול: גם בכל תוכנה אחרת צריך לעשות עדכון תוכנה על בסיס קבוע.

עדי קול: עברתם כאן תהליך של שנים ארוכות.

<דן שני: אי אפשר להוציא דיבה רעה של אנשים שהם לא בפסילה, ואלה רבים.

עדי קול: החשש היה גם ביום חקיקת החוק.

עדי קול: הועלתה השאלה של פגיעה בפרטיות והשאלה של הוצאת דיבה.

<דן שני: אנחנו לא מקבלים מאה אחוזים מהאינפורמציה אלא מקבלים את חלקה.

<דן שני: הוא אחר כך יכול לרוץ לבית המשפט ולהגיש בקשה לעיכוב ביצוע, לביטול או לערעור.

עדי קול: אפשר לכתוב את התאריכים האלה.

עדי קול: באותו מאגר תהיה טבלה ויהיה כתוב תאריך מתן גזר הדין, תאריך מסירה, תקופת מסירה, תקופת הפקדה ותאריך סיום משוער.

עדי קול: תהיה עוד טבלה שאומרת ערעור.

עדי קול: אני באמת שואלת כי אני חייבת לומר שאין דבר כזה שהוא בלתי אפשרי.

עדי קול: שוב, אם המאגר לא יהיה מדויק, אנחנו צריכים לתת לציבור כמה שיותר מידע כדי שהוא ידע להעריך ואכן, יכול להיות שיהיו כך וכך טעויות.

עדי קול: יש מאגרים כאלה.

<דן שני: זה שונה ממאגרי מידע אחרים.

<דן שני: זה מידע שכולל איזושהי הכרעה משפטית שיפוטית.

<דן שני: אי אפשר לעשות את זה.

<דן שני: מישהו צריך לקחת אחריות.

עדי קול: אתם לוקחים אחריות שיפוטית, את ההצעה שהעליתם לממשק.

<מלכה צדקה: זאת החלטה שיפוטית.

<יואל הדר: הם גוף מינהלי.

<מלכה צדקה: אנחנו לא גוף מינהלי.

<מלכה צדקה: אנחנו הרשות השופטת.

<דן שני: אבל אמרתם שזאת לא אחריות

<דן שני: כם לפרש את פסק הדין.

עדי קול: זה עניין של פרשנות.

עדי קול: בתי המשפט הם חלק מהרשות השופטת וההכרעה של השופט היא הכרעה שיפוטית.

עדי קול: האם אתה תקבל את זה אך ורק אם השופט יעביר לך בעצמו את ההחלטה?

עדי קול: לא.

עדי קול: לכן יש צינור.

<דן שני: משרד המשפטים הסכים שהם מעבירים את האחריות לפרש את פסקי הדין לרשויות אחרות.

<מלכה צדקה: לעולם רשות ממליצה צריכה לפרש את פסקי הדין שניתנים על ידי הרשות השופטת.

<דן שני: מאחר שמדובר במשהו שצריך לפרש אותו, זה לא משהו שהוא לאינטרנט.

עדי קול: אני רוצה שיהיה כתוב בפרוטוקול שהתובע המשטרתי אומר שהוא לא יכול לפרש.

עדי קול: אתה אמרת שהם שצריכים לפרש וכי אתם לא יודעים לפרש כי זה מסובך.

<דן שני: אנחנו יודעים לפרש אבל אנחנו לא רוצים לקחת אחריות על משהו שהוא עניין של פרשנות ושיהיה על זה מידע באינטרנט.

<דן שני: אפשר לפרסם את הנתונים הגולמיים שבן אדם פלוני נשפט בתאריך איקס.

עדי קול: הם לא יפרסמו את זה.

עדי קול: זאת אחריות שלכם.

עדי קול: אם אתם רוצים, בקשו מהמחוקק להעביר הצעת חוק ממשלתית שאומרת שזאת אחריות בתי המשפט אבל החוק אומר שזאת האחריות שלכם.

<שירי לנג: כמו שהמרשם הפלילי הוא באחריות המשטרה.

עדי קול: אני מניחה שיש גם החלטות שיפוטיות אחרות לא של בתי משפט לתעבורה שמאוד מאוד קשה למשטרה לפרש מה הן קבעו.

עדי קול: אלה לא ההחלטות היחידות שבית המשפט מקבל בנושאי תעבורה אלא יש עוד החלטות סבוכות שבתי המשפט מקבלים ואתם תמיד צריכים לפרש אותן באיזשהו אופן כדי לאכוף אותן.

עדי קול: זה לא רק בתעבורה.

עדי קול: המשטרה כולה צריכה ליישם משהו שבית המשפט קובע כשלא תמיד הוא ברור.

עדי קול: לא הגיוני שרק בתעבורה אתם אומרים שאתם לא יכולים.

עדי קול: שוב, אתם רוצים שזה יהיה מידע גולמי, יש את התקנות ואתם יכולים לקבוע בתקנות איזה מידע יהיה, אבל תחשבו כמה שנים עברו מאז חקיקת החוק.

עדי קול: חמש שנים עברו ואתם לא מצליחים להגיע להחלטה.

<שמעון סודאי: אני רוצה לדבר על המציאות.

<שמעון סודאי: אני יושב ראש איגוד קציני בטיחות.

<שמעון סודאי: קציני הבטיחות מחויבים על פי חוק עם קבלת עובד לחברה כשהוא אמור לקבל רכב לבדוק מה קורה עם העבר שלו.

<שמעון סודאי: אין לנו מידע.

<שמעון סודאי: אין לנו אפשרות לקבל מידע כלשהו ולכן אנחנו בודקים זאת באמצעים אחרים.

<שמעון סודאי: אני אתן דוגמה לחשיפה של מידע על נהגים היום באינטרנט.

<שמעון סודאי: אם אני נכנס היום למרכז לגביית קנסות ואני מקיש מספר זהות של עובד שלי ומספר רישיון נהיגה, במידה שיש לו איזה שהן עבירות, אני אראה אותן.

<שמעון סודאי: יש נהג שהוא לא נהג מועד אלא פעם ראשונה עבר עבירה ורישיונו נפסל למשך שלושה חודשים כשלעומתו יש נהג שעבר יותר עבירות, שם כן מותר ולגבי הנהג שרישיונו נפסל לשלושה חודשים, לא צריך לגעת בו.

<שמעון סודאי: אני יכול לומר לכם שכיום יש מה שנקרא נוהל שש, שזה כל מה שקשור לגבי דיווחים על נהג שמבצע עבירות, ובמידה והנהג הזה ביצע יותר מארבע עבירות, אני חייב להעביר את הפרטים למשרד התחבורה.

<שמעון סודאי: יש אפשרות לטפל בזה וזה בקטע של הגדרות.

<שמעון סודאי: אני חושב שהמידע הזה נחוץ מאוד וחשוב מאוד, גם לציבור וגם לאותם אזרחים.

עדי קול: אתה מכיר מקרים של נהגים שהיו פסולי נהיגה ולא ידעת על כך?

<שמעון סודאי: כן.

<שמעון סודאי: אני אספר מהיכן זה מגיע.

<שמעון סודאי: זה בעיקר מגיע מאי הבנה של המכתב שהוא מקבל.

<שמעון סודאי: הוא קיבל מכתב על נקודות בגין עבירה ולא הגיע להשתלמות בגינן, ובמקרה כזה כותבים לו שהרישיון שלו מותלה.

<שמעון סודאי: זה לא מגיע מבית המשפט אלא ממשרד התחבורה.

<שמעון סודאי: נהג שלא מבין וקורא שהרישיון שלו מותלה, הוא לא יודע בכלל מה זה והוא ממשיך לנהוג.

<שמעון סודאי: יש כאן איזושהי בעיה בה צריך לטפל.

<שמעון סודאי: גם זה דבר שצריך להיכנס לתוך מאגר המידע ואלה דברים בהם אנחנו נתקלים במציאות.

עדי קול: אפשר לדעת מה זה מותלה?

<שמעון סודאי: פסול.

<חוה ראובני: מותלה, זה פסול.

<חוה ראובני: יש הגדרה להתלייה.

<שמעון סודאי: עוד דבר חשוב.

<שמעון סודאי: כל אותם נהגים שמאבדים רישיונות נהיגה או שמשום מה הם לא מוציאים אותם, הם הולכים להוציא רישיון נהיגה ומקבלים ממשרד התחבורה רישיון זמני והרישיון הזמני הזה, עד כמה שאני יודע – וזה כאן בעיקר לאנשי המשטרה – לא רשום במאגר המידע של הניידת.

<שמעון סודאי: אם עכשיו עוצרת ניידת מישהו שאין לו רישיון נהיגה מפלסטיק, עבור המשטרה הוא אחד שנוסע בלי רישיון.

<קריאה: זה ממש לא נכון.

<שמעון סודאי: אני יודע על מה אני מדבר.

<שמעון סודאי: תבדוק את זה.

<שמעון סודאי: היו לנו מקרים של נהגים שקיבלו מכתב מרשות הרישוי על התליית רישיון נהיגה, הם לא ידעו שהם צריכים רישיון בתוקף ואחר כך התגלה שהם נהגו ללא רישיון.

<טל פרי: אני סגן ראש מדור תביעות באגף התנועה.

<טל פרי: העניין של המאגר, מי האנשים, אם אנחנו מסתכלים על המאגר הזה של הפסולים, יש לנו אלפי ועשרות אלפי אנשים במדינת ישראל שהרישיון שלהם מותלה בגלל הוצאה לפועל, בגלל אי תשלום מזונות וכולי.

<טל פרי: אנחנו לא נצא מהרשימה הזאת כי נגיע לחצי מדינה.

<טל פרי: אנחנו גם לא יכולים לאכוף את זה.

<טל פרי: אלה לא פסילות שרשומות באיזשהו מקום.

<טל פרי: גם הפסילות של משרד הרישוי על ניקוד, אלה פסילות שלמעשה המשטרה היום כמעט ולא יכולה לאכוף אותן.

עדי קול: איך בכלל המשטרה אוכפת פסילה?

<טל פרי: אנחנו אמורים לקבל את הפרוטוקול מבית המשפט, בו בית המשפט פסק שרישיונו של אותו אדם פסול.

<קריאה: אתם מקבלים.

<קריאה: לא שאתם אמורים לקבל.

עדי קול: אז עוברים שבוע, שבועיים ושלושה שבועות בהם אתם מפרשים את הפרוטוקול.

<טל פרי: לא.

<טל פרי: אם מדובר על בן אדם שנפסל בנוכחותו או שיש לנו באמת אינדיקציה לכך שהרישיון שלו הופקד, כמובן זאת פרשנות מאוד קלה.

<טל פרי: הבעיה בתעבורה היא – ואני לא יודע אם כולם כאן מכירים את הסוגיה הזאת – שבבתי המשפט לתעבורה יש דבר שהוא חריג בכלל במשפטים.

<טל פרי: כמעט אין דבר כזה שנקרא סופיות הדיון כי כל פסילה בהיעדר – ושמענו שמדובר באחוז נכבד מאוד במדינת ישראל – מגיע הליך נוסף ובקשה לשופט לדון אותו מחדש.

<טל פרי: לא רק שזה לא נגמר בזה אלא בית משפט אחר במקום אחר יכול לעשות חישובי פסילה.

עדי קול: כשהחוק הזה הונח על שולחן הכנסת והתקיימו דיונים בקריאה ראשונה, שנייה ושלישית, אני מניחה שהמצב היה דומה.

עדי קול: אותו בלגאן היה, היה אותו קושי והיו אותם טיעונים.

עדי קול: למה העברתם את החוק הזה?

<יואל הדר: לא העברנו.

<יואל הדר: אנחנו התנגדנו לחוק הזה.

<יואל הדר: לאופוזיציה היה יותר כוח מאשר לקואליציה והעבירו את החוק הזה בניגוד לעמדת הקואליציה.

עדי קול: אני מניחה שזה לא החוק היחיד שעבר בדרך הזאת.

עדי קול: אנחנו דנים בתקופה הזאת בחוק המשילות ושנינו חברי ועדת החוקה.

עדי קול: מתקיימים דיונים על איך להתמודד עם בעיית המשילות בישראל וחלק מדברים על העלאת אחוז החסימה ועל צמצום מספר השרים.

עדי קול: אני חושבת שבעיית המשילות היא אחרת.

עדי קול: אנחנו רואים כאן שהחלטת המחוקק היא אחת ומי שבעצם מבצע ומחליט מה קורה, אלה אתם.

עדי קול: הדרך שלכם הייתה שאם לא הסכמתם, מעולה, לא נאכוף.

עדי קול: שוב, אני מסתכלת מהצד.

עדי קול: בעיית המשילות עליה אנחנו מדברים, נראה לי שהיא נמצאת כאן.

עדי קול: יש כאן חוק שעבר בניגוד לעמדת המשרד והמשרד מתמודד אתו כשהוא פשוט לא אוכף אותה.

עדי קול: על כל הדברים האלה אני מניחה שכבר דיברתם, אני מניחה שבתי המשפט כבר שמעו את הדברים ואני מניחה שהצגתם את כל הטיעונים האלה האחד בפני השני.

עדי קול: כנראה שאני לא אצליח לפתור היום את הבעיות שלכם עם איך שבתי המשפט מציגים את המידע ו/או את בעיית האכיפה שלכם.

עדי קול: הייתי שמחה לעשות זאת עכשיו.

עדי קול: אני שואלת מה אתם חושבים שצריך לעשות.

עדי קול: החוק לא בוטל אלא נמצא על השולחן.

עדי קול: זאת אומרת שיש היום חוק במדינת ישראל שלפי תחושת הבטן שלי אתם ממסמסים אותו וזאת מכל מיני טענות.

עדי קול: עשו ממשק, השקיעו המון כסף בממשק הזה.

עדי קול: אתם יכולים להגיד לי מה העלות?

<שירי לנג: מאות אלפים.

<חיים גונן: עשרות או מאות אלפים.

<חיים גונן: אני לא זוכר את המספר.

<חיים גונן: לא קיבלנו תקציב אלא זה היה מהתקציב שלנו.

עדי קול: זה בא מתקציב מערכת בתי המשפט ולא מתקציב המשטרה.

עדי קול: אתם עשיתם את המאמצים שלכם.

<אבשלום לביא עוקבי: אני ראש יחידת מחשוב תנועה ואחראי על כל מערכות התנועה.

<אבשלום לביא עוקבי: רציתי קודם כל להתייחס לנושא שהועלה בנושא המרכז לגביית קנסות.

<אבשלום לביא עוקבי: המרכז לגביית קנסות מציג חובות.

<אבשלום לביא עוקבי: נכון שזה בגין דוחות משטרה, אבל זה שונה ממשרד המשפטים.

<אבשלום לביא עוקבי: רצינו להעלות גם את הנושא הזה לאינטרנט, אבל משרד המשפטים אסר עלינו להציג על פי תעודת זהות ורישיון נהיגה את הנתונים האלה באינטרנט.

<אבשלום לביא עוקבי: אצלנו אנחנו מציגים עבירות וזה בסופו של דבר חלק מהמרשם הפלילי.

<אבשלום לביא עוקבי: לכן אסרו עלינו להציג את הנתונים האלה.

<שמעון סודאי: אם אני מקיש את מספר התיק, אני רואה את העבירה.

<שמעון סודאי: זה אמיתי.

<אבשלום לביא עוקבי: זאת הסיבה שמשרד המשפטים אישר לנו.

<אבשלום לביא עוקבי: מכיוון שמי שיודע את מספר הדוח, זה רק אותו אחד שקיבל את הדוח.

<שמעון סודאי: בכל מקרה אני רואה את זה היום.

<אבשלום לביא עוקבי: אם יש לך את מספר הדוח.

<אבשלום לביא עוקבי: יש סבירות של 99 אחוזים שיהיה לך את מספר הדוח שאותו נהג קיבל.

<קריאה: אתה מאתר את זה על פי מספר תעודת זהות?

<שמעון סודאי: כן.

<אבשלום לביא עוקבי: זה במרכז לגביית קנסות.

<אבשלום לביא עוקבי: שם זה חובות ושם אישרו להם לעשות לפי מספר תעודת זהות ורישיון נהיגה.

<שמעון סודאי: נכון שאלה חובות.

<אבשלום לביא עוקבי: אני יודע.

<אבשלום לביא עוקבי: נכון שזה בגין דוחות, אבל שם אישרו להם לעשות זאת.

<אבשלום לביא עוקבי: לנו משרד המשפטים לא אישר לגבי דוחות.

<אבשלום לביא עוקבי: בנושא של ההפקדות.

<אבשלום לביא עוקבי: אני רוצה לתקן את מלכה.

<אבשלום לביא עוקבי: הממשק של גזרי הדין כולל הפקדות.

<אבשלום לביא עוקבי: אם זה בוצע במעמד של גזר הדין, זה כן כולל הפקדה.

<מלכה צדקה: יש כאן איש מחשוב שבקיא יותר ממני.

<אבשלום לביא עוקבי: רציתי לתקן עבור הפרוטוקול.

<אבשלום לביא עוקבי: אנחנו כן אמורים לקבל.

<מלכה צדקה: ואתם מקבלים.

<אבשלום לביא עוקבי: לא אמרתי שלא.

עדי קול: אתם אמורים לקבל ומקבלים.

עדי קול: סגרנו את זה.

עדי קול: אתם גם אמורים לקיים את החוק.

עדי קול: בוא נעבור עליו ותסביר לי למה מבחינה מחשובית זה לא קורה.

<אבשלום לביא עוקבי: אנמי אסביר.

<אבשלום לביא עוקבי: יש את הנושא של הממשק שאנחנו אמורים להתחיל לקבל ממשקים.

<אבשלום לביא עוקבי: בממשק שאנחנו מקבלים אין לנו אפשרות לעשות את ההתאמה בין ההפקדה שבוצעה בהנהלת בתי המשפט לבין גזר הדין שהתקבל בתוך המערכת.

<אבשלום לביא עוקבי: אני יכול לתת דוגמה מהקובץ האחרון שקיבלנו.

<אבשלום לביא עוקבי: כמעט חמישים אחוזים מהתיקים שקיבלנו עם אפסים, דבר שאומר שאין לנו יכולת לקשר את ההפקדה לתיק שאצלנו במשטרה.

עדי קול: למה?

עדי קול: תסביר לי.

<אבשלום לביא עוקבי: אולי הנהלת בתי המשפט תוכל לומר למה אנחנו לא יכולים לקבל את זה.

עדי קול: לא הבנתי.

<חיים גונן: אני רוצה להבין.

<חיים גונן: אם צריך, אני הבאתי לכאן את הניירות ואני אקריא את שמות השדות.

<חיים גונן: אנחנו שולחים למשטרה אינפורמציה כאשר ניתן פסק דין ובה מספר התיק אצלנו, מספר הדוח שלהם, שם הנאשם, מספר תעודת הזהות שלו, האם זה היה בהיעדר או הוא נוכח במקום, מה סכום הקנס שהוא קיבל אם הוא קיבל קנס, אם הוא קיבל פסילה – לכמה זמן הוא קיבל.

<חיים גונן: אם זאת פסילה על תנאי, לכמה זמן פסילה על תנאי.

<חיים גונן: אם הוא קיבל מאסר – איזה מאסר.

<חיים גונן: כל הנתונים האלה מועברים.

<חיים גונן: היה ואותו אדם לא הפקיד את הרישיון כפי שהסבירו קודם, הפסילה נכנסת לתוקף מיום מתן פסק הדין אבל מתחילים לספור את התקופה רק מהיום שהוא הפקיד.

<חיים גונן: אם הוא הגיע בשלב יותר מאוחר, אחרי יום או אחרי שבוע או אחרי חצי שנה להפקיד את הרישיון, אנחנו מעבירים את האינפורמציה למשטרה.

<חיים גונן: אנחנו מעבירים את מספר התיק, אותו תיק שכבר שלחתי אליכם, את מספר הדוח, אותו דוח ששלחתי לכם, את מספר תעודת הזהות של האדם, מתי הוא הפקיד.

<חיים גונן: כל האינפורמציה הזאת מקודדת.

עדי קול: אתם אמרתם שנפגשתם לאחרונה לפני שבוע.

עדי קול: אני מניחה שלא חיכית שאני אבוא כדי להעלות את הבעיה הזאת.

עדי קול: הוא לא מבין את הבעיה והוא גם לא מכיר אותה.

<אבשלום לביא עוקבי: הם מכירים את זה יפה מאוד.

עדי קול: הוא אומר לך שלא.

<אבשלום לביא עוקבי: יש לי כאן פרוטוקול שכתבה הנהלת בתי המשפט.

<אבשלום לביא עוקבי: דיון שהיה בתאריך ה-19 באוגוסט השנה.

<אבשלום לביא עוקבי: נפגשנו עם שלומית, אדון חיים גונן ועוד.

<אבשלום לביא עוקבי: זה בדיוק באותו נושא.

<אבשלום לביא עוקבי: אלה בדיוק אותם ממשקים.

<אבשלום לביא עוקבי: העלינו במסמך בצורה מאוד מסודרת את כל הבעיות שיש לנו בכל נושא הממשקים של גזרי הדין.

<אבשלום לביא עוקבי: העלית את הנושא של גזרי הדין?

<מלכה צדקה: כן.

<אבשלום לביא עוקבי: הנושא של ההפקדות הועלה.

<אבשלום לביא עוקבי: העלינו את כל הנושאים שקשורים בדיוק לממשקים האלה.

<אבשלום לביא עוקבי: משטרת ישראל מפתחת מערכת חדשה במקביל למפ"ל הפלילי ואנחנו הולכים להקים מערכת חדשה של מפ"ל תעבורה וזאת כדי שנוכל ליישם את כל החוקים בצורה הכי נכונה.

<אבשלום לביא עוקבי: קיבלנו תשובה שאמרה שנחכה לשנת 2015 פחות או יותר כי כרגע אין להם יכולת לתת לנו כל מענה.

עדי קול: אני הצגתי כאן עכשיו דוגמת טבלה עם הנתונים שיהיו בה.

עדי קול: זאת לא דרישה עם הרבה פרשנות אלא עובדות.

עדי קול: למה אתם לא יכולים להעלות את הנתונים במצב הזה?

<אבשלום לביא עוקבי: אני מסביר.

עדי קול: אני יוצאת לדקה וחבר הכנסת מקלב יחליף אותי.

עדי קול: (חילופי יו"ר – היו"ר אורי מקלב)

<אבשלום לביא עוקבי: כדי לנהל את הפסילה מרגע שהשופט נתן את הפסילה, אנחנו חייבים לדעת מתי בתיק הספציפי הזה הופקד רישיון הנהיגה.

<אבשלום לביא עוקבי: אם אנחנו לא מקבלים את המידע לגבי הנתונים מתי הופקד, באיזה תיק הופקד הרישיון בו מדובר, אין לנו יכולת לדעת האם באמת האזרח הזה הוא פסול או לא.

<אבשלום לביא עוקבי: לדוגמה, חיים, תסתכל, זה קובץ שהגיע מכם השבוע, לפיו חמישים אחוזים מכל ההפקדות שיש כאן, אין להו לא מספר תיק משטרה ואפילו לא תאריך העבירה כדי שנוכל לעשות איזושהי התאמה ולעשות תחקור כלשהו כדי לומר שבן אדם לא עובר שתי עבירות באותו יום וכדי לומר שאותו אדם הפקיד את הרישיון בתיק כזה וכזה.

<אבשלום לביא עוקבי: הדברים הבסיסיים האלמנטריים אותם ביקשנו, לא מופיעים בקובץ.

<אבשלום לביא עוקבי: לכן, ברמה הכי בסיסית אנחנו לא יכולים אפילו לומר שאותו אדם הפקיד את רישיון הנהיגה.

אורי מקלב: אם היינו רוצים שזה יהיה הנתון שיתפרסם – אני לא אומר אם זה הוגן ואם זה נכון – מי שבאמת הפקיד את הרישיון שלו, חזקה שהוא הפקיד אותו בעקבות פסק דין.

אורי מקלב: זה דבר ברור והוא ללא ספק.

אורי מקלב: זה דווקא נתון.

אורי מקלב: אדם לא התנדב להפקיד אותו סתם.

אורי מקלב: לכאורה במצב הנתון שיש לנו היום, זה מאגר בעייתי ולא משנה עכשיו הסיבה לכך.

אורי מקלב: בסופו של דבר, יש אנשים שהפקידו את רישיונם.

אורי מקלב: אם זה הנתון – יכול להיות שאני חלוק בגישתי על יושבת ראש הוועדה ביישום החוק – ואם זאת הגישה שהוועדה מבקשת, מדוע שהמידע הזה לא יפורסם?

אורי מקלב: זה מידע לגבי הפקדת רישיון.

אורי מקלב: אף אחד לא יכול לתבוע אותך.

אורי מקלב: זה יביא אותך עכשיו לפעילות ברוח החוק ולדבר אליו החוק רוצה להגיע.

אורי מקלב: תאמר לי למה המידע הזה לא יכול להיות.

<אבשלום לביא עוקבי: כדי לפרסם את המידע כפי שהוא נמצא אצלנו, אין בעיה.

<אבשלום לביא עוקבי: מבחינה טכנית אין בעיה אבל הוא לקוי.

<חוה ראובני: זה לא עונה על שום דבר מדרישת החוק.

<חוה ראובני: אני ממשרד התחבורה והחוק הזה לא מטיל עלינו חובה כלשהי.

<חוה ראובני: המשרד לביטחון פנים אמור לנהל את המאגר ואלה רק הרשעות תעבורה בבתי משפט פליליים ולא פסילות רישוי, למרות שגם הן משפיעות על התוצאה.

<חוה ראובני: החובה היא לפרסם את משך תקופת הפסילה, מועדי תחילתה וסיומה המחושבים לפי הוראות הפקודה.

<חוה ראובני: החובה היא לפרסם פסילה מיום ליום.

<חוה ראובני: לא נתונים גולמיים.

<חוה ראובני: לפרסם נתונים גולמיים כפי שמוצע כאן, לא נותן כלום.

אורי מקלב: הנתון הזה, אני לא משפטן אבל אני מבין שהנתון המרכזי צריך להיות ממתי עד מתי.

אורי מקלב: את זה יש לך במידע?

<קריאה: שהופקד.

<קריאה: לא משנה מתי.

<אבשלום לביא עוקבי: אין לי.

<אבשלום לביא עוקבי: הפסילה היא פר תיק.

אורי מקלב: אני שואל שאלה והיא לא היפותטית.

אורי מקלב: זה בעקבות דיון שהתקיים פעם בוועדה.

אורי מקלב: אדם שצריך להפקיד את הרישיון שלו בגלל שהוא לא חידש אותו במשך שנתיים, מה ההגדרה שלו?

אורי מקלב: זה לא ביטול בית משפט וזה לא בעקבות פסילה.

<מלכה צדקה: הוא לא צריך להיות במאגר הזה כי המאגר לא חל עליו.

<קריאה: אלה חסרי תוקף שהם לא בתוך החוק הזה.

<קריאה: יש הרבה כאלה.

אורי מקלב: אולי אפילו אחוז מאוד מאוד גבוה.

אורי מקלב: היה לנו על כך דיון רחב מאוד.

אורי מקלב: אם אנחנו מדברים על נתון שיש לך, למה זה לא עומד בדרישת החוק?

<חוה ראובני: הוא הסביר בתחילת הדיון ואולי היה זה טרם נכנסת לחדר.

<חוה ראובני: שוב, אני לא מחווה דעה ולא מתערבת.

<חוה ראובני: משך הפסילה, מועד התחלה ומועד סיום, הוא פועל יוצא של סדרה של הרבה מאוד נתונים שצריך לחבר אותם ביחד.

<חוה ראובני: זה המועד של גזר הדין, זה מועד ההפקדה, זה מועד המצאת ההודעה, זה מועדי פסילות אחרות, אם יש לאדם עוד פסילה.

<חוה ראובני: עיכובי ביצוע, סיווג פסילה שחלה רק על רכב מסוים ורק בשעות מסוימות.

אורי מקלב: כל זה צריך להיות חלק מהמידע?

<חוה ראובני: לא.

<חוה ראובני: את כל אלה מכניסים למרק כדי שבסוף יצא מה שצריך לצאת.

<חוה ראובני: אם אני מבינה נכון, לאורך השנים של הדיונים אותם אני מלווה כאן, יש את השאלה הראשונה האם למשטרה יש את כל המרכיבים של המרק הזה, ושנית, האם הם יודעים לבשל אותם ביחד כדי להגיע לשורה תחתונה שהיא בעלת אמינות ואפילו אמינות בסיסית גם אם לא במאה אחוזים.

אורי מקלב: יש כאן כמה משפטנים ולכן אשאל שאלה כללית.

אורי מקלב: אם לוקחים חלק מהחוק ורוצים ליישם אותו כמודל ראשוני או כפיילוט, אני יוצא מתוך הנחה שיש את כוח האדם שבודק את כל גזרי הדין ופסקי הדין ומוציא רק את הפסילות שהן מעל שלוש שנים.

אורי מקלב: בסופו של דבר אנחנו היום רוצים את יישום החוק רק בחלקו.

אורי מקלב: רק לגבי עבריינים כבדים וגדולים.

אורי מקלב: יש בעיה ליישם היום את החוק רק בחלקו?

אורי מקלב: לא לקחת את כל החוק אלא לקחת רק חלק ממנו?

<קריאה: השאלה מי יודע לעשות הפרדה בין הנהגים הכבדים לבין הנהגים הרגילים.

אורי מקלב: אנחנו מפרסמים לציבור רק את אלה שקיבלו פסילה של מעל שנתיים.

אורי מקלב: על פי רוב הפסיקות מבדילות בין עבריינים כבדים לבין עבריינים קלים שמעדו פעם אחת.

אורי מקלב: בדרך כלל פסילה של שנתיים ניתנת בגין עבירה יותר כבדה ולא בגין מעידה חד פעמית.

אורי מקלב: אנחנו לא יכולים להשתלט על כל הפסילות ולכן יכול להיות שפסק דין על שנתיים פסילה, אולי הוא יותר ברור.

אורי מקלב: משרד התחבורה והמשרד לביטחון פנים יושבים בישיבה ואומרים שהם לא יכולים ליישם את כל החוק ולכן הולכים לפיילוט.

אורי מקלב: מישהו יושב על פסקי הדין ומוציא את פסקי הדין החמורים ואותם מעבדים לנתונים כדי לפרסם אותם.

אורי מקלב: קודם כל אני שואל אם זה מעשי או לא.

<חוה ראובני: אנחנו לא חלק מזה.

אורי מקלב: אני שואל.

אורי מקלב: אני שואל לגבי יישום הדרגתי.

<דן שני: אנחנו רחוקים מלקבל את כל המרכיבים הדרושים לנו למרק.

<דן שני: מעבר לכך, מלאכת הבישול או הפענוח היא מלאכה מורכבת.

<דן שני: כיום את המשאבים התביעתיים הנדרשים – עורכי דין – אנחנו עושים אך ורק לגבי אלה שכבר נתפסים נוהגים בפסילה.

<דן שני: לגבי אלה שנתפסים נוהגים בפסילה, אנחנו הולכים לתיק בית המשפט עצמו, מפשפשים בכל הניירות, עד אחרון הניירות וזאת יכולה להיות הודעה שהוא שלח וממנה אנחנו לומדים על מועד תחילת הפסילה, ואז מתקבלת החלטה תביעתית אם יש או אין די ראיות לעבירה המורכבת של נהיגה בפסילה.

<דן שני: זה רק אחרי שהוא נתפס.

<דן שני: אין לנו יכולת לעשות זאת מראש על כל הנהגים.

אורי מקלב: הכי קל היה לומר לכם – והייתי עושה זאת בשיתוף היושבת ראש – שנגיש הצעת חוק חדשה.

אורי מקלב: אני חושב שהיא צריכה להיות הרבה יותר מוגדרת ואז הכול עולה מחשד.

<חנן אהרן: ישימה יותר.

אורי מקלב: ישימה יותר.

אורי מקלב: כמו שאין גוזרים גזירה על הציבור שלא יכול לעמוד בה, גם אין מחוקקים חוק שאין אפשרות לעמוד בו.

אורי מקלב: אני נגד החוק הזה בתפיסה שלי.

<חנן אהרן: אני חושב שבשבע השנים האלה שאנחנו יושבים כאן ודנים בחוק הזה, אם היינו הולכים ומשנים את רף הענישה, שהרי כל המטרה כאן היא להביא את הנהג לידי המשטרה ולומר שהוא נהג בפסילה.

<חנן אהרן: הבאנו אותו, הוא בא לבית המשפט ויצא בעונשים קלים.

<חנן אהרן: במקרה כזה, לא עשינו כלום.

<חנן אהרן: זאת אומרת, אם רף הענישה של נהגים שנוהגים בפסילה היה משמעותי והוא היה מרתיע, נהגים היו פחות נוהגים בפסילה.

<חנן אהרן: אני אומר שהיום אין הרתעה לנהיגה בפסילה.

<חנן אהרן: בתוך עמנו אנחנו חיים ואני גם נותן את הפסילות של משרדי הרישוי לשלושה חודשים ואני רואה כמה בכלל מתייחסים אליהם וכמה נהגים נוהגים עם כמה רישיונות כאשר את האחד הוא מפקיד ואת השני יש לו בכיס.

<חנן אהרן: אם המשטרה לא תתפוס אותו ולא תבדוק במחשב, אף אחד לא ידע.

<חנן אהרן: אם הניידת שעצרה אותו לא בדקה במחשב באותו רגע, לא ידעו אם הוא נהג בפסילה כי יש לו רישיון ביד.

<חנן אהרן: זה שאנחנו רוצים לתפוס את כל הנהגים בישראל שנוהגים בפסילה, והלכנו על כל הקופה, סביר שנביא את כולם, ואז מה?

<חנן אהרן: יהיה תור בבתי המשפט.

<חנן אהרן: אתה בסך הכול מגדיל את התור בבתי המשפט.

<חנן אהרן: אני אומר שצריך להעלות את רף הענישה.

אורי מקלב: כמה נהגים כאלה שנוהגים בפסילה נתפסים מדי שנה?

<חנן אהרן: ומה עשו אתם?

אורי מקלב: יכול להיות שאדם שנוהג בפסילה זה דווקא אותו אדם שיש לו פסילה לתקופה ארוכה.

אורי מקלב: אדם שיש לו פסילה לשישים ימים, הוא יכול לעמוד בזה.

אורי מקלב: מי שמתייאש, זה אחד שיש לו פסילה למשך חמש ועשר שנים.

אורי מקלב: הוא אומר שהוא לא יכול לעמוד בזה והוא מחפש דרכים.

אורי מקלב: אני מנצל את הזמן שהיושבת ראש לא נמצאת ואומר א הדברים בקצרה.

אורי מקלב: יש אפשרות לדון בהצעת החוק הזאת.

אורי מקלב: הוועדה הזאת חוקקה חוקים שלא יושמו ולא הופעלו בשטח אבל הביאו את כל המשרדים הרלוונטיים לנושא.

אורי מקלב: לא עשו את הדברים בחדרי חדרים של המשרדים אלא זה קיבל חשיפה ותהודה בציבור, ואז כל אחד העלה את הקשיים שלו.

אורי מקלב: הוועדה לא קיבלה את זה, או שניסתה להתגבר על חלקם, או שהביאה את המשרדים למצוא פתרונות, בין אם אלה נושאים תקציביים או כוח אדם.

אורי מקלב: עשינו זאת בלא מעט דברים.

אורי מקלב: אני יכול להזכיר שורה של דברים שבסופו של דבר השתנו, כולל הפרסום, מספר הקילומטרים בטסט ודברים כאלה.

<חנן אהרן: הוועדה לפניות הציבור עשתה דברים שלא עשו ועדות אחרות.

אורי מקלב: יושבים אנשים מקצועיים, כל אחד אומר מדוע לא ובזה נגמר העניין, אבל כשמישהו בא ואומר שהוא רוצה לראות איך זה כן יבוצע - לא תמיד בישיבות מקצועיות מעוניינים לעשות זאת.

אורי מקלב: בתפיסה שלי אני יכול להבין שבלי כוח אדם שלומד, המחשב לא יכול לקחת את כל פסקי הדין וליצור מאגר.

אורי מקלב: זה לא עולה על הדעת וזה גם לא הוגן לעשות זאת.

אורי מקלב: זה דבר שהוא בלתי ישים והוא לא נכון, במיוחד בנושאים האלה.

אורי מקלב: זאת צריכה להיות עבודה של אחד על אחד, עבודה פרטנית, שיהיה מישהו שיוכל ללמוד את זה.

אורי מקלב: אם אני הייתי עושה חוק, הייתי לוקח פסילות ארוכות יותר שהן גם יותר קלות להגדרה, בוודאי בשלב הראשון.

אורי מקלב: אם אנחנו בכן אופן נצא בהחלטה שאין כוח אדם ואין מי שיעשה את זה, זאת לא תשובה שאנחנו יכולים לקבל.

אורי מקלב: יש חוק, החוק הזה ידע מראש שמישהו צריך לעשות את זה וכל הבעייתיות בנושא הייתה ידועה מראש, אז צריך לראות איך ליישם אותו.

<חנן אהרן: אם אפשר את החוק הזה עליו כבודו מדבר, לקבוע לשנתיים ובשנתיים האלה לקיים פיילוט שבודק אם להאריך או להרחיב אותו.

אורי מקלב: גם הוועדה יכולה לקיים עוד דיון ועוד דיון, אבל המשרדים לא יצליחו ליישם את החוק.

אורי מקלב: אני מציע לך, לא במסגרת פומבית, להגיש הצעת חוק חדשה שתהיה הרבה יותר ישימה והדרגתית יותר.

אורי מקלב: אני שאלתי כאן שאלה משפטית והיא האם למשל היום אפשר ליישם רק חלק מהחוק.

אורי מקלב: דהיינו, לא ללכת על כל המקרים אלא לקחת את העבריינים הכבדים.

אורי מקלב: אם נעשה זאת, תהיה שאלה אחרת והיא כמה כוח אדם זה דורש ואיך אפשר לעשות זאת.

אורי מקלב: זה סוג דיון אחר.

אורי מקלב: (חילופי יו"ר – היו"ר עדי קול)

עדי קול: קיבלת תשובה?

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: אנחנו בחלק הזה שאין תשובה ברורה בעניין.

עדי קול: רציתי לספר לכם שכאשר יצאתי מהישיבה קיבלתי שיחת טלפון מאימא – לא הבאנו לכאן את הסיפורים קורעי הלב – שביתה נהרגה עת רכבה על אופנוע עם נהג שהוא פסול רישיון במשך עשרים שנים.

עדי קול: גם היא אמרה שהבת שלה לא הייתה נכנסת למאגר ואומרת שלפני שהיא עולה על אופנוע עם מישהו, היא רוצה לדעת לגביו.

עדי קול: אני חושבת שיש איזשהו אלמנט של הרתעה שהוא מאוד מאוד חשוב.

עדי קול: אנשים ידעו שיש איזשהו מאגר בו יהיה כתוב שמם.

עדי קול: מישהו שיש לו עשרים שנים פסילה, זה מישהו שהציבור חייב לדעת עליו.

עדי קול: היא אמרה, ואני מצטטת אותה, שהוא רוצח בפוטנציה על הכביש.

עדי קול: אני חושבת שאנחנו לא יכולים לקבל תשובה האומרת שאי אפשר את האנשים האלה להציל.

אורי מקלב: אפשר לעשות זאת או בחוק או שנחליט על יישום החוק בהדרגתיות.

אורי מקלב: צריך להגדיר מה הם עבריינים כבדים.

אורי מקלב: במקרים כאלה גם גזר הדין הוא יותר ברור.

אורי מקלב: אם מישהו קיבל פסילה לעשרים שנים, אני מניח שאחרי חצי שנה הוא מפקיד את הרישיון.

<אבשלום לביא עוקבי: אין לנו בעיה לנהל מאגר כזה.

<אבשלום לביא עוקבי: זה לא משנה לנו חצי שנה, שנה, שנתיים או שלוש.

<אבשלום לביא עוקבי: מהרגע שיהיו לנו הנתונים כמו שאנחנו צריכים, אין לנו בעיה.

<אבשלום לביא עוקבי: אני אסביר שוב.

<אבשלום לביא עוקבי: לא משנה לי אם כתוב שם שנתיים או שישים כי המחשב לא מבחין ביניהם.

<אבשלום לביא עוקבי: ברגע שהממשק בינינו יעבוד כמו שצריך והנהלת בתי המשפט תיתן לנו את המידע שאנחנו צריכים במבנה שצריך, זה יהיה.

עדי קול: אמרתי לך שאני לא מקבלת את התשובה שבמשך חמש שנים אתה לא אמרת להם בדיוק מה אתה צריך.

<אבשלום לביא עוקבי: אמרנו.

עדי קול: אני לא רוצה להיכנס לזה.

<אבשלום לביא עוקבי: על זה בדיוק היה הדיון.

עדי קול: אני לא יכולה להעריך האם כשאתה אומר אמרנו זה נכון, או כשהוא אומר לא אמרנו, זה נכון.

אורי מקלב: גברתי היושבת ראש, האם כדאי לנו לבדוק את הנושא הזה של יישום החוק בחלקיות?

עדי קול: לפני שאנחנו הולכים לפתרון – כיוון שהגדרתי לוח זמנים ואמרתי שהישיבה תתקיים עד 13:20 – אני מניחה שאני צריכה לשאול אותך שאלה.

עדי קול: יש נתונים, עליהם התווכחנו ולא הצלחנו להגיע להסכמה.

עדי קול: העובדות על השולחן.

עדי קול: מה אתה היית מציע?

עדי קול: אתה קורא לביטול החוק?

<יואל הדר: אני חייב להתחיל בשאלה הזאת?

עדי קול: כן.

<יואל הדר: ניסינו לבטל את החוק.

<יואל הדר: תזכיר חוק.

<יואל הדר: זה לא חוק שלנו אלא של משרד התחבורה והוא נעתר לבקשתנו.

<יואל הדר: הוא בהחלט הבין את המשמעויות וסייע לנו.

<יואל הדר: הגענו אחרי כן למשרד המשפטים ושם סברו שלא ראוי לבטל את החוק הזה לפני שמוצאים פתרון.

<קריאה: חלופה.

<יואל הדר: כן.

<יואל הדר: מה שכאן בעצם מעלים כל הזמן בדיון.

עדי קול: שצריך שיהיה איזשהו מאגר עם הגדרה גם אם היא אחרת.

<יואל הדר: אפילו הפשוטים ברשות המבצעת הגיעו לאותה מסקנה של הרשות המחוקקת שרוצים למצוא פתרון אחר.

עדי קול: הרשות המבצעת שהיא גם המחוקקת, כמו שהבנו, הבינה.

<יואל הדר: הראיה היא שעשרות חוקים מקוימים.

<יואל הדר: גם חוקים בעייתיים מבחינתנו, מקוימים.

<יואל הדר: כך שזאת לא הבעיה של החוק אלא כנראה שיש בעיה בחוק הזה ויש בעיה לקיים אותו.

<יואל הדר: מבחינתנו החוק הזה לא ניתן ליישום.

<יואל הדר: אני לא בא בטענות.

<יואל הדר: אנחנו צריכים לקיים חוקים.

<יואל הדר: ודאי שהמשרד לביטחון פנים, משטרת ישראל, חייב לקיים חוקים.

<יואל הדר: לא יתכן שאנחנו נדרוש משהו מאחרים ולא נדרוש את זה מעצמנו.

<יואל הדר: זה כלל.

<יואל הדר: זה מבחינתנו הכלל וכך אנחנו פועלים.

<יואל הדר: במקרה הזה ראינו את הבעייתיות בהתחלה.

<יואל הדר: הכנסת לא קיבלה את עמדתנו למרות שניסינו להסביר את הבעייתיות שביישום החוק הזה.

<יואל הדר: גם אחרי כן ניסינו ליישם את החוק הזה.

<יואל הדר: היה ניסיון וראינו את כל הבעייתיות גם מבחינת המידע, גם מבחינת החישוב של הזמנים.

<יואל הדר: אתה לא יכול לקבל משהו מהנהלת בתי המשפט, ולטעמי הם לא צריכים לפרש את השופטים.

<יואל הדר: התפקיד שלנו כרשות הוא לבצע.

<יואל הדר: אנחנו צריכים לפרש את זה אבל זה מגיע לכאן ממכלול.

<יואל הדר: זה לא נייר שאתה אומר שהוא פסול מיום ראשון עד יום שלישי והחוק לא רוצה שאנחנו ניתן לאזרחים משהו שיהיה מעורפל אלא רוצה שנאמר במפורש.

<יואל הדר: זאת דרישת החוק.

<יואל הדר: האזרח צריך לדעת שהאיש הזה פסול.

<יואל הדר: המידע חייב להיות אמין.

אורי מקלב: זאת תשובה שנתנה עורכת הדין ראובני.

אורי מקלב: יש לו מאגר של כל אלה שהפקידו.

אורי מקלב: תפרסם את זה.

אורי מקלב: אני מניח שמי שהפקיד, הוא הפקיד לא בהתנדבות.

עדי קול: נכון.

אורי מקלב: הוא אומר שהוא לא יכול כי צריך מועד התחלה, מועד סיום ואין לו את כל הנתונים האלה.

עדי קול: יש כאן בעיה עובדתית.

עדי קול: הוא אומר שיש לו את הנתונים האלה.

עדי קול: הוא אומר שיש לו תאריך הפקדה.

<קריאה: לא אמרתי יש.

<קריאה: הנתונים מועברים לבקשת המשטרה בצורה מלאה.

עדי קול: אולי יש בעיה באינטרנט.

עדי קול: אולי זה לא עובר.

<קריאה: צריך לצמצם את כמות השדות.

<קריאה: אני יודע שעובר, אבל זה יותר מדי חומר.

<קריאה: לא צריך את כל זה.

<יואל הדר: צריך גם לעבד את זה.

<יואל הדר: היום המשטרה לא יודעת על כל הפסולים.

<יואל הדר: אין לה.

<יואל הדר: ברגע שהיא תופסת בו וחושדת בו שהוא פסול רישיון, היא בודקת ואז היא עושה בדיקה של התיק.

<יואל הדר: זאת הבעיה העיקרית במאגר הזה.

<יואל הדר: המשטרה לא יודעת מי הם כל פסולי הרישיון והיא לא יודעת את התקופה מתחילתה ועד סופה.

<יואל הדר: מי שמקבל הביתה, מגיש ערר.

<יואל הדר: המשטרה לא יודעת על כך שהוא הגיש את הערר.

<יואל הדר: יכול להיות שהוא כבר לא פסול כי השופט נתן החלטה שמחכים לדיון במעמד הצדדים אבל המשטרה לא יודעת על כך כי בינתיים קיבלנו איזשהו מידע שלכאורה הוא פסול.

<יואל הדר: כל הדברים האלה לא ידועים.

<יואל הדר: לא יכול להיות אזרח שאמור להיות במאגר המידע ולא נמצא שם כי הוראות החוק קובעות מעל שישים יום.

<יואל הדר: אי אפשר להגיד לשנתיים.

עדי קול: את כל הבעיות העלינו.

עדי קול: אני הצעתי טבלה עובדתית.

עדי קול: מה אתה מציע?

<יואל הדר: לטעמי החוק הזה במתכונתו – גם אם נעשה אותו במשך שנתיים-שלוש – לא ייתן פתרון.

<יואל הדר: אני חושב שבהחלט הצעת החוק של חבר הכנסת יריב לוין ---

<חנן אהרן: מדובר על דירוג מסוכנות.

עדי קול: כיושבת ראש הוועדה, יש לי זכות לפרש את הדברים שלך.

עדי קול: בעיניך החוק הזה אינו יכול להיות מיושם.

עדי קול: דיברת על הצעת החוק הקיימת של יריב לוין.

עדי קול: שוב, אתם לא מכירים אותה ואנחנו נצטרך לדון בה בנפרד, אבל היא מדברת על משהו אחר.

עדי קול: היא מדברת על נהגים מקצועיים, על אנשים שהמקצוע שלהם הוא נהיגה ועל המעסיק שלהם.

עדי קול: ההצעה מדברת על נהגים מסוכנים במיוחד.

עדי קול: כרגע אנחנו לא מחוקקים חוק חדש אלא רוצים להגיד מה האופציות העומדות בפנינו.

<חוה ראובני: אני אתחבר לכמה דברים שנאמרו כאן.

<חוה ראובני: קודם כל, גבירתי הייתה מחוץ לחדר עת אמרנו שלפרסם טבלה של נתונים גולמיים לא עונה על דרישת החוק כי זה חסר תועלת לאזרח מהשורה אם עורך דין דן שני אומר שמסובך לו מאוד להסתכל על כל הנתונים האלה ולדעת אם לאדם הזה מותר לנהוג או לא.

<חוה ראובני: בוודאי שגם הציבור הרחב לא יוכל לעשות זאת.

<חוה ראובני: זה חסר תועלת והחוק אומר במפורש לפרסם מועדי תחילה וסיום, מה שאומר שצריך מכל הנתונים הגולמיים האלה – אפילו אם למשטרה יש את הכול – לשים אותם ביחד לאיזושהי מסקנה.

<חוה ראובני: כפי שאמר דן שני בפתיחת דבריו, או שזה היה יואל, לנו היו מחשבות לפרסם את הפסולים שישים ימים.

<חוה ראובני: זה לא הדבר האופטימלי הכי נכון מבחינת התכליות של החקיקה כי יכול להיות נהג נורמטיבי שבזה הרגע הוא פסול בגלל טעות חד פעמית שהוא עשה לעומת נהג שהוא עבריין, רצידיביסט, עם בלי סוף הרשעות אבל היום הוא לא פסול.

<חוה ראובני: היו לו אולי פסילות בעבר, אבל לא היום.

עדי קול: זה לא החוק הזה.

<חוה ראובני: זה החוק הזה.

<חנן אהרן: את יכולה להגדיר פסילה של מעל שנה.

<חנן אהרן: שנה ומעלה, זה יכול להיות סביר.

<חוה ראובני: אנחנו בסופו של דבר הרי רוצים להכביד על מציאת עבודה, על מתן שירותי נהיגה וכולי על ידי נהגים שהם מסוכנים.

<חוה ראובני: אלה לא בהכרח הנהגים שהיום הם בפסילה.

<חוה ראובני: הזכיר כאן עורך דין הדר את הקטע שאמרנו שנבטל את החוק הזה ומשרד המשפטים דרש, ואנחנו גם הצענו תחליף אבל לצערנו במשרד המשפטים, זה מנוגד למדיניות שלהם ולכן זה נבלם.

<חוה ראובני: זה מתחבר למה שאמר מר סודאי קודם לכן.

<חוה ראובני: כיום אין על קציני הבטיחות חובה לבדוק רישום פלילי אלא להפך, אסור להם לבדוק עבירות תעבורה אבל אנחנו מאוד היינו רוצים שקטע מצומצם מהמרשם הפלילי יהיה, כך שמעסיק נהג יוכל לראות כמה שנים אחרונות.

<חוה ראובני: משרד המשפטים מתנגד.

<חוה ראובני: זה מנוגד למדיניות המאוד מאוד בסיסית שלו ביסודות, לגבי ההתייחסות שלו לרישום פלילי.

עדי קול: בדקתם אפשרות לפתיחת המאגר הזה לא לציבור כולו אלא רק לאנשים מורשים?

<חוה ראובני: כן.

<חוה ראובני: על זה בדיוק דובר.

<חוה ראובני: משרד המשפטים התנגד.

<חוה ראובני: מבחינתו זה מנוגד למושכלות יסוד.

<חוה ראובני: שם זה נעצר.

<חוה ראובני: אנחנו חשבנו שהנתון הזה לגבי נהגים מקצועיים שרוצים להיות מועסקים, העבריינות שלהם באופן כללי ולא האם במקרה הם פסולים היום בגלל איזה אירוע חד פעמי, זה נתון יותר רלוונטי ויותר משמעותי לציבור.

<חוה ראובני: מבחינתנו זה היה הדבר היותר נכון לעשות, אבל אני מבינה שזה לא דבר שיקרה.

<חוה ראובני: לגבי הצעת החוק של חבר הכנסת יריב לוין.

<חוה ראובני: בזמנו היינו מעורבים בה במידה מסוימת.

<חוה ראובני: התפיסה שלנו הייתה שזה מטיל נטל מאוד מאוד כבד עלינו.

<חוה ראובני: גם כך אנחנו לא עומדים בחובות שכבר יש לנו בדין מבחינת מתן שירות לציבור וטיפול בשיטת ניקוד ובניקוד הקיים.

<חוה ראובני: לכן לא היינו מוכנים לקחת על עצמנו את הנטל הנוסף הזה.

עדי קול: זה יוצא שיטת ניקוד נוספת.

<חוה ראובני: כן.

<חוה ראובני: עם כל הקשיים העצומים שיש בשיטת הניקוד הקיימת, ביישום שלה, בחישוב שלה, בעתירות ובמערכות מחשוב.

<יניב יעקב: עמותת אור ירוק.

<יניב יעקב: אני חושב שאנחנו פחות או יותר הגוף האזרחי היחיד כאן ומהצד שלנו אנחנו מלווים את הנושא כבר שש שנים.

<יניב יעקב: כל מה ששמענו כאן, חוזר על עצמו.

עדי קול: למרות שניסיתי להתקדם, אבל אי אפשר.

<יניב יעקב: לא מצליחים למצוא פתרון.

<יניב יעקב: אני רוצה דווקא לחזור להצעה של גבירתי יושבת הראש שאולי המקום הנכון כאן הוא להעלות את זה ולבדוק מבחינה משפטית האם יש מקום לבג"ץ.

<יניב יעקב: אנחנו ניקח על עצמנו את הבדיקה לפחות ונעמוד לרשותכם ונהיה הגוף שיבדוק את זה.

<יניב יעקב: אני חושב שיכול להיות שראוי שיושבת הראש תגדיר לוח זמנים מסוים.

עדי קול: אל תדאיג.

עדי קול: אני אגדיר.

<יניב יעקב: לוח זמנים שהחוק צריך להיות מבוטל, אם צריך לשנות אותו וכולי.

<יניב יעקב: מה שהשולחן יסכים עליו ויתמוך בבטיחות ובשאר הדברים.

<יניב יעקב: זה הצעד הנכון ואנחנו כמובן נשמח לקחת את זה עלינו.

עדי קול: אל תדאגו.

עדי קול: לוח זמנים יהיה.

עדי קול: עמי, בבקשה.

עדי קול: גילוי נאות, למדנו יחד משפטים.

<עמי רוטמן: חוה די מיצתה ועברה בקצרה על הנושאים שהיום.

<עמי רוטמן: אנחנו כרשות, כבר ב-2008, בלי קשר לסעיף הזה, חשבנו שיהיה נכון לפתוח את המאגר - בדיוק בגלל הבעיות שהוצגו כאן – לקציני בטיחות.

<עמי רוטמן: לא מאגר כזה, אלא לפתוח את המרשם הפלילי.

עדי קול: לפי המסמך של מרכז המחקר של הכנסת, יש שני מאגרים כאלה, גם בארצות הברית וגם בניו-זילנד ושם עובדים אנשי מקצוע.

<עמי רוטמן: היינו כאן בהרבה ישיבות, גם אצל רחל גוטליב שהייתה המשנה ליועץ המשפטי, פלילי, הקודמת וגם אצל רז נזרי.

<עמי רוטמן: אני לא יודע אם גבירתי יודעת, אבל הנושא הזה הגיע לדיון אצל שלושת השרים הרלוונטיים בקדנציה הקודמת – משפטים, המשרד לביטחון פנים ותחבורה.

<עמי רוטמן: ניסו לגלגל את זה למנכ"לים אבל הבנתי שלא יצא שום דבר ובטח החברים כאן יוכלו לעדכן יותר.

<עמי רוטמן: אנחנו כן חושבים, גם מבחינה בטיחותית, שבסופו של דבר החשוב הוא לא השישים ימים אלא העבריינים הכבדים יותר של השנים.

<עמי רוטמן: אגב, הדורס של משפחת קריאף לא קיבל שלוש שנים פסילה אלא הוא קיבל שלוש שנים בכלא ולדעתי הוא קיבל 15 או 20 שנים פסילה.

עדי קול: עשרים שנים.

<עמי רוטמן: זאת אומרת, האינדיקציה שנותנים כאן לגבי שנה או שנתיים פסילה, בהחלט יכולה להיות הרבה יותר רלוונטית.

<עמי רוטמן: אנחנו עדיין חושבים שההצעה שאנחנו העלינו בזמנו בשיתוף עם משרד התחבורה ושנתקע במשרד המשפטים ושיריב לוין בצורה כזאת או אחרת העלה, זאת ההצעה הנכונה יותר שעולה גם בקנה אחד עם העקרונות של משרד המשפטים שהם לא לחשוף את הגיליון ההרשעתי אלא לראות איך אפשר לתת איזושהי אינדיקציה לקציני הבטיחות שכאשר בא אליהם מועמד לעבודה יוכלו לדעת מה רמת המסוכנות שלו.

אורי מקלב: מדובר בחברות גדולות.

<שמעון סודאי: מעל ארבעים כלי רכב.

אורי מקלב: הוא רוצה לדעת או שאנחנו רוצים לדרוש ממנו שידע.

<שמעון סודאי: יש גופים שכן יכולים לקבל את מאגר המידע הזה.

אורי מקלב: כשאני לוקח עובד, חשוב לי לדעת מי השליח שלי ברמה המקצועית.

<טל פרי: יכול להיות במאגר נתונים על ילד בן עשרים שקיבל דוח בגין שיכרות וקיבל שנתיים פסילה ולעומת זאת על אותו נהג שיש לו מאה הרשעות שאולי שמונים מהן הן בגין עודף במשקל, עליו אתה לא תדע.

<טל פרי: אנחנו צריכים לראות את הצד השני.

<יפעת רווה: חד משמעית, נכון מה שנאמר כאן, שאנחנו דרשנו שאם מבטלים את החוק הזה, אנחנו מבינים את הקשיים, אבל צריך לתת איזושהי חלופה בנושא של מאבק בתאונות דרכים.

<יפעת רווה: לא אלאה אתכם בכל החלופות כי בסופו של דבר עלתה ההצעה של יריב לוין שבזמנו אנחנו הסכמנו לה כי זה פותר מבחינתנו את הבעיה של מתן מרשם פלילי לגופים שהם פרטיים או חצי פרטיים.

<יפעת רווה: כיוון שמבחינת משרד התחבורה הדבר הזה לא ישים כפי הנראה, ואני לא רוצה לשבת כאן עוד שבע שנים כדי שיצטרכו להסביר למה זה לא מיושם, אנחנו מחפשים משהו שכן אפשר ליישם אותו.

<יפעת רווה: מבחינת מרשם פלילי, יש המלצה שבאה משני הכיוונים, גם מוועדת קנאי וגם אני יושבת בצוות בנושא של בטיחות ילדים בתכנית הלאומית, כן לתת לרשויות המקומיות, שם יש הרבה מאוד הסעות ילדים, את המרשם הפלילי.

<יפעת רווה: זה מקובל גם על ועדת קנאי.

עדי קול: זה פתרון מאוד חלקי.

<יפעת רווה: נכון.

<יפעת רווה: זה פתרון חלקי.

<יפעת רווה: אנחנו מוכנים לקבל כל פתרון שיימצא, אם זה מאגר מסוכנות או פתרון אחר.

<יפעת רווה: נכון שמרשם פלילי באופן כללי לא נותנים לגופים כלליים, אבל בשלב הזה שהחוק לא מיושם, זה לא מתקבל על הדעת ואנחנו צריכים לבטל אותו ולמצוא דרכים.

עדי קול: האם בדקתם חלופות למאגר מסוכנות אחר שלא דורש מכם כל כך הרבה מאמץ?

עדי קול: אני מבינה שכאן יש עול גדול ומדובר גם בעלויות כבדות.

עדי קול: האם בדקתם אפשרויות למאגר מסוכנות כזה או אחר?

<חוה ראובני: אני לא יודעת לומר מה זה מאגר מסוכנות.

<חוה ראובני: מישהו צריך להגדיר מסוכנים.

<חוה ראובני: אני יודעת לטפל בנהגים פרטניים – לפחות משתדלת לדעת – בנהג הבודד וגם זה מספיק קשה.

<חוה ראובני: ברגע שאתה מפרסם מידע החוצה, האמינות שלו היא קריטית.

<חוה ראובני: אם יש לך מישהו שלא אמור להיות במאגר הזה – וזה נכון גם לגבי מאגר הפסולים – ולכן הוא לא מתקבל לעבודה, וזאת הייתה טעות ונמצאת שם פסילה שבוטלה, אחר כך הוא יבוא אל המדינה, אל רשות זו אחרת, בטענות.

<חוה ראובני: לעומת זאת יכול להיות מישהו שכן התקבל לעבודה מכיוון שהוא לא נכנס לשם בגלל פרשנות הנתונים ואולי גם יגרום לתאונת דרכים.

<יפעת רווה: דובר כאן על הנושא של פסילה ויש עוד נושא שאמנם הוא נפרד, בנושא החמרת ענישה בפסילה.

<יפעת רווה: יש לנו הצעת חוק שמהווה תיקון גדול מאוד שאתמול-שלשום עבר ועדת שרים בנושא של החמרת ענישה בפסילה, בלי קשר לנושא הזה של המאגר.

עדי קול: יש כאן בעיה של אכיפה של הדבר הזה.

<יפעת רווה: אמרתי שזה לא קשור למאגר.

<חוה ראובני: המשטרה עושה פעולת חקירה מלאה כפי שתיאר דן שני ומאתרת נהג בזמן פסילה.

עדי קול: אני חושבת שבזה שאנחנו מוסיפים עוד ועוד חקיקה, לא פתרנו את הבעיה הבסיסית.

אורי מקלב: עמדתי הייתה לעשות חקיקה מחדש, אבל נער הייתי וגם זקנתי ואני מאוד מאוד חושש – ואני מבין מדברי הדוברים כאן – שלחקיקה חדשה יכולים להתנגד וגם לא תהיה חקיקה חדשה.

אורי מקלב: יהיה תירוץ לבג"ץ למה לא מיישמים את זה ויאמרו שם שיש חקיקה חדשה ואת זה יעצרו בכל מיני דרכים.

אורי מקלב: מה שאמרה עכשיו יפעת, לכאורה את מוכנה לתת רק לחלק אבל זאת לא לשון החוק.

אורי מקלב: החוק מחייב אותך.

<יפעת רווה: אין לי ויכוח.

אורי מקלב: החוק מחייב אותך לתת לכל אזרח, אם היו הנתונים.

אורי מקלב: אני חולק על הנושא של משרד התחבורה.

אורי מקלב: אני מאוד מאוד אוהד את משרד התחבורה ומכיר את הפעילות שלו.

אורי מקלב: לא פעם יש לי חילוקי דעות עם עורכת הדין ראובני לגבי הנימוקים שלכם למה אתם לא יכולים.

אורי מקלב: כוח אדם, זאת לא תשובה.

אורי מקלב: אחד הדברים שעלה בוועדה היה המקרה של רכבים שהוכרזו כ-טוטאל לוסט והיום הם לא מפורסמים.

אורי מקלב: אני לא יודע אם אתם יודעים על כך.

אורי מקלב: רכבים כאלה חוזרים לכביש בדרך עקיפה, דרך מוסכים לא מורשים שם הם תוקנו והציבור לא יודע את המידע הזה ומהווים פצצות מתקתקות.

אורי מקלב: חוץ מהנזק הכספי, אתה לא מודע לזה שהרכב הזה טופל במוסך לא מורשה ועלה על הכביש.

אורי מקלב: לסוכנויות הביטוח יש את המידע הזה וכשבא אותו אדם אחרי שהוא קנה את הרכב הזה, הם לא מוכנים לבטח אותו כי הרכב לא תקין.

אורי מקלב: משרד התחבורה מונע את המידע הזה.

אורי מקלב: בעניין הזה, אני חולק עליו ויש לי ביקורת בעניין הזה.

אורי מקלב: אני אומר שחקיקה חדשה היא בתנאי שכאן שותפים המשרדים לחקיקה ועושים אותה ביחד כשיש לנו לוח זמנים כי אחרת לא עשינו שום דבר.

<אירה רוחמנוב: אני ראש פרויקט מפ"ל, מידע פלילי חדש, ועכשיו במשטרה מפתחים מערכת חדשה על סמך פלילי, מרשם תעבורתי.

<אירה רוחמנוב: אני רוצה להדגיש שני דברים כאשר האחד הוא בנושא מידע גולמי שאנחנו מקבלים.

<אירה רוחמנוב: אני לא רוצה להיכנס לוויכוח אבל המידע הוא בעייתי.

<אירה רוחמנוב: אם מוגדר שאנחנו מקבלים נתון, צריך לצלול פנימה לעומק כדי לראות איזה נתונים ומה האיכות שלהם.

<אירה רוחמנוב: הדבר השני הוא הכללים.

<אירה רוחמנוב: הכללים מאוד מאוד מורכבים ואנחנו כן מתכוונים לפתח מערכת שתיישים את כל המורכבות שלהם.

<אירה רוחמנוב: אם אנחנו מקבלים גם מידע מושלם, זה דבר אחד, וגם הכללים יהיו מושלמים, יש דברים נוספים כמו סיווג פסילה שאומר שנהג פסול.

עדי קול: אני רוצה להתקדם.

עדי קול: אני מודה לך.

עדי קול: יש תאריך תחילה למפ"ל?

<אירה רוחמנוב: סוף 2014.

עדי קול: הבנו שנורא קשה לכם.

עדי קול: תודה.

<שמעון סודאי: משהו בקטע החיובי.

<שמעון סודאי: אני חושב שצריך להפריד בין עבר תעבורתי לרישיון בפסילה וצריך גם את אלה שנפסלו ועברה להם הפסילה, שהם לא יהיו בתוך המאגר.

<שמעון סודאי: הם לא צריכים להיות שם.

עדי קול: נכון.

<שמעון סודאי: מדברים על דירוג מסוכנות.

עדי קול: ביקשת משפט אחד, קיבלת, אבל אתה נכנס למשפט השני.

עדי קול: אתם מדברים על זה כבר שש שנים.

<שמעון סודאי: זה משהו חיובי וחבל שלא תשמעו.

עדי קול: חיובי זה תמיד טוב.

עדי קול: אני רוצה להשאיר אותנו בשלילי.

עדי קול: אני רוצה לסכם.

עדי קול: יש דבר שלא התעכבתי עליו כי אני חושבת שזה לא המקום.

עדי קול: הניסוח של המילה מותלה.

עדי קול: בשנים האחרונות, מאז אני בעשייה מקצועית, אני מתעסקת עם קבוצות אוכלוסייה מוחלשות שנתקלות במערכת המשפט בכל מיני סיטואציות רבות ולא מבינים רבים מהמושגים בהם אנחנו משתמשים.

עדי קול: אני חושבת שבעשייה כל כך משמעותית, אי אפשר להשתמש במילה הזאת – מותלה - במכתב שמגיע ללקוח.

עדי קול: אני קוראת לכם כאן.

עדי קול: אם זה בגלל שהמילה מופיעה בהצעת החוק, אשמח להגיש הצעת חוק לתיקון המילה הזאת.

עדי קול: אם אתם יכולים, אני מבקשת שלדיון הבא, שמיד נקבע, הצעה למילה חלופית שתופיע במכתבים כדי שהציבור יוכל להבין מה היא אומרת.

<חנן אהרן: בשנתיים האחרונות שלחנו ל-180 אלף חייבי קורסים מכתבי זימון לקורסים ושלחנו עוד עשרות אלפי התליות – כל הציבור הזה הגיע והבין מה זאת התליה.

<חנן אהרן: עוד לא נתקלתי במישהו שאמר שהוא לא מבין מה זאת התליה במשרד הרישוי.

עדי קול: אנחנו לא נתווכח על זה.

עדי קול: אני יכולה להביא לך שלושה אנשים מבחוץ וייאמר לך שיש אנשים שלא מבינים את זה.

עדי קול: כשכתוב לך אחרי המותלה שאתה צריך לבוא לקורס, אתה מבין לבוא לקורס.

עדי קול: אתה לא צריך להבין למה.

עדי קול: אתה אומר שיש בעיה עם הרישיון שלך ואתה צריך לבוא לקורס עד תאריך מסוים ואתה גם מבין את המילה.

עדי קול: נכון שהסמכות שלכם היא להתלות, אבל עדיין העברית דורשת שאנשים יבינו מה זה אומר ושיהיה כתוב בשפה פשוטה.

עדי קול: יש לנו ויכוח על הצעת החוק שלי בה הורד תאריך מלוח השנה העברי.

עדי קול: אורי לא הסכים אתי ואמרתי לו שאנחנו עושים את זה רק כדי לייעל כי אנשים לא מבינים מה א' בטבת אומר.

אורי מקלב: הוא מבין שהוא צריך לבוא לקורס, אבל הוא לא יודע שהרשיון שלו מותלה והוא ממשיך לנהוג.

<חנן אהרן: אני חולק עליכם אבל זאת כבר סמנטיקה.

<חוה ראובני: משרד הרישוי יכול להוסיף כמה מלים: לידיעתך, רישיון מותלה הוא רישיון פסול.

עדי קול: תודה רבה.

עדי קול: זאת אמירה מאוד חשובה של משרד התחבורה.

עדי קול: אני מאוד מאוד מודה לעורכת הדין ראובני על הנכונות הזאת.

עדי קול: אני חושבת שזה מאוד משמעותי.

עדי קול: אם כן, קודם כל לפרש את המילה.

עדי קול: זה דבר ראשון.

עדי קול: דבר שני.

עדי קול: אני נותנת לוח זמנים, קודם כל של חודש, לי, יחד עם עמותת אור ירוק ויחד עם הפונים ויוזמי הצעת החוק לבדוק אתה אפשרות לפנות לבג"ץ לגבי הצעת החוק הזאת, בעיקר כדי להלחיץ אתכם.

עדי קול: אני רוצה שביחד נעבוד על הצעת חוק אחרת.

עדי קול: היא קיימת.

עדי קול: אנחנו מסכימים שהיא צריכה שינוי, אנחנו מסכימים שאם אני אגיש הצעת חוק פרטית, אתם יכולים להתנגד ולא יקרה שום דבר.

אורי מקלב: הצעת חוק של ועדה.

עדי קול: אנחנו נקבע דיון נוסף לעוד חודש, בו נעבוד על נוסח של הצעת חוק מטעם הוועדה.

עדי קול: אני יודעתם שאתם אוהבים לדבר אחד עם השני, ומסתבר שעשיתם את זה הרבה בשנים האחרונות, לנסות להגיע להצעה מוסכמת כשהוועדה הולכת לכיוון עליו דיבר חבר הכנסת מקלב ואני אמרתי אותו בהתחלה, לגבי העבריינים הכבדים שיכולים להגדיר אותם מעל שנה או הגדרה אחרת.

עדי קול: אני מבינה את הקושי הטכני.

<חוה ראובני: הדיון יהיה דיון בוועדה או שיהיה דיון מכין?

עדי קול: רגע.

עדי קול: אני מבינה את הבעיות, אני מבינה את הקושי בהגדרה ואני מבינה שיש תאריכים.

עדי קול: אני מבקשת שתבואו לוועדה עם הצעה לגבי התאריך שיופיע.

עדי קול: אנחנו נשנה את החוק.

עדי קול: הבנו שזה לא מספיק למאגר כי אתם לא יודעים מהו מועד ההתחלה.

עדי קול: האם יש הגדרה של מועד שאתם יכולים לעמוד בה ושהיא תוכל להופיע על סמך הנתונים שלכם?

עדי קול: אנחנו משנים את החוק.

<אבשלום לביא עוקבי: אם לא הבנת את זה, פספסנו כאן את הנקודה.

<אבשלום לביא עוקבי: אם אנחנו לא נקבל את הנתונים ---

עדי קול: אתה איש מחשוב.

עדי קול: אתה לא תקבל את זה כמו שאתה רוצה כי זאת לא אחריות שלהם.

עדי קול: האחריות על הפרשנות היא לא של בית המשפט ואמר את זה היועץ המשפטי של המשרד לביטחון פנים.

עדי קול: אני לא מתווכחת כרגע.

עדי קול: לכן תצטרכו לומר איזה תאריך יופיע, אתו אתם מסוגלים להתמודד כאחריות לפרשנות של הנתונים כי האחריות היא עליכם.

עדי קול: יכול להיות שצריך להיות יועץ משפטי ביחידה למחשוב, אבל אני לא מוכנה לשמוע ואני לא אקבל את הטיעון מאנשי המחשוב שהם לא יכולים לפרש את הנתונים.

עדי קול: אתם אחראים לפירוש הנתונים ותאמרו איזה נתונים אתם יכולים .

עדי קול: אנחנו נקבע פגישה.

עדי קול: אם נעזור לכם בכך שתהיה פגישת עבודה משותפת בוועדה, אני אשמח.

<יפעת רווה: איך שאתם רוצים.

עדי קול: בעוד חודש שנחנו נתכנס כאן לישיבת עבודה עם נוסח שכל אחד יבוא ויציע.

עדי קול: לפגישת העבודה אני מבקשת שתביאו הצעה לנוסח.

עדי קול: סגרנו שבעוד חודש אנחנו מגיעים לכאן עם הצעה שלכם לנוסח, עליה נדון.

עדי קול: לא נדון שוב על הבעיות ולא נדון שוב על הקשיים אלא נדון על ההצעה לנוסח, אז גם נוכל להציג את הממצאים שלנו לגבי הפנייה לבג"ץ.

עדי קול: אני מאוד מודה לכם.

עדי קול: אני מקווה שאנחנו שותפים לתוצאה הסופית שהמאגר הזה אכן יהיה.